номер провадження справи 33/3/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 Справа № 908/79/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.,

при секретарі судового засіданні Драковцевій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи №908/79/25

за позовом: керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69006, м. Запоріжжя, вул. Фанатська, буд. 14) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, -

позивача: Запорізької міської ради (проспект Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код 04053915)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНІРАД» (69076, м.Запоріжжя, вул. Сорочинська, буд. 9-Б, ідентифікаційний код 35719458)

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Дмитрієва Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 931913,44 грн.

За участю представників сторін:

прокурор: Тронь Г.М., посвідчення №075790 від 01.03.2023;

від позивача: Ковальчук К.С., посвідчення №987 від 26.08.2022;

від відповідача-1: Ткаченко Д.С., довіреність без номеру від 30.01.2025;

від відповідача-2: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради (позивача) про стягнення доходу, отриманого від використання без належної правової підстави земельної ділянки комунальної форми власності, кадастровий номер :06:008:0041, загальною площею 0,1628 га по вул.Сорочинській, 9-Б у місті Запоріжжя за період з 01.05.2017 по 31.12.2023 з відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНІРАД» в сумі 726892,48 грн. та з відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Дмитрієва Андрія Миколайовича в сумі 205020,96 грн. (пропорційно до площі належного їм нерухомого майна, що розташовано на вказаній земельній ділянці).

Позов заявлено на підставі ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 181, 1212, 1214 Цивільного кодексу України, ст. ст. 120, 122, 125, 206 Земельного кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/3/25. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.02.2025 о 11 год. 00 хв. Роз`яснено відповідачу-1 обов`язок реєстрації свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами. Визначено відповідачам строк для подання до суду відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Визначено прокурору та позивачу строк для подання до суду відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву. Явку уповноважених представників учасників справи в судове засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.01.2025 заяву керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про забезпечення позову у справі №908/79/25 задоволено. З метою забезпечення позову до набрання рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/79/25 законної сили: накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення №2 літ.А,Б., розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Сорочинська, будинок 9-Б, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, який відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНІРАД» (69076, м. Запоріжжя, вул. Сорочинська, буд. 9-Б, ідентифікаційний код 35719458) в межах суми стягнення 726 892,48 грн.; накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, аптека, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Сорочинська, будинок 9-Б, приміщення 1, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, який відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності Дмитрієву Андрію Миколайовичу ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в межах суми стягнення 205 020,96 грн.

Прокурору, позивачу та представнику позивача доставлено копії ухвал суду до електронних кабінетів 10.01.2025, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 10.01.2025.

Відповідачам копії ухвал були направлені засобами поштового зв`язку.

Також копію ухвали про відкриття провадження у справі було розміщено до відома відповідачів на сайті Господарського суду Запорізької області, що підтверджується роздруківкою з даного сайту від 13.01.2025.

31.01.2025 до суду повернулись копії ухвал, які були направлені на адресу відповідача-1, з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

03.02.2025 до суду повернулись копії ухвал, які були направлені на адресу відповідача-2, з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

В судовому засіданні 04.02.2025 були присутні прокурор, представники позивача та відповідача-1, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом «Акорд».

Суд повідомив про повернення ухвали суду від 10.01.2025, яка була надіслана відповідачу-2 з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», з`ясував у сторін інформацію про іншу адресу відповідача-2.

Прокурор, представники позивача та відповідача-1 повідомили, що інша адреса відповідача-2 їм не відома.

Представник відповідача-1 заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання йому можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Прокурор та представник позивача не заперечували проти відкладення підготовчого засідання.

З метою дотримання принципу рівності сторін та процесуальних прав усіх учасників справи суд задовольнив клопотання представника відповідача-1, ухвалив відкласти підготовче засідання на 04.03.2025 о 12 год. 00 хв. для надання можливості представнику вдповідача-1 ознайомитися з матеріалами справи.

Відповідачам копії ухвал були направлені засобами поштового зв`язку.

Також копію ухвали суду від 04.02.2025 було розміщено до відома відповідача-2 на сайті Господарського суду Запорізької області, що підтверджується роздруківкою з даного сайту від 06.02.2025.

24.02.2025 до суду повернулась копія ухвали, яка була направлена на адресу відповідача-1, з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

26.02.2025 до суду повернулась копія ухвали, яка була направлена на адресу відповідача-2, з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

18.02.2025 від відповідача-1 надійшов відзив, відповідно до якого відповідач-1 просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

28.02.2025 від прокурора надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої прокурор просив задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні 04.03.2025 були присутні прокурор, представники позивача та відповідача-1, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Суд повідомив про те, що від відповідача-2 повернулась ухвала суду від 04.02.2025 з відміткою поштової установи про відсутність адресата за вказаною адресою.

Прокурор та представник відповідача-1 заявили про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи та про можливість закриття підготовчого провадження.

Відповідач-2 відзив на позов не надав, свого представника в судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи належним чином повідомлений у відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.03.2025 закрито підготовче провадження у справі №908/79/25, призначено справу №908/79/25 до розгляду по суті на 01.04.2025 о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 01.04.2025 були присутні представники позивача та відповідача-1, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом «Акорд».

Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою прокурора в судове засідання суд ухвалив відкласти розгляд справи на 04.04.2025 о 10 год. 00 хв. в межах наявного строку для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 04.04.2025 були присутні прокурор, представники позивача та відповідача-1, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом «Акорд».

Відповідач-2 свого представника в судове засідання не направив про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом надсилання ухвали суду від 01.04.2025 поштою на адресу його місцезнаходження, а також шляхом розміщення копії даної ухвали суду до відома відповідача-2 на сайті Господарського суду Запорізької області.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні просили задовольнити позов.

Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення позову, у разі задоволення позову просив розстрочити виконання рішення.

Суд ухвалив заяву відповідача-1 про розстрочення виконання рішення розглянути після ухвалення рішення.

В судовому засіданні 04.04.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення: позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

За відомостями Державного земельного кадастру 28.10.2003 проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :06:008:0041.

Відтак, зазначена земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0041.

Разом з тим, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС №099656, виданого Виконавчим комітетом Запорізької міської ради, за ТОВ «КАНІРАД» (відповідач-1) зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю, літ А,Б по вул. Сорочинській (раніше Новгородська), 9-Б у м. Запоріжжя.

Надалі, на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2014, зареєстрованого в реєстрі за №1470, право власності на нерухоме майно: 19/100 часток нежитлової будівлі літ. А, Б (РНОНМ 01), яке знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Сорочинська (колишня назва Новгородська), 9-Б, перейшло у власність від ТОВ «КАНІРАД» до Дмитрієва Андрія Миколайовича, який є фізичною особою-підприємцем та відповідачем-2 за позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 Цивільного кодексу України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору купівлі-продажу об`єкт нерухомості розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :06:008:0041 загальною площею 0.1628 га.

13.08.2014 між ТОВ «КАНІРАД» та ОСОБА_1 укладено договір (зареєстрований у реєстрі за №1477) про встановлення порядку володіння та користування нежитловою будівлею літ. А, Б по АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1.1 даного договору нежитлова будівля розміщена на земельній ділянці з кадастровим номером :06:008:0041 загальною площею 0,1628 га.

В подальшому, за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 10.06.2016 за заявою ОСОБА_1 було зареєстровано об`єкт нерухомого майна (РНОНОМ 01): нежитлове приміщення, аптека, загальною площею 145,4 кв.м. шляхом виділу частки з об`єкта нерухомого майна: нежитлової будівлі літ. А, Б по АДРЕСА_2 .

В свою чергу, за заявою ТОВ «КАНІРАД» 11.10.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано об`єкт нерухомого майна (РНОНОМ 101): нежитлове приміщення №2 літ. А, Б., загальною площею 514,7 кв.м. шляхом виділу частки з об`єкта нерухомого майна: нежитлової будівлі літ. А, Б по АДРЕСА_2 .

11.10.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно закрито об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю, літ. А, Б по АДРЕСА_2 (РНОНМ 01).

Таким чином, встановлено, що на земельній ділянці комунальної форми власності (кадастровий номер :06:008:0041) розташовані об`єкти нерухомості: нежитлове приміщення 1, аптека, загальною площею 145,4 м2 (РНОНМ 01), яке на праві власності належить Дмитрієву Андрію Миколайовичу; нежитлове приміщення №2 літ. А, Б, загальною площею 514,7 м2 (РНОНМ 101), яке на праві власності належить ТОВ «Канірад».

Разом з тим, будь-які відомості про державну реєстрацію за ТОВ «КАНІРАД» та ФОП Дмитрієвим А.М. договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :06:008:0041, на якій розташоване нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відсутні.

За даними інформаційної бази ГУ ДПС у Запорізькій області за земельну ділянку з кадастровим номером :06:008:0041 за період 2015 - 2023 роки податкова звітність до контролюючих органів не надавалась. Починаючи з 2024 року надає податкову звітність та сплачує орендну плату з юридичних осіб ТОВ «КАНІРАД».

Згідно наданої ТОВ «КАНІРАД» податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) нараховано за 2024 рік - 14 485,75 грн.

В свою чергу, ФОП Дмитрієв А.М., згідно даних ІКС «Податковий блок» не значиться на обліку як платник плати за землю за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:008:0041.

При цьому слід зазначити, що відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :06:008:0041 від 20.06.2023 №НВ-023, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 5 655 411,52 грн.

Запорізькою міською радою на підставі вищезазначеної інформації та документів, рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «КАНІРАД» () та ФОП Дмитрієвим А.М. (РНОКПП НОМЕР_1 ) земельною ділянкою площею 1628 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_3 без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.05.2017 по 31.12.2023.

Згідно вказаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.05.2017 по 31.12.2023, становить 931 913,44 грн., зокрема:

- за період з 01.05.2017 по 31.12.2017 89 413,60 грн.;

- за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 134 120,43 грн.;

- за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 134 120,43 грн.;

- за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 122 943,73 грн.;

- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 134 120,43 грн.;

- за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 147 532,47 грн.;

- за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 169 662,35 грн.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у п. 7.19 постанови від 09.11.2021 у справі №905/1680/20, витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя була розроблена у 2013 році та затверджена рішенням Запорізької міської ради від 30.06.2015 №7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя». З 01.01.2016 по теперішній час нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя не змінювалась.

Відповідно до пункту 286.6 статті 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

Розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 21.03.2023 у справі №922/2095/21, від 04.10.2022 у справі №922/2828/20, від 17.08.2022 у справі №922/1646/20.

Враховуючи, що загальна площа об`єкта нерухомості, що належить ТОВ «КАНІРАД» та знаходиться на спірній земельній ділянці, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно становить 514,7 кв.м., а ФОП Дмитрієва А.М. 145,4 кв.м., загальна площа двох об`єктів нерухомого майна складає 660,1 кв.м. (514,7 кв.м. +145,4 кв.м.).

У такому випадку ТОВ «КАНІРАД» належить 78% загальної площі двох об`єктів нерухомості (514,7 кв.м. *100/660,1 кв.м.), а ФОП Дмитрієву А.М. 22% (145,4 кв.м. *100/660,1 кв.м.).

Таким чином, розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.05.2017 по 31.12.2023, становить:

- для ТОВ «КАНІРАД» - 726 892,48 грн. (931 913,44 грн. *78%);

- для ФОП Дмитрієва А.М. - 205 020,96 грн. (931 913,44 грн. *22%).

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно ст. 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу (частина 1 ст. 124 Земельного кодексу України).

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Виникнення права власності на будинок, будівлю або споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Таким чином, з моменту набуття права власності на нерухоме майно у ТОВ «КАНІРАД» та ФОП Дмитрієва А.М. виник й обов`язок з оформлення права на земельну ділянку.

Однак з моменту державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна до теперішнього часу ТОВ «КАНІРАД» та ФОП Дмитрієв А.М. використовують земельну ділянку без правовстановлюючих документів.

За змістом ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлових приміщень, які належать відповідачам, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Таким чином, у зв`язку з користуванням відповідачами нежитловою будівлею презюмується їх користування спірною земельною ділянкою.

У цьому випадку відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у відповідачів не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання (аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі № 922/981/18).

Враховуючи те, що ТОВ «КАНІРАД» та ФОП Дмитрієв А.М. у спірному періоді часу користувались земельною ділянкою без достатньої правової підстави, то відповідно до положень ст.ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України повинні відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які одержали у вигляді несплаченої орендної плати за спірний період.

Щодо доводів відповідача-1 про те, що земельне законодавство передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості в цілому, а не його частину, та неможливість оформлення права оренди землі щодо частини земельної ділянки, слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно із частинами 1- 4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6, 7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 922/1646/20 та від 04.03.2021 у справі №922/3463/19.

У справі, яка розглядається, земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «КАНІРАД» та ФОП Дмитрієву А.М., та за користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти у виді орендної плати, сформована з 28.10.2003 (визначено її площу і межі), їй присвоєно кадастровий номер :06:008:0041, відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Оскільки відповідачі не є власниками або постійними землекористувачами спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, єдино можливою формою здійснення плати за землю для відповідачів як землекористувачів є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Зі змісту глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України та положень статті 1212 Цивільного кодексу України слідує, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформленого права на цю ділянку (без укладеного договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, що регулюються главою 83 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Слід зауважити, що збереження (заощадження) цього майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідачів з моменту набуття останніми права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :06:008:0041.

Положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі №922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі №922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, від 16.11.2022 в справі № 922/519/20, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 та №922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17 та численних постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, які прийняті з їх урахуванням, зокрема, у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду зазначив, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

З часу набуття ТОВ «КАНІРАД» та ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_2 , у останніх виник й обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі нього право оренди землі.

Доводи відповідача-1 про те, що ТОВ «КАНІРАД» двічі звертався до Запорізької міської ради із заявою про передачу в оренду земельної ділянки за адресою: вул. Сорочинська, 9-б, не спростовують факту того, що у спірному періоді з 01.05.2017 по 31.12.2023 договір оренди укладено не було і відповідачі користувалися земельною ділянкою без відповідної правової підстави.

Крім того, звернення відповідача-1 до Запорізької міської ради щодо оформлення земельної ділянки датовані 21.08.2024 та 03.12.2024, тобто поза межами спірного періоду (з 01.05.2017 по 31.12.2023).

Отже, ТОВ «КАНІРАД» та ФОП Дмитрієв А.М. (набувачі), не сплачуючи орендну плату у спірному періоді за користування земельною ділянкою в достатньому розмірі за відсутності укладеного договору, збільшили вартість власного майна, а Запорізька міська рада (потерпілий) втратила належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто має місце факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачами за рахунок позивача.

Факт використання земельної ділянки, її розташування та площу відповідачі не оспорюють.

Загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.05.2017 по 31.12.2023, становить 931 913,44 грн.

Пропорційно до належних відповідачам площ об`єктів нерухомого майна, які знаходяться на земельній ділянці, відповідно до положень ст.ст. 1212-1214 Цивільного кодексу України відповідачі зобов`язані відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які одержали у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.05.2017 по 31.12.2023, а саме: ТОВ «КАНІРАД» - у сумі 726 892,48 грн., а ФОП Дмитрієв А.М. у сумі 205 020,96 грн.

Відновлення порушених прав Запорізької міської ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідачів жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останні мали б сплатити за звичайних умов як і фактичні добросовісні землекористувачі.

Статтею 142 Конституції України та статтями 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджету міст обласного значення належить податок на майно, до складу якого за приписами підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України входить плата за землю, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

При цьому за інформацією, опублікованої на офіційному сайті Запорізької міської ради, податок на майно є одним із основних доходів бюджету міста Запоріжжя.

Згідно ч.1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Земельна ділянка з кадастровим номером :06:008:0041 відноситься до земель комунальної власності.

ТОВ «КАНІРАД» та ФОП Дмитрієв А.М. користувались земельною ділянкою з кадастровим номером :06:008:0041, без укладення договору оренди землі, у зв`язку з чим значні грошові кошти від сплати орендної плати не отримав бюджет міста.

Неповернення Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб.

Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки.

З метою встановлення обставин щодо безоплатного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:008:0041, проведення розрахунку недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою, вжиття міською радою заходів з цього приводу окружною прокуратурою на адресу Запорізької міської ради було направлено відповідний запит від 01.07.2024 №53-98-5198ВИХ24.

Листом від 22.10.2024 №13983/03.3-20/03 Запорізька міська рада надала прокурору розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «КАНІРАД» та ФОП Дмитрієвим А.М. земельною ділянкою в період з 01.05.2017 до 31.12.2023 та повідомила що не вживала заходи судово-претензійного характеру за вказаними фактами.

За таких обставин прокурор правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради.

Щодо клопотання відповідача-1 про застосування позовної давності суд зазначає, що до позовних вимог, які винили за спірний період з 01.05.2017 по 31.12.2023, на момент подачі позову в даній справі загальна позовна давність не спливла.

Так, загальна позовна давність за приписами ст. 257 Цивільного кодексу України встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом із цим, п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з

метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в Україні встановлено з 12.03.2020 карантин строком до 03.04.2020, який в подальшому продовжувався та був скасований постановою Кабінету Міністрів України №651 від 27.06.2023 «Про відміну на території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 24.00 год. 30.06.2023.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який в подальшому продовжувався та досі діє.

Таким чином, строки визначені ст. 257 Цивільного кодексу України були продовжені на час карантину та на період військового стану.

Щодо доводів відповідача-1 про те, що позивач довідався про порушення його прав у 2016 році з моменту набуття відповідачем-1 права власності на об`єкт нерухомості, тому строк позовної давності сплив до початку карантину, суд зауважує, що користування відповідачем-1 земельною ділянкою без правовстановлюючих документів має триваючий характер і позивачу належить право обрання конкретного спірного періоду, за який він просить стягнути з відповідача-1 вартість безпідставно набутого майна з метою захисту своїх прав. Позивач заявив позовні вимоги за спірний період з 01.05.2017 по 31.12.2023. Заява про застосування позовної давності може стосуватися тільки заявлених позовних вимог.

На момент пред`явлення позовної заяви строк позовної давності до заявлених вимог не сплив.

Згідно п. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовна заява подана в 2024 році в системі Електронний суд та містить вимоги майнового характеру про стягнення 931913,44 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру дорівнює 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 визначено в розмірі 3028,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі

застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, судовий збір за позовом про стягнення 931913,44 грн. складає: 931913,44 грн. х 1,5% х 0,8 = 11182,96 грн.

За розгляд позовної заяви Запорізькою обласною прокуратурою сплачено судовий збір у сумі 11182,96 грн. платіжною інструкцією №3354 від 24.12.2024.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 11182,96 грн. за розгляд позовної заяви підлягають стягненню з відповідачів на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя пропорційно задоволених вимог: з відповідача-1 в сумі 8722,71 грн., з відповідача-2 в сумі 2460,25 грн.

Крім того, Запорізькою обласною прокуратурою понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. (платіжна інструкція №3353 від 24.12.2024) за розгляд заяви про забезпечення позову, яка задоволена ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.01.2025 у справі №90/79/25. Дана ухвала не була оскаржена та є чинною.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. за розгляд заяви про забезпечення позову підлягають стягненню з відповідачів на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя пропорційно задоволених вимог: з відповідача-1 в сумі 944,74 грн., з відповідача-2 в сумі 266,46 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНІРАД» (69076, м.Запоріжжя, вул. Сорочинська, буд. 9-Б, ідентифікаційний код 35719458) на користь Запорізької міської ради (проспект Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код 04053915) дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 01.05.2017 по 31.12.2023 у розмірі 726892,48 грн. (сімсот двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто дві грн. 48 коп.).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дмитрієва Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Запорізької міської ради (проспект Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105, ідентифікаційний код 04053915) дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 01.05.2017 по 31.12.2023 у розмірі 205020,96 грн. (двісті п`ять тисяч двадцять грн. 96 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАНІРАД» (69076, м.Запоріжжя, вул. Сорочинська, буд. 9-Б, ідентифікаційний код 35719458) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69006, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Фанатська, 14, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, розрахунковий рахунок: UA0000271, відкритий в державній казначейській службі України, м.Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, , код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 8722,71 грн. (вісім тисяч сімсот двадцять дві грн. 71 коп.) та витрати зі сплати судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову в розмірі 944,74 грн. (дев`ятсот сорок чотири грн. 74 коп.).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дмитрієва Андрія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69006, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Фанатська, 14, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, розрахунковий рахунок: UA0000271, відкритий в державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, , код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в розмірі 2460,25 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят грн. 25 коп.) та витрати зі сплати судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову в розмірі 266,46 грн. (двісті шістдесят шість грн. 46 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено та підписано 14.04.2025.

Суддя М.В. Мірошниченко