ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025

Справа № 917/866/23

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугай Ігоря Валерійовича

про заборону використовувати комерційне найменування, скасування державної реєстрації.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи. У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укролія» (далі - позивач, ТОВ «Укролія») звернулося до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія» (далі - відповідача, СТОВ «Укролія») про заборону використовувати комерційне найменування, скасування державної реєстрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариство має власну назву «Укролія» та використовує її в якості комерційного найменування. Відповідач зареєстрував товариство з тотожним найменуванням «Укролія», чим порушує права позивача на комерційне найменування. Державний реєстратор, встановивши наявність юридичних осіб з тотожним найменуванням, повинен був відмовити у реєстрації відповідача як юридичної особи.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.10.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 рішення суду першої інстанції від 03.10.2023 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації відповідача із закриттям провадження у справі в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Решта позовних вимог судового рішення залишено без змін з наведенням інших мотивів, а саме: організаційно-правова форма господарств та назва однакові; відсутні докази використання відповідачем у господарській діяльності однакового з позивачем комерційного найменування та введення цим в оману споживача з метою хибного ототожнення; створення товариства позивача раніше відповідача не свідчить про наявність пріоритету на використання слова «Укролія». Закриваючи провадження в частині вимог про скасування державної реєстрації Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія» (відповідач), апеляційний суд дійшов висновку про відсутність предмету спору між позивачем і засновником товариства-відповідача.

Постановою Верховного суду України від 07.03.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укролія» задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 та рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2023 у справі № 917/866/23 скасовано; справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Проведено автоматичний розподіл справи № 917/866/23 за результатами якого справу передано на розгляд судді Погрібній С.В., що відображено у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2024, у зв`язку з чим вказана справа приймається до провадження суддею Погрібною С.В.

Ухвалою суду від 14.05.2024 прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання на 09.07.2024, 11:00.

Ухвалою від 09.07.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 22.08.2024, 10:30.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Погрібної С.В., судове засідання призначене на 22.08.2024 не відбулось. Ухвалою від 03.09.2024 суд призначив дату підготовчого засідання на 17.10.2024, 10:30.

Від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх. № 13799 від 17.10.2024), що долучені судом до матеріалів справи та будуть враховані при винесенні рішення.

Ухвалою від 17.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2024, 11:30.

В судовому засідання 05.12.2024 представник позивача оголосив вступне слово; судом частково дослідженні подані ним докази. Представники відповідача та третьої особи не з`явились в судове засідання.

Ухвалою суду від 05.12.2024 призначено розгляд справи по суті на 23.01.2025, 11:30.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Погрібної С.В., судове засідання призначене на 23.01.2025 не відбулось. Наступне судове засідання призначено на 27.02.2025.

Представник відповідача в судове засідання 27.02.2025 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідач не зареєстрований у підсистемі Електронний суд в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі. Ухвали, що направлялись на його адресу повертались з відміткою - адресат відсутній.

За даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Укролія" зареєстроване за адресою: вул. Газовиків, буд. 63А, смт. Диканька, Полтавський район, Полтавська обл., 38500.

На сайті Судової влади судом неодноразово розміщувались оголошення про розгляд цієї справи, ухвали своєчасно були розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В судовому засіданні 27.02.2025 представник позивача виклав зміст позовних вимог.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представнику надано заключне слово, який підтримав свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, суд розглядає спір за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив, що 25.06.2001 зареєстровано ТОВ «Укролія», яке використовує власну назву «Укролія» у якості комерційного найменування для індивідуалізації господарської діяльності. Основним видом економічної діяльності позивача є виробництво олії та тваринних жирів. Іншими видами економічної діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11); діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (46.19); оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (46.33); неспеціалізована оптова торгівля (46.90); роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (47.11); діяльність у сфері права (69.10); консультування з питань комерційної діяльності й керування (70.22); оптова торгівля іншими проміжними продуктами (46.76). Господарська діяльність позивача на ринку з виробництва олії здійснюється на території України - смт. Диканька у Полтавському районі Полтавської області. 10.08.2012 позивач отримав два свідоцтва про реєстрацію знаків для товарів і послуг «Укролія». 10.10.2014 та 16.01.2015 позивач отримав аналогічні сертифікати відповідно до норм міжнародного права у зарубіжних країнах. 18.09.2017 загальні збори учасників товариства затвердили нову редакцію Статуту ТОВ «Укролія», в якому, зокрема, визначено повну назву юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укролія», скорочену назву - ТОВ «Укролія», англійською - LLC «Ukroliya», та предмет його діяльності. Місцезнаходженням позивача станом на 21.06.2022 зазначено с. Чернечий Яр Диканського району Полтавської області, з 28.06.2022 - місто Київ.

21.06.2022 відбулася державна реєстрація юридичної особи відповідача з повною назвою - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Укролія», скороченою назвою - СТОВ «Укролія», англійською - LLC «Ukroliya». Види економічної діяльності СТОВ «Укролія" збігаються з видами економічної діяльності позивача ТОВ «Укролія». Місцезнаходження СТОВ «Укролія» є смт. Диканька Полтавського району Полтавської області.

На підтвердження факту використання позивачем найменування ТОВ «Укролія», у тому числі як комерційного, було надано: договір на поставку товарів від 18.01.2020 № 18/11-20, згідно з яким він здійснював закупівлю товару (записні книжки) із логотипом Ukroliya; договори від 01.03.2021 № 202003 та від 01.04.2022 № 023022 про надання позивачу креативних, дизайнерських та маркетингових послуг третьою особою; не підписані сторонами договори поставки від 28.04.2022 № 918 та від 15.09.2022 № 10383.

Позивач вказує, що організаційно-правовою формою позивача є визначена Класифікацією форма "товариство з обмеженою відповідальністю", що підтверджується Статутом та витягами з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, долученими до цієї заяви. Натомість, Класифікацією організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004 не передбачено такої організаційно-правової форми господарського товариства як "сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю". Засновником СТОВ "Укролія" Глазком Євгенієм Олександровичем при прийнятті рішення про створення юридичної особи СТОВ "Укролія" було обрано неналежну організаційно-правову форму, оскільки Класифікація організаційно-правових форм господарювання ДК 002:2004 не містить такої організаційно-правової форми, як "сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю". Додавання поняття "сільськогосподарське" до організаційно-правової форми "товариство з обмеженою відповідальністю" не створює нової організаційно-правової форми, відмінної від "товариства з обмеженою відповідальністю". Це також підтверджує той факт, що повним найменуванням Відповідача англійською мовою є саме "Limited Liability Company "Ukroliya", а не, наприклад, "Agricultural Limited Liability Company "Ukroliya". Тобто, СТОВ "Укролія" була зареєстрована та здійснює свою діяльність у формі "товариства з обмеженою відповідальністю".

На переконання позивача, найменування СТОВ "Укролія" є тотожним найменуванню ТОВ "Укролія", оскільки організаційно-правовою формою обох юридичних осіб є "товариство з обмеженою відповідальністю", а їхньою назвою - "Укролія".

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Частинами 1, 3 статті 90 ЦК України визначено, що юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву, також може мати скорочене найменування крім повного найменування, що вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Найменування юридичної особи - це засіб індивідуалізації її у цивільно-правових відносинах, в яких юридична особа набуває права і обов`язки від свого імені, з використанням власного найменування.

Якщо найменування має кожна юридична особа, то комерційне найменування може мати лише підприємницьке товариство (статті 84, 90 ЦК України).

Поняття «комерційне найменування» не є тотожним поняттю «найменування особи», про яке йде мова у статті 90 ЦК України.

Статтею 489 ЦК України передбачено, що правова охорона надається комерційному найменуванню, якщо воно дає можливість вирізнити одну особу з-поміж інших та не вводить в оману споживачів щодо справжньої діяльності. Право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов`язкового подання заявки на нього чи його реєстрації і незалежно від того, є чи не є комерційне найменування частиною торговельної марки.

Отже, комерційне найменування - це позначення особи, що дозволяє ідентифікувати цю особу серед інших учасників цивільних відносин та вказує на вид діяльності, яку вона здійснює.

Комерційному найменуванню властиві принципи істинності, постійності та виключності.

Комерційне найменування охороняється в усіх країнах Союзу без обов`язкового подання заявки чи реєстрації і незалежно від того, чи є воно частиною товарного знака (стаття 8 Паризької конвенції про охорону промислової власності).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» неправомірним є використання імені, комерційного найменування без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання.

Так, складовою комерційного найменування може бути вказівка на організаційно-правову форму юридичної особи, проте, обов`язковим елементом має бути спеціальне оригінальне ідентифікуюче позначення особи. Названі структурні частини повинні відповідати дійсності та не вводити в оману споживачів щодо справжнього характеру діяльності юридичної особи (частина 1 статті 489 ЦК України).

Комерційне найменування, на відміну від найменування юридичної особи, є об`єктом права інтелектуальної власності згідно статті 420 ЦК України.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укролія» має скорочену назву - ТОВ «Укролія», англійською - LLC «Ukroliya». Відповідач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Укролія» - має скорочену назву - СТОВ «Укролія», англійською - LLC «Ukroliya».

Організаційно-правовою формою юридичної особи як позивача, так і відповідача є товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ), що відповідає положенням частини 1 статті 80 ГК України, частина 2 статті 113 ЦК України.

Слово «сільськогосподарське» у назві відповідача вказує на сферу діяльності (частина 2 статті 1 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Сфера та види економічної діяльності відповідача СТОВ «Укролія» аналогічні зі сферою та видами економічної діяльності позивача ТОВ «Укролія».

Позивач використовує власне найменування ТОВ "Укролія" у якості комерційного найменування з дати державної реєстрації юридичної особи з 25.06.2001 та набув права інтелектуальної власності на комерційне (фірмове) найменування "Укролія".

Позивач має свідоцтва на знак для товарів і послуг, зокрема, свідоцтва № 159682 та № 159490 про реєстрацію знаків для товарів і послуг "Укролія" з датою реєстрації 10.08.2012. Аналогічні знаки для товарів і послуг зареєстровані позивачем відповідно до норм міжнародного права у зарубіжних країнах (сертифікати про реєстрацію № 1231534 від 10.10.2014 та № 1240051 від 16.01.2015).

Відповідно до частин другої та п`ятої статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим Законом; свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

Господарська діяльність позивача та відповідача здійснюється на території України на одному ринку з виробництва олії. Найменування позивача та відповідача є схожими настільки, що їх можна сплутати, якщо вони використовуються для споріднених товарів та/або послуг, і є схожими настільки, що існує ймовірність сплутування товарів та/або послуг. У зв`язку з цим, використовуючи найменування позивача, яке одночасно є його комерційним найменуванням, відповідач унеможливлює для споживачів розрізнення позивача і відповідача, а також може вводити в оману споживачів щодо товарів, які виробляє та реалізовує СТОВ "Укролія", та/або послуг, які надає СТОВ "Укролія".

З урахуванням положень частини 2 статті 489 ЦК України право інтелектуальної власності на комерційне найменування є чинним з моменту першого використання цього найменування та охороняється без обов`язкового подання заявки на нього чи його реєстрації.

Момент першого використання комерційного (фірмового) найменування може встановлюватися, у тому числі, за даними державної реєстрації юридичної особи. Отже, право на найменування та, відповідно, і охорона такого права може виникати, зокрема, з моменту державної реєстрації юридичної особи, здійсненої раніше іншої.

Згідно з частиною 2 статті 154 Господарського кодексу України до відносин, пов`язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України та іншими законами.

Згідно статті 418 ЦК України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений ЦК України та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається ЦК України та іншим законом.

За змістом статті 490 ЦК України, майновими правами інтелектуальної власності на комерційне найменування є: право на використання комерційного найменування; право перешкоджати іншим особам неправомірно використовувати комерційне найменування, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Особа, яка використовує чуже комерційне найменування, на вимогу його власника зобов`язана припинити таке використання і відшкодувати завдані збитки.

У статті 431 ЦК України встановлено, що порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену ЦК України, іншим законом чи договором.

За змістом статей 16, 432 ЦК України, способами захисту прав інтелектуальної власності є, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Враховуючи сутність правової природи комерційного (фірмового) найменування, яка зведена до необхідності вирізнити одну особу з-поміж інших та не вводити в оману споживачів щодо справжньої її діяльності, факт реєстрації відповідачем ідентичного найменування з такими ж видами економічної діяльності, а також місцезнаходженням у межах однієї територіальної одиниці, - смт. Диканька, на момент реєстрації СТОВ "Укролія", порушує права первісного володільця на ідентифікацію господарської діяльності.

З огляду на приписи статей 90, 489-491 ЦК України та статті 159 ГК України належним способом захисту права особи на комерційне (фірмове) найменування може бути позов про зобов`язання іншої особи припинити використання тотожного найменування та відшкодування збитків, якщо їх завдано таким використанням. У разі задоволення відповідного позову суд може зобов`язати власника (засновника) або уповноваженим ним орган внести необхідні зміни до установчих документів.

Дослідивши матеріали справи з усіма наданими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині заборони Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Укролія" використовувати назву "Укролія" у власному найменуванні, зобов`язанні Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" внести зміни до своїх установчих документів, згідно з якими змінити у найменуванні назву "Укролія" на іншу назву, відмінну від тієї, яка міститься в найменуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія", та подати державному реєстратору в порядку, встановленому законом, документи для проведення державної реєстрації вищевказаних змін до установчих документів, заборони Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Укролія" використовувати комерційне найменування "Укролія" у своїй діяльності.

Щодо вимоги позивача про скасування державної реєстрації створення юридичної особи - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" (), проведеної на підставі рішення державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Бугая Ігоря Валерійовича від 21.06.2022 № 000000078, суд зазначає наступне.

Предмет спору у спірних правовідносинах - це комерційне найменування, а вимога про скасування державної реєстрації, на думку позивача, є способом захисту його порушеного права.

Вимога про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності з мотивів схожості комерційних (фірмових) найменувань суб`єктів підприємницької діяльності не є належним способом захисту права на комерційне (фірмове) найменування, оскільки серед визнаних законодавством підстав для скасування державної реєстрації юридичної особи відсутня така, як схожість найменування.

Створення юридичної особи є правом її засновника, тоді як між позивачем та засновником відповідача відсутній спір щодо реалізації останнім права на створення суб`єкта господарювання.

З урахуванням викладено позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Заборонити Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Укролія" (, вул. Газовиків, 63А, смт. Диканька, Полтавський район, 38500) використовувати назву "Укролія" у власному найменуванні.

3. Зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Укролія" (, вул. Газовиків, 63А, смт. Диканька, Полтавський район, 38500) внести зміни до своїх установчих документів, згідно з якими змінити у найменуванні назву "Укролія" на іншу назву, відмінну від тієї, яка міститься в найменуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія", та подати державному реєстратору в порядку, встановленому законом, документи для проведення державної реєстрації вищевказаних змін до установчих документів.

4. Заборонити Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Укролія" (, вул. Газовиків, 63А, смт. Диканька, Полтавський район, 38500) використовувати комерційне найменування "Укролія" у своїй діяльності.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Стягнути Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" (, вул. Газовиків, 63А, смт. Диканька, Полтавський район, 38500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укролія" (вул. Садова, 4, с. Чернечий Яр, Полтавський район, 38521, ) 8052,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 07.04.2025 з урахуванням строку перерубування судді у тривалій відпустці.

Суддя Погрібна С.В.