ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1403/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., розглянувши заяву Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH (Gotthardstrasse 26, 6300, Zug, Switzerland) (вх. № 4-20/25 від 09.04.2025) про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову за морською вимогою до Компанії ,,PMG HOLDING SRL (San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica); Компанії ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? ,,PMG Energies SA) (Boulevard Georges-FAVON 18, 1204 Geneve, Switzerland) у вигляді арешту морського судна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, Компанія ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH, звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про вжиття запобіжних заходів для забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді арешту морського, в якій просить суд накласти арешт на судно т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, яке перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний, диспонентним власником якого є Компанія ,,PMG HOLDING SRL, комерційним менеджером ? Компанія ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? PMG Energies SA).

Заявника вказує, що має чинну морську вимогу до компанії PMG HOLDING SRL (далі Боржник-1, Диспонентний Власник) та компанії PMG HOLDING GROUP SA (нова назва - PMG Energies SA) (далі Боржник-2, Комерційний оператор) на підставі порушення умов Угоди Фрахтування від 14.10.2024 (далі Чартер), у зв`язку з чим виникла морська вимога щодо неправомірно утилізованої Судновласником соняшникової олії та збитків понесених при закупівлі товарів у альтернативних постачальників, а також збитки, пов`язані з псуванням якості поставленого товару, який перевозився на т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія в розмірі 468,483.20 доларів США, що еквівалентно 19 298 743.8 грн. станом на 07.04.2025.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що 14 жовтня 2024, між AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH (Фрахтувальник) та PMG HOLDING GROUP SA (Судновласник) було укладено Чартер для перевезення нерафінованої рослинної олії соняшникова олія у кількості 4 400.00 метричних тонн (далі Вантаж) на борту Судна з порту Південний (Україна, порт завантаження) до порта Селаата (Ліван, порт розвантаження) (Додаток № 5).

Відповідно до умов Чартеру: Деталі згідно з доданою формою Q-88 Власник (Судновласник)/менеджери/одержувач фрахту (бенефіціар): PMG HOLDING SRL Сан-Хосе Монтес-де-Ока, Лос Йосес, між 8-ю та 10-ю авеню, 39-та вулиця, Коста-Ріка; Бенефіціар: PMG HOLDING GROUP SA Адреса бенефіціара: Авеню Гратта-Пайле 2, Світовий торговий центр, 1018 Лозанна Податковий №: CHE-158.127.345.

Відповідно до додатку до Чартеру, форми Q-88: п. 1.42 Зареєстрований власник Повна назва: MG SHIPPING LTD CHETUMAL STREET., BELIZE CITY,3301 BELIZE; п.1.43 Технічний оператор Повна назва: OAKLEY GREEN LTD SUITE 108, PREMIER BUILDING, VICTORIA MAHE, REPUBLIC OF SEYCHELLES; п.1.44 Комерційний оператор Повна назва: PMG HOLDING SRL - San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica; п.1.45 Диспонентний власник Повна назва: PMG HOLDING SRL - San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica.

Відповідно до Страхового сертифікату № 34-1509-24-00052 страхування відповідальності судновласника (P&I) від 29.08.2024: Назва застрахованого: MG SHIPPING LTD (як власник) Адреса: 3301, вул. Четумал, Беліз-Сіті, Беліз Співзастрахована особа: Оakley Green LTD ( як Менеджери) PMG Holding Group SA (як Комерційні Оператори)

Отже, на переконання заявника у сукупності відповідні докази підтверджують, що компанія MG SHIPPING LTD є зареєстрованим власником Судна, PMG HOLDING SRL є диспонентним власником Судна, а компанія PMG Holding Group SA є комерційним оператором Судна.

Так, заявник вказує, що Чартерна угода була укладена для виконання Заявником договору купівлі-продажу № SSB20241009 від 10 жовтня 2024 (далі Договір), що був укладений між компанією Заявника та компанією Societe des Huiles et Derives S.A.L. (далі Покупець). За цим договором Заявник мав завантажити на борт Судна та доставити у порт Селаата, Ліван соняшникову олію українського походження у кількості 4,000.00 мт (+/- 10%)

Відповідно до Договору: Кількість- 4000 МТ +/- 10% за вибором продавця та контрактною ціною; Період постачання - між 15 жовтня та 31 жовтня 2024 р. Обидві дати включно за вибором Продавця. Продовження терміну відповідно до FOSFA; Ціна 1120,00 доларів США за метричну тонну CIF Безкоштовно з одного безпечного причалу/порту Бейрут/Ліванський порт і причал завжди доступний, завжди на плаву.

За посиланнями заявника, 28 жовтня 2024 було завершено навантаження Вантажу в Морському торговельному порту Південний і видано оригінали Коносамент № 1 від 28 жовтня 2024 на 3026.840 МТ української нерафінованої соняшникової олії, нефасованої та Коносамент № 2 від 28 жовтня 2024 на 1373.160 МТ української нерафінованої соняшникової олії, нефасованої, що підтверджують завантаження Вантажу в загальній кількості 4400 МТ на Судно. Однак Чартерна угода не була виконана Судновласником належним чином. Під час виконання рейсу Судно зазнало поломки і перебувало біля берегів Туреччини в період з 3 листопада по 9 грудня 2024. Причиною несправності було неналежне та несвоєчасне обслуговування відповідних механізмів Судна. Значна затримка при доставленні товару в порт розвантаження призвела до значних збитків, що підлягають стягненню з Судновласника.

Як зазначає заявник, в грудні Покупці надіслали Лист-вимогу наступного змісту: «Затримка в 5 тижнів через технічну несправність суттєво вплинула на репутацію SHD (SOCIETE DES HUILES ET DERIVES) та обсяги продажу: - у нас закінчилися запаси; не змогли доставити клієнтам і виконати договірні зобов`язання; - втратили частку ринку на користь конкурентів; - втратили можливість отримати прибуток від зростання ціни на соняшникову олію, що піднялася на 80 100 дол. США за тонну протягом цього період Не змогли перепродати судно до Туреччини, оскільки воно не відповідало вимогам для входу в турецькі порти Malburg був номінований продавцем; - забронювали інше судно за ціною 1198 доларів США, що на 78 доларів США дорожче; - стан олії свідчить про погіршення якості, що потребує подальшого лабораторного аналізу. Звертаємо увагу на технічний звіт сюрвеєра, який показує, що механічна несправність була прямим результатом недбалості та неналежного технічного обслуговування. У звіті йдеться про те, що несправність можна було б запобігти належним доглядом і дотриманням процедур. Враховуючи всі ці обставини, ми наполягаємо на сплаті Власниками наступної компенсації PMG HOLDING GROUP SA. Справедлива компенсація, базуючись на завданих SHD збитках, становить 78 доларів США за тонну.

Таким чином, як вказує заявник вимога до Судновласника у зв`язку із затримкою постановки через механічні несправність Судна, що виникли через недбалість Судновласника та неналежного технічного обслуговування Судна, упущеної вигоди через зміну ринку, погіршення якості Вантажу становить 78 доларів США х 4400 МТ = 343 200.00 доларів США.

Крім того, заявник зазначає, після завершення розвантаження 4 288,13 MТ Вантажу, Судновласник в односторонньому порядку та без попереднього повідомлення вирішив покинути порт розвантаження утримавши на борту 111.86 МТ Вантаж.

06 січня 2025 Фрахтувальник надіслав лист-вимогу на Судновласників здійснити розвантаження залишку Вантажу, що перебував на борту судна.

Так згідно відповідного листа Фрахтувальник вказує наступне: Судновласники несуть одноосібну відповідальність за всі збитки, спричинені їхніми діями у зв`язку з Судном і Вантажем. Загальна вартість Вантажу на борту Судна становить 125 283,20 доларів США. Фрахтувальники та Покупці глибоко стурбовані тим, що Вантаж може зазнати подальшого псування, що призведе до повної втрати. Тому Фрахтувальники дають чіткі та однозначні вказівки Власникам негайно поставити Судно до причалу в порту Селаата і вивантажити решту 111,86 тонн Вантажу на користь Покупця, SOCIETE DES HUILES ET DERIVES S.A.L.

Заявник наголошує, що незважаючи на неодноразові вимоги Фрахтувальника повернутися в порт для завершення розвантаження Товару, Судновласник утилізував, 111.86 МТ Вантажу, який мав бути поставлена Покупцю. Загальна сума збитків за непоставку і утилізацію частини Вантажу становить 1,120.00 дол. США х 111.86 МТ = 125 283,20 дол. США.

Приймаючи до уваги зазначене, вимога заявника щодо відшкодування понесених збитків внаслідок порушення судновласником умов чартеру, на переконання заявника, є морською вимогою згідно підпункту е) f) ч. 1 ст. 1 Конвенції, що є підставою для її забезпечення шляхом арешту морського судна т/х MALBURG на суму 468 483,20 доларів США.

10.04.2025р. за вх. 11606/25 до суду від Компанії «MG SHIPPING LTD» надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді арешту морського судна, згідно яких останній вказує що він є власником судна на яке Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH просить накласти арешт, а тому у останньої немає та не може бути будь-яких морських вимог до Судновласника, а останній, відповідно, не відповідає за морськими вимогами Заявника до інших осіб, а тому правові підстави для арешту Судна відсутні.

Також, зазначає, що норми Конвенції не можуть бути застосовані в даному випадку, оскільки Судно ходить під прапором Танзації, яка не є Договірною Державою Конвенції.

Крім того, зазначає, що заявником не надано доказів на підтвердження власної правосуб`єктності, зокрема, сертифікату реєстрації, витягу з торгового реєстру, тощо.

Розглянувши заяву Компанія ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH про вжиття заходів для забезпечення позову (морської вимоги) у вигляді арешту морського судна, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.2 ст.30 ГПК України, справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

За приписами ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За положеннями п.9 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч. 2 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Як з`ясовано судом, відповідно до наданого з боку заявника Розпорядження Капітана морського пору Південній від 08.04.2025р. №6 вихід судну м/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія з акваторії морського пору Південній заборонено на підставі ст. ст. 80,81 КТМ України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про подання заяви про арешт судна за належною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Приписами ч.3 ст.139 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичної особи) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичної особи), що є відповідальною за морською вимогою, її місцезнаходження (для юридичної особи) або місце проживання чи перебування (для фізичної особи), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна; найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

Відтак, обґрунтування заявником належним чином необхідності забезпечення позову не є обов`язковою умовою для задоволення відповідної заяви в силу п. 3 ч. 3 ст.139 ГПК України, про що зауважив Верховний Суд, зокрема у своїй Постанові від 18.10.2019р. у справі №915/1301/19.

Положеннями ч.2 ст.140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Суд зазначає, що порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952р., до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України №3702-VI від 07.09.2011р. та яка набула чинності для України 16.05.2012р. (далі - Конвенція 1952 року), а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден (даті - КТМ).

За положеннями п.1 ч.1 ст.1 - Конвенції 1952 року, морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Конвенції, арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно зі ст.2 Конвенції, судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 Конвенції з урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах o, p або q пункту 1 статті 1.

Якщо у випадку договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику фрахтувальник, а не зареєстрований власник несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна, позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї Конвенції, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв`язку з такими морськими вимогами. Положення цього пункту застосовуються до будь якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна (ч.4 ст. 3 Конвенції)

Статтею 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

При цьому, згідно ст. 8 Брюссельської конвенції, судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

З матеріалів вбачається, що морська вимога ґрунтується на наявності у Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH права компенсацію збитків в загальному розмірі 468 483,20 доларів США в зв`язку з порушення умов Угоди Фрахтування від 14.10.2024 котра виразились в затримки поставки ватажу, що мало наслідком погіршення якості ватажу та закупівлі товарів у альтернативних постачальників, а також неправомірною утилізацією Судновласником соняшникової олії в кількості 111,86 МТ який мав бути доставлений компанії Societe des Huiles et Derives S.A.L. з якою у заявника укладено договорі купівлі-продажу на відповідний вантаж.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Господарський суд, виходячи зі змісту наведених приписів Конвенції, а також обставин, названих у заяві Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH, вказує, що між останньою та Компаніями ,,PMG HOLDING SRL ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? ,,PMG Energies SA) існує спір стосовно невиконання умов Угоди фрахтування та відшкодування збитків, завданих пошкодженням та знищенням вантажу, який перевозився судном м/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, тому існує морська вимога за правилами підпунктів ,,e та ,,f пункту 1 статті 1 Конвенції, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви (вх. №ГСОО 4-20/25 від 09.04.2025р.), поданою Компанією ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH до Компанії ,,PMG HOLDING SRL та Компанії ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? ,,PMG Energies SA).

Щодо заперечень Компанії MG SHIPPING LTD суду зазначає наступне.

Відповідно до умов Чартеру: Деталі згідно з доданою формою Q-88 Власник (Судновласник)/менеджери/одержувач фрахту (бенефіціар): PMG HOLDING SRL Сан-Хосе Монтес-де-Ока, Лос Йосес, між 8-ю та 10-ю авеню, 39-та вулиця, Коста-Ріка Бенефіціар: PMG HOLDING GROUP SA Адреса бенефіціара: Авеню Гратта-Пайле 2, Світовий торговий центр, 1018 Лозанна Податковий №: CHE-158.127.345.

Відповідно до додатку до Чартеру, форми Q-88: п. 1.42 Зареєстрований власник Повна назва: MG SHIPPING LTD CHETUMAL STREET., BELIZE CITY,3301 BELIZE; п.1.43 Технічний оператор Повна назва: OAKLEY GREEN LTD SUITE 108, PREMIER BUILDING, VICTORIA MAHE, REPUBLIC OF SEYCHELLES; п.1.44 Комерційний оператор Повна назва: PMG HOLDING SRL - San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica; Диспонентний власник Повна назва: PMG HOLDING SRL - San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica.

Відповідно до Страхового сертифікату № 34-1509-24-00052 страхування відповідальності судновласника (P&I) від 29.08.2024: Назва застрахованого: MG SHIPPING LTD (як власник) Адреса: 3301, вул. Четумал, Беліз-Сіті, Беліз Співзастрахована особа: Оakley Green LTD ( як Менеджери) PMG Holding Group SA (як Комерційні Оператори).

Отже з наведеного вбачається, що Компанія "PMG HOLDING SRL" є диспонентним власником Судна, а Компанія "PMG Holding Group SA" є комерційним оператором Судна.

Диспонентний власник судна це юридична особа або компанія, яка не є юридичним (реєстровим) власником судна, але володіє правом фактичного розпорядження судном на певний період, зазвичай на підставі чартерної угоди (bareboat або time charter). Диспонентний власник володіє судном на час фрахту, може здавати його в субфрахт, підписувати Чартери, управляти комерційною експлуатацією судна, але судно юридично йому не належить.

За приписами ч. 1 ст. 3 Конвенції з урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "o", "p" або "q" пункту 1 статті 1.

З огляду на наведене, суд може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна.

Щодо посилань Компанії «MG SHIPPING LTD» відносно того, що норми Конвенції не можуть бути застосовані в даному випадку, оскільки Судно ходить під прапором Танзації, яка не є Договірною Державою Конвенції, суд зазначає, що згідно ст. 8 Брюссельської конвенції, судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

Щодо не надання заявником доказів на підтвердження заявником власної правосуб`єктності, зокрема, сертифікату реєстрації, витягу з торгового реєстру, до матеріалів заяви доданий апостильований витяг з комерційного реєстру.

Щодо прохання Компанії «MG SHIPPING LTD» здійснити розгляд заяви в судовому засіданні суд зазначає, що відповідно ч.2 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно до ч.2 та ч.3 ст.144 ГПК України, примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Ухвала про арешт морського судна є підставою для затримання судна або обмеження в його пересуванні в порту, де знаходиться або до якого прямує таке судно, до моменту скасування заходів із забезпечення позову у вигляді арешту морського судна. Після вручення копії ухвали про арешт судна капітан морського порту, де знаходиться судно, філія Адміністрації морських портів України в морському порту, де знаходиться судно, відповідні органи Державної прикордонної служби та митні органи зобов`язані вжити заходів, що унеможливлюють вихід арештованого судна з порту.

Враховуючи, що на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, суд в ухвалі про арешт судна вважає за необхідне встановити строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду, а саме - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до приписів частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Отже, частиною 1 ст.141 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зазначає, що особи, які є відповідальними за морською вимогою, жодним чином не позбавлені права на підставі ст.141 ГПК України звернутися до суду з клопотанням про здійснення зустрічного забезпечення.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Разом з цим, суд звертає увагу, що за наявності доказів, які б спростовували доводи заявника щодо необхідності забезпечення позову, Компанії ,,PMG HOLDING SRL та Компанії ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? ,,PMG Energies SA) не позбавлені права звернутися до Господарського суду Одеської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 136, п. 9 ч.1 ст. 137, ст.ст.140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH (Gotthardstrasse 26, 6300, Zug, Switzerland) (вх. № 4-20/25 від 09.04.2025) про забезпечення морської вимоги у вигляді арешту морського судна м/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія задовольнити.

2. Накласти арешт на судно т/х MALBURG, IMO 9035539, прапор Об`єднана Республіка Танзанія, яке перебуває в акваторії морського торговельного порту Південний (65481, Україна, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13), диспонентним власником якого є компанія PMG HOLDING SRL (San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica), комерційним менеджером PMG HOLDING GROUP SA (нова назва - PMG Energies SA) (Boulevard Georges-FAVON 18, 1204 Geneve);

3.Встановити Компанії ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH строк тридцять днів з дня постановлення даної ухвали суду для надання доказів на підтвердження пред`явлення позову до Компанії ,,PMG HOLDING SRL та Компанії ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? ,,PMG Energies SA).

4. На виконання вимог ст. 144 ГПК України копію ухвали для виконання направити:

- капітану Морського торговельного Порту Південний (65481, Україна, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13, , );

- Південній Філії Державного Підприємства Адміністрація Морських Портів України (65481, Україна, Одеський р-н, Одеська обл., місто Південне, вулиця Берегова, будинок, 11, , )

- ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 );

- Одеській митниці Держмитслужби (вул. Івана та Юрія Лип, 21-а, м. Одеса, 65078, ).

Стягувачем за ухвалою є Компанія ,,AGRIPRIME GLOBAL COMMODITIES GMBH (Gotthardstrasse 26, 6300, Zug, Switzerland)

Боржникам за ухвалою є Компанія ,,PMG HOLDING SRL (San Jose - Montes de Oca, Los Yoses, 8th and 10th Avenue, Thirty-Ninth Street, Costa Rica) та Компанія ,,PMG HOLDING GROUP SA (нова назва ? ,,PMG Energies SA) (Boulevard Georges-FAVON 18, 1204 Geneve, Switzerland)

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання у строк, передбачений ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили 11.04.2025р. та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги в строк, передбачений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Погребна Катерина Федорівна