ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 квітня 2025 року м.Черкаси справа № 925/384/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут":

від 20.01.2022 (вх.суду №1013/23 від 20.01.2023) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва М.А.Корольова у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м.Київ, вул.Шолуденка,1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут", м.Черкаси, вул.Громова/Максима Залізняка/,142

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м.Київ, пр-кт Гузара Любомира,44

про стягнення 585033070,89 грн заборгованості та санкцій за договором,

за участю повноважних представників сторін та учасників:

від заявника (скаржника) (Збут): Чемерис О.В. адвокат за довіреністю;

від кредитора (Трейдинг): Андрійко Є.Л. адвокат за довіреністю;

третя особа (ГТС): участі не брав;

приватний виконавець: М.А.Корольов особисто в режимі ВКЗ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" про стягнення 585033070,89 грн заборгованості за січень 2021 року за умовами рамкового договору купівлі-продажу природного газу від 11.09.2020 №1зб-ЧГЗ, (в тому числі: 503877777,51 грн основного боргу, 14421075,71 грн пені, 3178323,51 грн - 3% річних, 12307736,55 грн інфляційних втрат, 51248157,61 грн штрафу) та відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 31.01.2022 затверджено мирову угоду сторін, провадження у справі закрито.

Ухвалою суду від 10.11.2022 скаргу ТОВ "Черкасигаз Збут" на дії приватного виконавця Пилипчука В.Г. від 22.09.2022 задоволено в повному обсязі; визнано неправомірними дії приватного виконавця Пилипчука В.Г. щодо винесення постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження ВП№69922312 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21; скасовано постанову приватного виконавця Пилипчука В.Г. від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження ВП№69922312 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21.

20.01.2023 за вх.суду №1013/23 в господарський суд надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 20.01.2023 - боржника у виконавчому провадженні з вимогами про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А.: щодо винесення постанови від 11.01.2023 про відкриття виконавчого провадження №70728338 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 та скасування її; щодо винесення постанови від 11.01.2023 у виконавчому провадженні №70728338 про арешт майна боржника та скасування її; щодо винесення постанови від 11.01.2023 у виконавчому провадженні №70728338 про арешт коштів боржника та скасування її; щодо винесення постанови від 11.01.2023 у виконавчому провадженні №70728338 про розшук майна боржника та скасування її.

Ухвалою суду від 23.01.2023 вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 20.01.2023 (вх.№1013/23 від 20.01.2023) відкладено до повернення справи №925/384/21 до Господарського суду Черкаської області.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пилипчука В.Г. залишено без задоволення, а на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.11.2022 без змін.

09.05.2023 за вх.№7671/23 справа повернулась до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалами суду: від 22.05.2023 скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 20.01.2023 (вх.№1013/23 від 20.01.2023) та від 06.03.2023 (вх.№3754/23 від 06.03.2023) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. прийнято та призначено до розгляду на 05.06.2023; від 05.06.2023 розгляд скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 20.01.2023 (вх.№1013/23 від 20.01.2023) та від 06.03.2023 (вх.№3754/23 від 06.03.2023) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. відкладено на 15.06.2023.

12.06.2023 за вх.№9775/23 до суду надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2023 в п.4 якої ухвалено витребувати у Господарського суду Черкаської області копії матеріалів справи №925/384/21, необхідних для розгляду касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 і ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.11.2022.

Ухвалою суду від 12.06.2024 провадження у справі №925/384/23 зупинено до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 і ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.11.2022 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Черкаської області.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2023 постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 10.11.2022 скасовано, справу №925/384/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Господарського суду Черкаської області від 25.07.2023 скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" на дії приватного виконавця від 22.09.2022 передана на розгляд судді Кучеренко О.І.

Ухвалою суду від 23.08.2023 (суддя Кучеренко О.І.) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 22.09.2022 на дії приватного виконавця задоволено частково; визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Пилипчука Віталія Григоровича щодо винесення постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження ВП№69922312 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21; в іншій частині скарги відмовлено у задоволенні.

Постановою Верховного Суду від 03.06.2024 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.08.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2024 у справі №925/384/21 в частині про часткове задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 22.09.2022 та визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пилипчука Віталія Григоровича щодо винесення постанови від 22.09.2022 про відкриття виконавчого провадження №69922312 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 22.09.2022 на дії приватного виконавця В.Г.Пилипчука.

22.11.2024 за вх.№17924/24 справа №925/384/21 повернулась до Господарського суду Черкаської області. Судом було поновлено провадження у справі та призначено проведення судового засідання з розгляду скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 20.01.2023 (вх.№1013/23 від 20.01.2023) та від 06.03.2023 (вх.№3754/23 від 06.03.2023) на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А.

Кредитор (Газ Трейдинг) подав у справу відзив на скаргу (том 9 а.с. 73-80) та вважає доводи скарги боржника на дії приватного виконавця Корольова М.А. надуманими та безпідставними, оскільки за результатами розгляду даної справи сторони висловили своє волевиявлення, підписали мирову угоду і ухвалою суду від 31.01.2022 умови мирової угоди були затверджені. Кожен з учасників погодився виконати умови мирової угоди. Саме системне невиконання боржником мирової угоди призвело до пред`явлення кредитором ухвали суду від 31.01.2022 до примусового виконання за приписами ЗУ "Про виконавче провадження". Просить відмовити у задоволенні скарги боржника.

Приватний виконавець Корольов М.А. надав у справу письмовий відзив на скаргу боржника (з додатками на 664 аркушах машинописного тексту) вх.суду №1903/25 від 04.02.2025 (том 9 а.с. 81-254; том 10 а.с. 1-170) з доказами направлення учасникам. Приватний виконавець заперечив проти скарги боржника та просить в задоволенні скарги відмовити за необґрунтованістю. Заявником (Черкасигаз Збут) у виконавче провадження не подано належні та допустимі докази, що можуть бути підставою для закриття виконавчого провадження та скасування арештів на майно та кошти боржника на підставі ЗУ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", в тому числі заява до НКРЕЕКП та довідки про обсяги та структуру заборгованості боржника, яка підлягає врегулюванню разом з висновком незалежного аудитора про результати господарської діяльності відповідача (в тому числі і ймовірне погіршення фінансового статну боржника при виконанні зобов`язань з оплати газу). Тривалість подання документів до суду приватний виконавець пояснив неможливістю своєчасного отримання документів з державних реєстрів, які були закриті внаслідок масованої кібератаки на електронні ресурси та державні цифрові реєстри органів влади в Україні, і це є загальновідомим фактом.

Проведення судового засідання 05.02.2025 відкладено за клопотанням

учасників на 03.02.2025 для опрацювання учасниками поданих документів та подання ними у справу своїх заперечень.

03.03.2025 під час проведення судового засідання оголошено повітряну тривогу в Україні. Суд запитав про можливість продовження судового засідання. учасники покладаються на розсуд суду. Проведення судового засідання відкладено на 20.03.2025 для забезпечення безпеки учасників.

20.03.2025 проведення судового засідання відкладено на 01.04.2025 за клопотанням боржника для надання додаткових документів про включення підприємства боржника в Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Заявником ((боржником) ТОВ "ЧеркасиГаз Збут") суду подано заяву на спростування доводів приватного виконавця (з додатками) вх.суду №3139/25 від 26.02.2025. Доказів направлення примірника заяви всім учасникам до матеріалів не долучено. Заявник посилається на включення боржника до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу згідно постанови НКРЕКП від 20.12.2022 №1742.

Суд зобов`язав представника боржника направити примірник цієї заяви з додатками всім учасникам справи для відповідного реагування через систему "Електронний суд".

Кредитором у зобов`язанні (Нафтогаз Трейдинг) подано письмове пояснення на спростування доводів боржника (Газ Збут) вх.суду №4411/25 від 20.03.2025;

приватним виконавцем подано додаткові пояснення на спростування доводів скарг боржника ТОВ "Черкасигаз Збут" вх.суду №4336/25 від 19.03.2025;

боржником (Газ Збут) в справу подано клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неотриманням відповіді від НКРЕКП на адвокатський запит стосовно включення підприємстваборжника у Реєстр на реструктуризацію заборгованості відповідно до вимог Закону №1639 вх.суду №4455/25 від 20.03.2025;

боржником подано суду клопотання про долучення до справи додаткових доказів на підтвердження включення підприємства відповідача в Реєстр боржників на врегулювання заборгованості на підставі ЗУ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", в тому числі копія заяви до НКРЕЕКП та довідки про обсяги та структуру заборгованості боржника, яка підлягає врегулюванню вх.суду №4966/25 від 31.03.2025.

В судовому засіданні 01.04.2025 представник заявника вимоги скарги на дії виконавця підтримує та просить її задовольнити, оскільки підприємство боржника включено до Реєстру на реструктуризацію заборгованості за умовами спеціального закону №1639.

Представник кредитора (Газ Трейдинг) вимоги скарги та доводи скаржника заперечує та звертає увагу, що реструктуризація боргу можлива лише за умови наявного боргу підприємства перед НАК "Нафтогаз України" та підставності врегулювання боргу з дотриманням процедури, викладеної у спеціальному Законі №1639. Натомість в поданому боржником Акті звіряння розрахунків станом на 30.11.2022 взагалі не включена заборгованість скаржника за договором від 11.09.2020 №1зб-ЧГЗ, яка є предметом спору в даній справі, та врегульована мировою угодою між сторонами у справі №925/384/21.

Заявником (боржником) не подано у справу та в матеріали виконавчого провадження примірника висновку аудитора по розрахунках за отриманий та спожитий боржником природний газ протягом січня-квітня 2021 року, на що є посилання в заяві на адресу НКРЕЕКП про включення боржника до реєстру підприємств, які беруть участь у врегулюванні заборгованості суб`єктів ринку природного газу на підставі Закону №1639.

В даній справі кредитором виступає ТОВ "Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг", тому цю заборгованість не може бути реструктуризовано на умовах спеціального Закону №1639 про подолання кризових явищ у газовій сфері.

Приватний виконавець Корольов М.А. безпосередньо у судовому засіданні вимоги скарги боржника заперечив та вказав, що ним перевірено всі підстави та обґрунтування для відкриття виконавчого провадження на підставі затвердженої судом мирової угоди від 31.01.2022 та для зупинення провадження у стягнення боргу ТОВ "Черкасигаз Збут" на користь ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг" за вимогами спеціального Закону №1639 про подолання кризових явищ у газовій сфері. Боржник взагалі не надав у виконавче провадження документів, які слугували підставою включення підприємства-боржника в Реєстр на врегулювання заборгованості згідно Закону №1639-ІХ. Спірні документи боржника приватний виконавець побачив лише 31.03.2025 в ході розгляду скарг після розсилання їх боржником на неодноразову вимогу господарського суду.

Суд ухвалою від 03.03.2025, від 20.03.2025 вимагав від боржника надання у справу документів, які слугували підставою включення підприємства-боржника в Реєстр на врегулювання заборгованості згідно Закону №1639-ІХ.

За результатами судового розгляду 01.04.2025 в судовому засіданні проголошена вступна та резолютивна частина ухвали про оскарження боржником дій приватного виконавця М.А.Корольова.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" про стягнення 585033070,89 грн заборгованості за січень 2021 року за умовами рамкового договору купівлі-продажу природного газу від 11.09.2020 №1зб-ЧГЗ, (в тому числі: 503877777,51 грн основного боргу, 14421075,71 грн пені, 3178323,51 грн - 3% річних, 12307736,55 грн інфляційних втрат, 51248157,61 грн штрафу) та відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 31.01.2022 затверджено мирову угоду сторін, провадження у справі закрито.

У зв`язку з системним ухиленням боржника від погашення боргу на умовах мирової угоди кредитор подав ухвалу суду про затвердження мирової угоди на примусове виконання та стягнення всієї суми боргу з урахуванням штрафу відповідно до приписів ЗУ "Про виконавче провадження".

Приватний виконавець Корольов М.А. відкрив виконавче провадження та здійснив ряд виконавчих дій, з якими не погодився боржник та звернувся в господарський суд Черкаської області зі скаргою від 20.01.2023 (в межах справи №925/384/21) на дії приватного виконавця:

- щодо винесення постанови від 11.01.2023 про відкриття виконавчого провадження №70728338 з виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 та скасувати її;

- щодо винесення постанови від 11.01.2023 у виконавчому провадженні №70728338 про арешт майна боржника та скасувати її;

- щодо винесення постанови від 11.01.2023 у виконавчому провадженні №70728338 про арешт коштів боржника та скасувати її;

- щодо винесення постанови від 11.01.2023 у виконавчому провадженні №70728338 про розшук майна боржника та скасувати її.

Доводи скарги ТОВ "ЧеркасиГаз Збут":

1) ухвала суду від 31.01.2022 не містить реквізитів виконавчого документу та

не передбачала застосування заходів примусового виконання рішення суду і мала бути повернула виконавцем відповідно до приписів п.7 ч.4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження".

2) виконавче провадження відкрито на загальну суму 505 694 750, 30 грн, але

на думку заявника: - мали відкрити лише на суму розстроченого ухвалою суду зобов`язання зі сплати 123007085,90 грн +50% судового збору - 397250 грн станом на 11.01.2023 (за вирахуванням погашеної суми боргу 70416167,63 грн) = 52590868,27 грн; - сума заборгованості, на яку відкрито виконавче провадження (505 694 750,30 грн), перевищує розмір залишку заявленої заборгованості, строк виконання зобов`язання зі сплати якого врегульовано мировою угодою 492 028 143,62 грн; - додатково включено штраф 84 082 774,27 грн (п. 17 мирової угоди), однак термін сплати штрафу в ухвалі суду не визначений, вимог від стягувача (кредитора) про сплату штрафу не надходило, тобто строк сплати штрафу станом на 11.01.2023 не настав; - приватний виконавець не наділений повноваженнями встановлювати правомірність застосування та стягнення штрафу.

3) приватний виконавець неправильно визначив статус ухвали 31.01.2022 як виконавчого документу, а також суму боргу, що підлягає стягненню, що призвело до ситуації, що сума арешту у 10 разів перевищує суму заборгованості, строк оплати якої минув (настав).

Заявник просить суд скасувати - як неправомірну - постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70728338 та зобов`язати закрити виконавче провадження у зв`язку з реструктуризацією спірної заборгованості за спеціальним Законом №1639-ІХ.

Суд при вирішенні скарги боржника акцентує увагу на застосуванні до спірних відносин норм спеціального ЗУ України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" Із змінами, внесеними згідно із Законами №1974-IX від 16.12.2021, №2479-IX від 29.07.2022, №2850-IX від 13.12.2022, №3484-IX від 21.11.2023, №4017-IX від 10.10.2024, №4059-IX від 19.11.2024 що врегульовує порядок включення підприємств боржників до спеціального Реєстру на врегулювання заборгованості у газовій сфері, а також визначає вид та період виникнення заборгованості, яка може бути врегульована за даним Законом:

Розділ I

ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ

Стаття 1. Визначення термінів

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості;

Абзац другий статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

договір про організацію взаєморозрахунків - договір, що укладається між учасниками процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу для погашення заборгованості (грошових зобов`язань) та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону;

Абзац третій статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону, а саме:

Абзац четвертий статті 1 в редакції Закону № 2479-IX від 29.07.2022\

заборгованість постачальників природного газу, в тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам (у тому числі суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ або за прострочення її сплати), не сплачена станом на розрахункову дату;

заборгованість постачальників природного газу, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, не сплачена станом на розрахункову дату;

заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, не сплачена станом на розрахункову дату;

заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно;

Абзац восьмий статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України"), не сплачена станом на розрахункову дату;

Абзац дев`ятий статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

заборгованість та/або грошові зобов`язання постачальників природного газу, які в період з 1 січня 2021 року до 30 квітня 2021 року включно здійснили поставку природного газу побутовим споживачам за ціною, що не перевищувала граничний рівень ціни природного газу, встановлений Кабінетом Міністрів України на період лютий - березень 2021 року включно, перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", не сплачені станом на 30 листопада 2022 року;

Статтю 1 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2850-IX від 13.12.2022\

заборгованість операторів газорозподільних систем за договорами постачання/купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності з 1 листопада 2021 року до 28 лютого 2022 року включно, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України";

Статтю 1 доповнено новим абзацом згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

заборгованість постачальників природного газу, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, не сплачена станом на розрахункову дату;

заборгованість (грошові зобов`язання) особи, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно (особи, що здійснює функції оператора газосховищ), перед акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та/або перед державним бюджетом, не сплачена станом на 31 грудня 2022 року;

Абзац тринадцятий статті 1 в редакції Законів №2479-IX від 29.07.2022, №2850-IX від 13.12.2022\

Абзац чотирнадцятий статті 1 виключено на підставі Закону № 2850-IX від 13.12.2022\

заборгованість особи, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, перед НАК "Нафтогаз України", не сплачена станом на розрахункову дату;

безнадійна та сумнівна дебіторська заборгованість побутових споживачів, що обліковується у постачальників природного газу станом на розрахункову дату, у тому числі заборгованість у розмірі вартості обсягів приведення обсягів споживання до стандартних умов та вартості обсягів, які виникли у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати, не сплачена станом на розрахункову дату;

Абзац статті 1 в редакції Закону №1974-IX від 16.12.2021; із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

процедура врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення;

Абзац сімнадцятий статті 1 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022\

реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) - відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

розрахункова дата - 31 грудня 2020 року (крім випадків, якщо дата або підстава виникнення заборгованості (грошових зобов`язань) визначена цим Законом для виду заборгованості);

Абзац дев`ятнадцятий статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

суб`єкт аудиторської діяльності - суб`єкт аудиторської діяльності, внесений до розділу Реєстру аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності, що ведеться відповідно до закону, в частині суб`єктів аудиторської діяльності, які мають право проводити обов`язковий аудит фінансової звітності підприємств, що становлять суспільний інтерес, не менш як 10 працівників якого мають сертифікат, що визначає їхню кваліфікаційну придатність для провадження аудиторської діяльності на території України, і не менше п`яти працівників - принаймні один документ, що засвідчує проходження повної програми сертифікації, виданий однією з організацій, що є членом Міжнародної федерації бухгалтерів (IFAC), - Асоціацією присяжних сертифікованих бухгалтерів (ACCA), Американським інститутом сертифікованих громадських бухгалтерів (AICPA), Інститутом присяжних бухгалтерів Англії і Уельсу (ICAEW), а також у складі якого не менше 60 працівників безпосередньо залучені до надання аудиторських послуг і працюють на умовах повної зайнятості за трудовим договором;

учасники процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) - постачальники природного газу, оператори газорозподільних систем та оператор газосховищ, включені до Реєстру, а також особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", розпорядники коштів державного бюджету, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Абзац двадцять перший статті 1 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022\

Стаття 2. Сфера дії Закону

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів у сфері здійснення заходів, спрямованих на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу, регулюються Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом та Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг".

Статтю 2 доповнено частиною згідно із Законом №4017-IX від 10.10.2024\

Стаття 2 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022\

Стаття 3. Порядок участі у процедурі врегулювання заборгованості

1. Для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частина перша статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

2. Для включення до Реєстру суб`єкти ринку природного газу подають до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, заяву, до якої додаються:

копії установчих документів, завірені у встановленому порядку;

копії ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності (чинних у період утворення заборгованості (грошових зобов`язань), що підлягає врегулюванню згідно з цим Законом);

Абзац третій частини другої статті 3 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022\

довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської і кредиторської заборгованості із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату;

Абзац четвертий частини другої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

копії актів звіряння взаєморозрахунків між суб`єктами ринку природного газу;

розрахунок неоплаченої вартості обсягів природного газу, відображеної в обліку постачальників природного газу у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати у зв`язку з визнанням судами незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників, підтверджений висновком суб`єкта аудиторської діяльності;

Абзац шостий частини другої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

розрахунок заборгованості постачальника природного газу в межах обсягів приведення до стандартних умов, проведений за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року №595, що виникла в період з 1 грудня 2015 року до 1 жовтня 2018 року через приведення операторами газорозподільних систем об`ємів використаного побутовими споживачами природного газу до стандартних умов на обсяги, відмінні від визначених лічильниками, при здійсненні комерційних розрахунків, підтверджений висновком суб`єкта аудиторської діяльності;

Абзац сьомий частини другої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

підтверджені висновком суб`єкта аудиторської діяльності щомісячні розрахунки різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного постачальником для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року включно, та вартістю реалізації цього ресурсу побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021 року, при тому що вартість ресурсу природного газу, використаного постачальником для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року, визначається за ціною, яка складається із суми (що перераховується у гривні за 1000 метрів кубічних (без податку на додану вартість) за середньоарифметичним обмінним курсом відповідних валют Національного банку України за відповідний період постачання) таких показників: 1) середньоарифметичного значення між цінами природного газу "Bid" та "Ask" у євро/МВтгод на наступну газову добу поставки (Day-Ahead) на нідерландському газовому хабі TTF відповідно до інформації, опублікованої під заголовком "Complete European Gas prices: TTF" у звіті "Argus European Natural Gas", що склалися за відповідний період постачання (січень, лютий, березень, квітень 2021 року), помноженого на коефіцієнт "Gross Calorific Value" (GCV), який відображає значення співвідношень одиниць енергії (МВтгод) та об`єму (1000 метрів кубічних) і визначається на рівні 10,6 (далі - коефіцієнт GCV); 2) спреду (різниця між ціною природного газу на нідерландському газовому хабі TTF та на кордоні України), який визначається як фактична середня різниця в цінах між хабами NCG та TTF (Day-Ahead) за відповідний період постачання з додаванням вартості транспортування за найкоротшим маршрутом (Німеччина - Австрія - Словаччина) при бронюванні потужностей на місяць до кордону України згідно з тарифами операторів ГТС відповідних країн), але не більше 3,20 євро/МВтгод, помноженого на коефіцієнт GCV; 3) тарифу на транспортування природного газу для точки входу в Україні на міждержавному з`єднанні з урахуванням місячного коефіцієнта 1,2; 4) торговельної націнки постачальника природного газу в розмірі не більше 5 відсотків; 5) тарифу на послуги з транспортування природного газу оператора газотранспортної системи України для внутрішніх точок виходу з газотранспортної системи; а вартість реалізації такого ресурсу побутовим споживачам визначається як добуток обсягу реалізованого природного газу, підтвердженого документами щодо остаточної алокації відборів побутових споживачів, та ціни, встановленої постановами Кабінету Міністрів України на період лютий - березень 2021 року включно;

Частину другу статті 3 доповнено новим абзацом згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

висновок суб`єкта аудиторської діяльності, складений за результатами оцінки та перевірки даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності постачальників природного газу станом на розрахункову дату, про підтвердження розрахунку сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів з урахуванням усіх коригувань сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості, якщо такі мали місце у зв`язку з переоцінкою заборгованості побутових споживачів у фінансовій звітності постачальника, зокрема заборгованості, що включає вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за Методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року №595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість постачальників природного газу за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів;

Абзац частини другої статті 3 в редакції Законів №1974-IX від 16.12.2021, №2479-IX від 29.07.2022\

Абзац десятий частини другої статті 3 виключено на підставі Закону №2479-IX від 29.07.2022\

у разі подання розрахунку відповідно до абзацу сьомого цієї частини - реєстр побутових споживачів природного газу (в розрізі особових рахунків) із зазначенням обсягів неоплаченої побутовими споживачами вартості природного газу, відображеної в обліку суб`єктів ринку природного газу у період з 1 жовтня 2018 року до розрахункової дати у зв`язку приведенням операторами газорозподільних систем об`ємів використаного побутовими споживачами природного газу до стандартних умов, при здійсненні комерційних розрахунків;

Абзац одинадцятий частини другої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

розрахунки обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої операторами газорозподільних систем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), збільшених на суму податку на додану вартість за ставкою, яка діяла у відповідних періодах надання послуг з розподілу природного газу, включену у вартість послуги для кінцевого споживача, за період до 31 грудня 2019 року включно, що утворилися за період надання послуг з 1 січня 2020 року по 31 жовтня 2021 року;

Абзац дванадцятий частини другої статті 3 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

розрахунок обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої операторами газорозподільних систем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), збільшених на суму податку на додану вартість за ставкою, яка діяла у відповідних періодах надання послуг з розподілу природного газу, включену у вартість послуги для кінцевого споживача, що утворилися за період з 1 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року включно;

Частину другу статті 3 доповнено новим абзацом згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

розрахунки обсягів перевищення фактично понесених витрат на закупівлю природного газу для покриття виробничо-технологічних втрат та витрат, власних потреб оператора газосховищ при наданні послуг із зберігання (закачування, відбору) природного газу, розрахованих за ціною природного газу, визначеною у договорах про закупівлю/постачання природного газу, над планованими витратами, розрахованими за ціною природного газу відповідно до структур тарифів на послуги із зберігання (закачування, відбору) природного газу, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що утворилися (утворяться) у періоди з 1 січня 2021 року по 31 березня 2022 року та з 1 квітня 2022 року по 31 серпня 2022 року;

Частину другу статті 3 доповнено новим абзацом згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

копії договорів та документів, на підставі яких відбулася заміна боржника у зобов`язаннях суб`єктів ринку природного газу, які виникли до розрахункової дати перед акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", оператором газотранспортної системи, що здійснював свою діяльність до 31 грудня 2019 року включно, та особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року.

Абзац п`ятнадцятий частини другої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

Документи, зазначені в абзацах шостому - п`ятнадцятому цієї частини, додаються суб`єктами ринку природного газу до заяви про включення до Реєстру у разі необхідності врегулювання певного виду заборгованості, визначеного положеннями статті 1 цього Закону. При цьому розрахунок за період з 1 квітня 2022 року по 31 серпня 2022 року, зазначений в абзаці чотирнадцятому цієї частини, подається до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до 15 вересня 2022 року.

Частину другу статті 3 доповнено новим абзацом згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

Відповідальність за повноту та достовірність даних, наведених у поданих документах, несуть учасники процедури врегулювання заборгованості, які подають відповідні документи.

Рішення про включення або про відмову у включенні до Реєстру приймається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та оприлюднюється на її офіційному веб-сайті.

Включення до Реєстру здійснюється безоплатно.

Підставою для відмови у включенні до Реєстру є:

неподання документів, передбачених цією частиною, з урахуванням положень абзацу шістнадцятого цієї частини;

Абзац двадцять перший частини другої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

виявлення недостовірних відомостей у поданих документах (не стосуються розрахунків видів (сум) заборгованості).

Абзац двадцять третій частини другої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

Рішення про відмову у включенні до Реєстру приймається, за умови забезпечення права особи на участь в адміністративному провадженні відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру".

Частину другу статті 3 доповнено абзацом згідно із Законом №4017-IX від 10.10.2024\

3. Виключення учасника процедури врегулювання заборгованості з Реєстру здійснюється за рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у разі:

ухилення учасника процедури врегулювання заборгованості від укладення договору (договорів) про реструктуризацію заборгованості, якщо укладення такого договору (договорів) є необхідним відповідно до цього Закону, протягом трьох місяців з моменту включення цього учасника до Реєстру;

неподання або подання не в повному обсязі документів, необхідних для затвердження обсягів заборгованості та обсягів перевищення, що підлягають врегулюванню відповідно до цього Закону, протягом одного календарного місяця після включення до Реєстру;

Частину третю статті 3 доповнено новим абзацом згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

нездійснення учасником процедури врегулювання заборгованості платежів за договором (договорами) про реструктуризацію заборгованості, укладеним (укладеними) відповідно до цього Закону, у розмірі, що дорівнює сумі тримісячного платежу за цим договором (цими договорами);

закінчення строку дії договору (договорів) про реструктуризацію заборгованості учасника процедури врегулювання заборгованості та/або повне погашення заборгованості за договором (договорами);

завершення проведення взаєморозрахунків, передбачених статтею 4 цього Закону, за відсутності у боржника заборгованості, яка підлягає врегулюванню із застосуванням механізмів, визначених статтею 5 цього Закону.

Частину третю статті 3 доповнено новим абзацом згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

Рішення про виключення учасника процедури врегулювання заборгованості з Реєстру приймається Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у десятиденний строк з дня надходження обґрунтованого звернення підприємства-кредитора. Таке рішення приймається, за умови забезпечення у необхідних випадках права особи на участь в адміністративному провадженні відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру".

Абзац сьомий частини третьої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законом №4017-IX від 10.10.2024\

Підприємство (організація) вважається виключеним з Реєстру з наступного дня після прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, рішення про виключення такого підприємства (організації) з Реєстру та внесення відповідного запису до Реєстру.

Стаття 4. Проведення взаєморозрахунків

1. Взаєморозрахунки в цілях погашення заборгованості та грошових зобов`язань, що визначені статтею 1 цього Закону, здійснюються за рахунок видатків державного бюджету для врегулювання:

Абзац перший частини першої статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

неоплаченої вартості обсягів природного газу, відображеної в обліку постачальників природного газу у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати у зв`язку з визнанням судами незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників, - в цілях погашення заборгованості включених до Реєстру суб`єктів ринку природного газу, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам, укладеними з НАК "Нафтогаз України", а також за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, та/або особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року;

заборгованості постачальника природного газу в межах обсягів приведення до стандартних умов за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року №595, що виникла в період з 1 грудня 2015 року до 1 жовтня 2018 року через приведення операторами газорозподільних систем об`ємів використаного побутовими споживачами природного газу до стандартних умов на обсяги, відмінні від визначених лічильниками, при здійсненні комерційних розрахунків - в цілях погашення заборгованості включених до Реєстру суб`єктів ринку природного газу, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам, укладеними з НАК "Нафтогаз України", а також за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, та/або особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року;

сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед постачальниками природного газу, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість постачальників природного газу за договорами купівлі-продажу природного газу, - в цілях погашення заборгованості включених до Реєстру суб`єктів ринку природного газу, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами купівлі-продажу (постачання) природного газу для постачання побутовим споживачам, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", а також за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, та/або особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, та за договорами, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг";

Абзац четвертий частини першої статті 4 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої операторами газорозподільних систем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), з урахуванням отриманих компенсацій витрат, збільшених на суму податку на додану вартість за ставкою, яка діяла у відповідних періодах надання послуг з розподілу природного газу, включену у вартість послуги для кінцевого споживача, за період до 31 грудня 2019 року включно - в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем, у тому числі підтвердженої судовими рішеннями та/або реструктуризованої, не сплаченої станом на розрахункову дату, за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року, а також за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу для виробничо-технологічних та власних потреб, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та за договорами постачання/купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України";

Абзац п`ятий частини першої статті 4 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої операторами газорозподільних систем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), з урахуванням отриманих компенсацій витрат, збільшених на суму податку на додану вартість за ставкою, яка діяла у відповідних періодах надання послуг з розподілу природного газу, включену у вартість послуги для кінцевого споживача, які виникли за період надання послуг з 1 січня 2020 року по 31 жовтня 2021 року, - в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, а також за договорами постачання/купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України";

Абзац шостий частини першої статті 4 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої операторами газорозподільних систем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), з урахуванням отриманих компенсацій витрат, збільшених на суму податку на додану вартість за ставкою, яка діяла у відповідних періодах надання послуг з розподілу природного газу, включену у вартість послуги для кінцевого споживача, що утворилися за період з 1 листопада 2021 року по 28 лютого 2022 року, - в цілях погашення заборгованості операторів газорозподільних систем за договорами постачання/купівлі-продажу природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі для забезпечення фізичного балансування газорозподільної системи та власної господарської діяльності, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", а також за договорами транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року. У разі якщо різниця між фактичною вартістю послуг з розподілу природного газу та тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), буде перевищувати загальну суму заборгованості оператора газорозподільної системи перед кредиторами, зазначеними в абзацах сьомому - дев`ятому, одинадцятому статті 1 цього Закону, така різниця не підлягає компенсації у тарифі на розподіл природного газу та з інших джерел;

Частину першу статті 4 доповнено абзацом сьомим згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

обсягів перевищення фактично понесених витрат на закупівлю природного газу для покриття виробничо-технологічних втрат та витрат, власних потреб оператора газосховищ при наданні послуг із зберігання (закачування, відбору) природного газу, розрахованих за ціною природного газу, визначеною у договорах про закупівлю/постачання природного газу, над планованими витратами, розрахованими за ціною природного газу відповідно до структур тарифів на послуги із зберігання (закачування, відбору) природного газу, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що утворилися (утворяться) у період з 1 січня 2021 року по 31 серпня 2022 року, - в цілях погашення заборгованості (грошових зобов`язань) оператора газосховищ перед акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та/або перед державним бюджетом;

Частину першу статті 4 доповнено абзацом восьмим згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного для потреб побутових споживачів, та вартістю реалізації цього ресурсу побутовим споживачам природного газу протягом січня - квітня 2021 року, яка визначається відповідно до абзацу восьмого частини другої статті 3 цього Закону, - в цілях погашення заборгованості (грошових зобов`язань) включених до Реєстру суб`єктів ринку природного газу перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Частину першу статті 4 доповнено абзацом дев`ятим згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

2. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на підставі висновку суб`єкта аудиторської діяльності затверджує розрахунки відповідного постачальника природного газу, включеного до Реєстру, а саме:

неоплаченої вартості обсягів природного газу, відображеної в обліку постачальників природного газу у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати у зв`язку з визнанням судами незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників;

заборгованості постачальника природного газу в межах обсягів приведення до стандартних умов, проведеного за Методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року №595, що виникла в період з 1 грудня 2015 року до 1 жовтня 2018 року через приведення операторами газорозподільних систем об`ємів використаного побутовими споживачами природного газу до стандартних умов на обсяги, відмінні від визначених лічильниками, при здійсненні комерційних розрахунків;

щомісячні розрахунки різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного постачальником для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року включно та вартістю реалізації цього ресурсу побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021 року;

розрахунок сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів, зокрема заборгованості, що включає вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за Методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату.

Обсяги перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу за даними звітності, поданої операторами газорозподільних систем до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), з урахуванням отриманих компенсацій витрат, що підлягають врегулюванню згідно з частиною першою цієї статті, відповідного оператора газорозподільних систем, включеного до Реєстру, затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, окремо по кожному розрахунку, поданому відповідно до частини другої статті 3 цього Закону.

Абзац шостий частини другої статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

Обсяги перевищення фактично понесених витрат на закупівлю природного газу для покриття виробничо-технологічних втрат та витрат, власних потреб оператора газосховищ при наданні послуг із зберігання (закачування, відбору) природного газу, розрахованих за ціною природного газу, визначеною у договорах про закупівлю/постачання природного газу, над планованими витратами, розрахованими за ціною природного газу відповідно до структур тарифів на послуги із зберігання (закачування, відбору) природного газу, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), що підлягають врегулюванню згідно з частиною першою цієї статті, затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (у тому числі Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики), окремо по кожному розрахунку, поданому відповідно до частини другої статті 3 цього Закону.

Абзац сьомий частини другої статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законом №2850-IX від 13.12.2022\

Частина друга статті 4 в редакції Закону №2479-IX від 29.07.2022\

3. Взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість.

Абзац перший частини третьої статті 4 із змінами, внесеними згідно із Законами №1974-IX від 16.12.2021, №2850-IX від 13.12.2022, №3484-IX від 21.11.2023\

Сумнівна та/або безнадійна дебіторська заборгованість побутових споживачів перед постачальниками природного газу станом на розрахункову дату з урахуванням усіх коригувань розміру сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості, якщо такі мали місце, у зв`язку з переоцінкою заборгованості побутових споживачів у фінансовій звітності постачальника станом на розрахункову дату, зокрема заборгованість у розмірі вартості несплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року №595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість постачальників природного газу за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів, підлягає списанню на особових рахунках побутових споживачів за результатами проведення взаєморозрахунків, передбачених цією статтею, пропорційно до частки кредиторської заборгованості постачальників природного газу за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів, у якій проведено такі взаєморозрахунки.

Абзац другий частини третьої статті 4 в редакції Закону №1974-IX від 16.12.2021; із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

Стаття 5. Реструктуризація заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування

1. Реструктуризації на умовах, визначених цим Законом, підлягає:

1) заборгованість постачальників природного газу, у тому числі реструктуризована, та операторів газорозподільних систем понад обсяги, врегульовані із застосуванням механізмів, визначених статтею 4 цього Закону:

за укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договорами купівлі-продажу природного газу для постачання побутовим споживачам (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), використаного станом на розрахункову дату, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили;

Абзац другий пункту 1 частини першої статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2479-IX від 29.07.2022\

за природний газ, переданий НАК "Нафтогаз України" операторам газорозподільних систем за договорами купівлі-продажу природного газу для виробничо-технологічних потреб станом на розрахункову дату, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили;

за послуги, надані операторам газорозподільних систем та постачальникам природного газу за договорами транспортування природного газу, перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили;

за послуги, надані операторам газорозподільних систем та постачальникам за договорами транспортування природного газу, перед особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, що набрали законної сили;

2) заборгованість особи, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, перед НАК "Нафтогаз України".

2. Реструктуризація заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється після проведення розрахунків, передбачених статтею 4 цього Закону, шляхом розстрочення на три календарних місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

Частина друга статті 5 із змінами, внесеними згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022\

3. На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону, у сумі тримісячного платежу.

Частину четверту статті 5 виключено на підставі Закону №2479-IX від 29.07.2022\

5. Повне або часткове нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону, у розмірі, що дорівнює сумі тримісячного платежу за цим договором, є підставою для:

розірвання договору про реструктуризацію заборгованості кредитором в односторонньому порядку;

дострокового стягнення всієї реструктуризованої та непогашеної заборгованості згідно з договором про реструктуризацію заборгованості;

нарахування на непогашену суму реструктуризованої заборгованості неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань.

6. Типовий договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування затверджується Кабінетом Міністрів України.

7. Кожна із сторін зобов`язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

8. За зверненнями побутових споживачів суб`єкти ринку природного газу, які уклали з НАК "Нафтогаз України" та/або особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, та/або особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ та послуги з його транспортування, зобов`язані в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, укласти з такими споживачами договори про реструктуризацію заборгованості побутових споживачів станом на 31 грудня 2020 року, за умови здійснення ними поточних розрахунків за відповідні спожиті послуги, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору.

Стаття 6. Списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування

1. На заборгованість за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню:

за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Стаття 6 в редакції Закону № 2479-IX від 29.07.2022\

Стаття 7. Дію статті 7 зупинено на 2025 рік згідно із Законом № 4059-IX від 19.11.2024 Гарантії забезпечення прав та інтересів кредиторів НАК "Нафтогаз України", особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, заборгованість перед якими (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість) підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, мають право на відшкодування з державного бюджету додаткових витрат на сплату процентів та інших витрат у зв`язку із запозиченням коштів з метою покриття касових розривів, що утворилися внаслідок врегулювання заборгованості відповідно до статей 5-6 цього Закону, в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Розділ II

ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ

1. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту "г" підпункту 7 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, який набирає чинності з першого числа третього місяця, що настає за місяцем, в якому опубліковано цей Закон.

1-1. У разі якщо постачальник природного газу за період з 1 січня 2021 року до 30 квітня 2021 року включно не отримав збиток від реалізації природного газу побутовим споживачам за ціною, що не перевищувала граничний рівень ціни природного газу, встановлений Кабінетом Міністрів України на період лютий - березень 2021 року включно, на нього не поширюється дія положень абзацу десятого статті 1, абзацу восьмого частини другої статті 3, абзацу дев`ятого частини першої статті 4 цього Закону.

Розділ II доповнено пунктом 1-1 згідно із Законом №2479-IX від 29.07.2022…

Суд враховує принципи диспозитивності та змагальності господарського

процесу, за якими не можна занадто формально реагувати на документи учасників, і є неприпустимим надавати необґрунтовану перевагу одним доказам над іншими.

Суд також враховує, що Заявник (боржник) лише в засідання суду 01.04.2025 подав докази звернення в НКРЕЕКП з заявою від 09.12.2022 за вих.№1492/5 про включення підприємства "Черкасигаз Збут" до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

До цієї заяви додано Довідку про обсяги та структуру заборгованості ТОВ "Черкасигаз Збут", в т.ч. борг перед ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" в сумі 1285118 тис.грн станом на 30.11.2022 (без переліку договорів та підстав виникнення заборгованості).

При цьому поданий боржником примірник Акту звірки заборгованості станом на 30.11.2023 з ТОВ ГК "Нафтогаз Трейдинг", доданий до листа в НКРЕЕКП, - не містить посилання на спірний договір №1зб-ЧГЗ від 11.09.2020, за наслідками невиконання якого була укладена спірна мирова угода у даній справі та затверджена ухвалою Господарського суду Черкаської області 31.01.2022.

Тобто заявник (боржник у справі) взагалі не надав ні у виконавче провадження до моменту звернення до господарського суду зі скаргами на дії/бездіяльність приватного виконавця, ні в ході судового розгляду скарг на дії/ бездіяльність приватного виконавця, ні в справу в ході розгляду скарг по суті документів незалежної аудиторської перевірки результатів господарської діяльності боржника, що вказана в додатках до заяви боржника в НКРЕЕКП за вх.№1492/5 від 09.12.2022 про включення боржника до Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Суд враховує, що приватний виконавець Корольов М.А. отримав у виконавче провадження лише "Звіт з надання обґрунтованої впевненості незалежного практикуючого фахівця щодо підтвердження розрахунків, складених ТОВ "Черкасигаз Збут" відповідно до вимог ЗУ №1639-ІХ від 14.07.2021" - від НКРЕЕКП за своїм запитом вх.виконавця №2343/01-17 від 18.10.2023 (том 10 а.с. 135 зворот -139). Даний Звіт розцінюється судом виключно як окрема думка практикуючого фахівця (Швагер Андрій) у розрахунках різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного ТОВ "Черкасигаз Збут" для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня-квітня 2021 та вартістю реалізації цього ресурсу побутовим споживачам протягом січня-квітня 2021 включно на загальну суму 400 106 437,38 грн, але не є аудитом відповідача (боржника), про що вказує фахівець у самому тексті звіту (том 10, а.с. 137 - передостанній абзац), а розрахунок різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного постачальником для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року (том 10 а.с. 139 зворот) виконаний не суб`єктом аудиторської діяльності, а безпосередньо боржником.

Представник кредитора (ГК Нафтогаз Трейдинг) підтвердив підписання даного Акту звірки з ТОВ "Черкасигаз Збут" станом на 30.11.2023.

Приватний виконавець Корольов М.А. взагалі заперечив подання цих документів боржником у матеріали виконавчого провадження ВП№70728338. З цими матеріалами він ознайомився лише 31.03.2025 - напередодні судового засідання з системи "Електронний суд".

Боржником не надано у справу примірника аудиторського висновку про використання газу ТОВ "Черкасигаз Збут" для забезпечення потреб споживачів у січні-квітні 2021 та вартість реалізації цього ресурсу як додаток до заяви про включення боржника до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості на ринку природного газу.

Приватний виконавець Корольов М.А. заперечив подання цього документу боржником у матеріали виконавчого провадження №70728338, оскільки при опрацюванні заяви кредитора про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець перевіряє підстави відкриття виконавчого провадження та чинність і допустимість доказів, доданих до заяви про відкриття виконавчого провадження, у відповідності до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", враховуючи практику Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладену у справі №905/64/15 від 21 травня 2021 року, приймаючи до уваги джерело та спосіб отримання інформації, про місце знаходження коштів боржника. 11.01.2023 приватним виконавцем Корольовим М.А. прийняте рішення про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 про затвердження мирової угоди, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70728338.

Кредитор (Газ Трейдинг) вважає доводи скарг боржника на дії приватного виконавця Корольова М.А. надуманими та безпідставними, що викладено у відзиві на скарги (том 9 а.с. 73-80), оскільки за результатами розгляду даної справи сторонами підписана мирова угода і ухвалою суду від 312.01.2022 умови мирової угоди були затверджені. Кожен з учасників висловив своє волевиявлення та погодився виконати умови мирової угоди.

Заперечення відповідача (боржника) проти мирової угоди як виконавчого документу спростовано рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/4742/22 при розгляді позову ТОВ "Черкасигаз Збут" до приватного виконавця Пилипчука В.Г. Судом підтверджено, що ухвала суду про затвердження мирової угод у даній справі є виконавчим документом і може бути подана на примусове виконання при невиконанні зобов`язаною стороною умов мирової угоди.

Частиною 2, 3 статті 193 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень. «З аналізу ст. 192, 193 ГПК України вбачається, що мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі на стадії виконання судового рішення. На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення.»

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/661/20 (том 10 а.с. 74 зворот)

Тобто ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, і як виконавчий документ, - повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов`язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню виконавчим органом.

Кредитор (Газ Трейдинг) звертає увагу суду та учасників, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 містить всі істотні реквізити виконавчого документу: назву і дату видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дату прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування сторін учасників спору, їх місцезнаходження; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника, та умови пред`явлення документу до виконання. Пункт 6 вказаної ухвали містить дату набрання нею законної сили - 31 січня 2022 року, а також строк пред`явлення її до виконання - до 01 лютого 2025 року.

Щодо заходів примусового виконання ухвали, строку пред`явлення ухвали до виконання

Згідно п. 17 Мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 у випадку повного або часткового нездійснення платежів згідно графіку, визначеного пунктом 6 Мирової угоди, що дорівнює сумі двох місячних платежів, є обґрунтовані підстави вважати, що строк погашення усієї несплаченої суми залишку заборгованості, вказаної у пункті 6 Мирової угоди, настав, і Позивач (кредитор, стягувач) вправі звернутись до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця для дострокового примусового стягнення усієї суми залишку заборгованості за Мировою угодою (тобто пред`явити ухвалу суду про затвердження Мирової угоди для її примусового виконання), а Відповідач (боржник) зобов`язується сплатити Позивачу штраф у розмірі 84082774,27 грн (вісімдесят чотири мільйони вісімдесят дві тисячі сімсот сімдесят чотири грн) 27 коп).

Тобто, п. 17 мирової угоди встановлено, що Позивач має право достроково звернутись для примусового стягнення усієї суми залишку заборгованості за Мировою угодою (пред`явити ухвалу про затвердження Мирової угоди для примусового виконання), у випадку повного або часткового нездійснення (прострочення) платежів, згідно з графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди, що дорівнює сумі двох місячних платежів та вважається, що строк погашення усієї несплаченої суми залишку заборгованості є таким, що настав, а строк пред`явлення документу до примусового виконання встановлюється не судом, а нормами ЗУ «Про виконавче провадження».

Боржник самостійно зауважив та підтвердив, що обсяг не виконаного ним зобов`язання станом на 11.01.2023 складає 123 007 035,90 грн, що перевищує суму, визначену п. 17 мирової угоди і дає право кредитору розпочати примусове виконання рішення суду.

Щодо вимоги кредитора про включення суми штрафу в суму примусового стягнення боргу.

Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд ухвали Господарського суду Черкаської області від 09.05.2023, постановою від 23.10.2024 у справі №925/555/21 зробив правовий висновок, який може бути застосований до спірних правовідносин:

« 3.28. Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій та в контекстів основних доводів скаржника зазначає таке.

3.29. В межах наданих Законом України "Про виконавче провадження" повноважень щодо примусового виконання судових рішень, в тому числі ухвали про затвердження мирової угоди, державний/приватний виконавець встановлює чи мало місце повне або часткове невиконання ухвали про затвердження мирової угоди як виконавчого документа, тобто наявність підстав для пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання, що має наслідком відкриття виконавчого провадження, а також ступінь виконання боржником ухвали про затвердження мирової угоди як виконавчого документа, зокрема на підставі наданих як стягувачем, так і боржником документів, що кореспондує обов`язку стягувача, визначеному частиною третьою статті 26 вказаного Закону, зазначити у заяві про примусове виконання рішення суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати, а також обов`язку сторін, визначеному частиною третьою статті 19 цього Закону, невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

3.30. Уклавши мирову угоду та подавши її на затвердження суду, сторони погодили, що відповідна мирова угода після її затвердження судом (постановлення ухвали про затвердження цієї мирової угоди), якщо вона відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", є виконавчим документом, повне або часткове невиконання якого має наслідком пред`явлення його стягувачем для дострокового примусового виконання та сплату боржником сум стягнення за виконавчим документом.

3.31. Штраф у цьому випадку входить до суми стягнення за відповідним виконавчим документом - ухвалою про затвердження мирової угоди та підлягає примусовому стягненню у випадку повного або часткового невиконання ухвали про затвердження мирової угоди як виконавчого документа.

3.32. Отже, у випадку пред`явлення до виконання ухвали про затвердження мирової угоди, яка відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", відповідно є виконавчим документом, державний/приватний виконавець наділений повноваженнями відкрити виконавче провадження, накласти арешт та кошти та майно боржника в межах суми стягнення за цим виконавчим документом, до якої входить погоджений сторонами та затверджений судом штраф, який підлягає сплаті боржником (примусовому стягненню виконавцем) у випадку повного або часткового невиконання боржником мирової угоди як виконавчого документа.

3.33. Пред`явлення виконавчого документа до виконання саме і вимагає від державного/приватного виконавця перевірити ступінь виконання зобов`язання за мировою угодою як виконавчим документом, оскільки вимагають від нього в межах наданих йому повноважень перевірити наявність підстав для пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання.

3.34. Перевіряючи такі підстави, виконавець встановлює як суму коштів, сплачених боржником, так і залишок несплаченої суми за виконавчим документом, що не свідчить про вихід його за межі наданих повноважень, оскільки перевірка настання строку для примусового виконання за виконавчим документом прямо вимагає від виконавця встановити дотримання боржником як строку виконання сплати суми боргу за виконавчим документом так і розмір боргу, який включає в себе штраф.

3.35. За таких обставин коли імператив сплати штрафу відповідно до умов затвердженої мирової угоди залежить від обставини наявності невиконання виконавчого документа на певну суму (а як зазначено, виконавець перевіряє яку суму коштів не сплачено за виконавчим документом) такий штраф становить суму стягнення за виконавчим документом, а звернення до суду з позовом про стягнення штрафу не вимагається.

3.36. Отже, відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на кошти та майно боржника за виконавчим документом - ухвалою про затвердження судом мирової угоди в частині, зокрема, стягнення штрафу, який за умовами затвердженої судом мирової угоди підлягає сплаті боржником у випадку невиконання мирової угоди (повного або часткового), не можна розцінювати як вихід за межі повноважень, про що помилково стверджує скаржник у своїй касаційній скарзі.

3.37. Посилання скаржника в цій частині на висновки Верховного Суду, викладені у постанові у справі №914/2699/15, Суд відхиляє, так як вважаючи за необхідне відступити від висновку щодо застосування правових норм, який було викладено у постанові Верховного Суду 14.08.2018 у справі №914/2699/15, Верховний Суд ухвалою від 29.05.2024 передав справу №925/555/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, проте, остання ухвалою від 03.09.2024 повернула цю справу №925/555/21 відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду, зазначивши про те, що правовідносини, в яких зроблені висновки Верховного Суду у постанові від 14.08.2018 у справі №914/2699/15, не є подібними до спірних правовідносин, які виникли між учасниками у цій справі за критерієм різного нормативного регулювання.

3.38. Доводи скаржника стосовно того, що чинне законодавство передбачає право боржника на зменшення розміру неустойки за визначених у статті 551 ЦК та статті 233 ГК умов та у порядку, передбаченому цими нормами, проте, відповідне право боржник може реалізувати виключно у разі вирішення питання про примусове стягнення такої неустойки (штрафу) судовими органами шляхом ухвалення відповідного рішення суду, а не приватним виконавцем при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, Суд відхиляє, так як вже зазначалось у цій постанові штраф становить суму стягнення за виконавчим документом, а звернення до суду з позовом про стягнення штрафу не вимагається.

3.39. При цьому, в контексті цих доводів скаржника, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що припинення судового спору між сторонами у спосіб укладення мирової угоди, за умови його затвердження судом шляхом постановлення ухвали із закриттям провадження у справі, не передбачає права сторони змінювати правовідношення шляхом зобов`язання внесення змін до мирової угоди та виключає можливість у подальшому в судовому порядку змінювати мирову угоду шляхом ухвалення іншого судового рішення про внесення змін до раніше затвердженої мирової угоди. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №703/2714/19 та від 09.01.2024 у справі №908/1276/21 (908/921/22).

3.40. За таких обставин, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. щодо винесення постанови від 21.02.2023 про відкриття виконавчого провадження №71105504, а також для визнання недійсною і скасування цієї постанови. А відтак й про відсутність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо винесення інших оскаржених постанов та для визнання недійсними і скасування цих постанов з підстав, вказаних у скарзі.»

Кредитор (Нафтогаз Трейдинг) зауважив, що у даній справі Верховним Судом 05.07.2023 та 03.06.2024 здійснено касаційний перегляд ухвал господарського суду Черкаської області від 10.11.2022 та 23.08.2023, які постановлені у ході розгляду аналогічної скарги, у ході яких зокрема встановлено, що обставини викладені у п.17 Мирової угоди, є такими, що настали. Кредитор зауважує, що Черкаським окружним адміністративним судом 10.11.2022 при вирішенні спору у справі №580/4742/22 встановлено правомірність стягнення з боржника штрафу у сумі 84 082 774,27 грн, оскільки таке рішення є не оскарженим та необхідно вважати, що боржник, який є позивачем у справі №580/4742/22 - з вказаним висновком погодився, відповідно підтвердив законність дій приватного виконавця при стягненні штрафу у сумі 84 082 774,27 грн.

Приватний виконавець Корольов М.А. вважає доводи скарги боржника на дії приватного виконавця необґрунтованими, надуманими та безпідставними, що викладено у відзиві на скарги (том 9 а.с. 81-254; том 10 а.с. 1-170), оскільки за результатами розгляду даної справи сторонами підписана мирова угода, затверджена судом 31.01.2022, та пред`явлена до примусового виконання кредитором у зв`язку з несплатою заборгованості за запропонованим та погодженим графіком.

11.01.2023 приватним виконавцем у відповідності до ст. 27 Закону «Про виконавче провадження», ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 50569475,03 грн. Копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження.

11.01.2023 приватним виконавцем у відповідності до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 431,00 грн, копії постанов направлені сторонам виконавчого провадження.

В ході примусового виконання 11.01.2023 приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №70728338 у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в сумі 556264656,33 грн. та постанова про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження в сумі 556264656,33 грн.

11.01.2023 приватним виконавцем у відповідності до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про розшук майна боржника: 1. Транспортний засіб марки NISSAN, модель: LEAF, категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: КОРИЧНЕВИЙ, рік виробництва: 2021, Номер кузова: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; 2. Транспортний засіб марки HYUNDAI, модель: ELANTRA, категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: СІРИЙ, рік виробництва: 2018, Номер кузова: НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 .

11.10.2024 приватним виконавцем у відповідності до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про приєднання виконавчого провадження №76281417 до зведеного виконавчого провадження №70204561.

11.01.2023 у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» сформовані платіжні інструкції щодо примусового списання коштів з рахунків боржника. 18.01.2023 приватним виконавцем у відповідності до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 950,00 грн., копії постанов направлені сторонам виконавчого провадження.

13.01.2023 на адресу приватного виконавця надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 13.01.2023 за вих.№17/3 про зупинення вчинення виконавчих дій та зняття арешту з майна та коштів боржника. Листом приватного виконавця від 19.01.2023 за вих.№228/01-18 відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви. 22.02.2023 на адресу приватного виконавця надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 16.02.2023 про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.15 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Листом приватного виконавця від 28.02.2023 за вих.№713/01-18 відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви, оскільки приватному виконавцю не надано доказів того, що заборгованість, яка стягується згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 може бути врегулювано за статтями 4, 5 або 6 Закону №1639.

Крім того, заявою від 16.02.2023 №б/н ТОВ Черкасигаз Збут не вказує, який механізм врегулювання заборгованості застосовується до основного боргу, та яким методом врегульовуються штрафні санкції з інфляційними втратами.

Станом на 04.02.2025 в рамках виконавчого провадження стягнуті: - 431,00 грн. мінімальні витрати виконавчого провадження; - 950,00 грн. додаткові витрати виконавчого провадження; - 1539583,24 грн. кошти стягнуті на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"; - 153958,32 грн. основна винагорода приватного виконавця.

Щодо правомірності відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження

Відповідно до частин першої-четвертої статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Статтею 193 ГПК України передбачено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень. Відповідно до статті 3 ЗУ "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

У частині першій статті 4 ЗУ "Про виконавче провадження" наведено вимоги до виконавчого документа та передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Отже, якщо ухвала про затвердження мирової угоди містить всі необхідні дані, визначені статтею 4 ЗУ "Про виконавче провадження", тобто відповідає вимогам щодо форми та змісту виконавчого документа, то така ухвала є виконавчим документом в силу статті 3 вказаного Закону. Ухвала про затвердження мирової угоди як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості, зокрема щодо сум стягнення за виконавчим документом, строків сплати цих сум.

У випадках невиконання зобов`язаною стороною умов мирової угоди, затвердженої господарським судом, заінтересована сторона (стягувач) має право звернутися до державного/приватного виконавця із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Нормами статті 18 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження").

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону (частина сьома статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження").

Верховний суд неодноразово наголошував на тому, що на стадії відкриття виконавчого провадження виконавець повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам ЗУ "Про виконавче провадження", чи надано усі документи, відтак, якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.07.2022 у справі №908/309/21, від 21.12.2022 у справі №902/34/21, від 31.05.2023 у справі №910/6104/21.

Отже, встановивши, що пред`явлена до примусового виконання ухвала про затвердження мирової угоди, як виконавчий документ, відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", а саме частині першій статті 4, якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, державний/приватний виконавець, діючи в межах наданих йому цим Законом повноважень, відкриває виконавче провадження, накладає арешт на кошти та майно боржника, а також вчиняє інші дії щодо примусового виконання відповідного виконавчого документа. Так, у даній справі Верховним Судом 03.06.2024 зроблено висновок про те, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 затверджено Мирову угоду, укладену між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

При цьому приписами ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено дві підстави для прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчих документів: 1) за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи; 2) за місцезнаходженням майна боржника. Ці підстави для прийняття виконавчих документів приватним виконавцем до виконання є окремими і в законі визначаються за критерієм їх віднесенням до особи чи до майна: 1) за місцезнаходженням особи боржника (фізичної чи юридичної); 2) за місцезнаходженням майна боржника. Це означає, що приватний виконавець має передбачені законом повноваження відкривати виконавче провадження і за місцезнаходженням майна боржника. Таким чином твердження скаржника щодо права приватного виконавця на відкриття виконавчого провадження виключно лише за місцезнаходженням особи боржника є помилковими і не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 3.1 ст. 3 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з ч. 6.1, 6.2 ст. 6 вказаного Закону, банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, зазначені в п. 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України на власний вибір для забезпечення своєї господарської діяльності та власних потреб. Відповідно до ч. 7.1, 7.1.4, 7.1.5 ст. 7 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачається, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладають клієнти з банками, які їх обслуговують. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється шляхом їх внесення у готівковій формі, а також шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків. Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку в банку. Відкинути цю юридичну фікцію означало б, що безготівкові кошти є недосяжними для звернення на них стягнення, оскільки потрібно було б визнати, що вони одночасно всюди й ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною для вчинення виконавчих дій та зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, в якому був відкритий відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка також закріплена в ЗУ «Про виконавче провадження», в якому йдеться про «кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках».

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», в заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо). Отже, виконавче провадження може бути відкрите за місцезнаходженням безготівкових грошових коштів боржника.

У ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. Беручи до уваги зазначене, вбачається, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, в тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, що також зазначається в роз`ясненні Міністерства юстиції України №23123/16620 33 18/20.5.1 від 11.06.2018. Така позиція підтверджена чисельною судовою практикою адміністративних судів (справи №140/182/19, №824/947/18 а, №520/1523/19, №826/16091/18, №160/9377/18, №560/4311/18, №379/1636/18, №420/97/19, №440/383/19, №460/103/19), практикою судів загальної юрисдикції (справа №355/1167/17), практикою господарських судів (справа №910/7534/18, №905/2953/17, №921/757/16 г/7).

Спільну позицію всіх судів резюмує також Верховний Суд в постанові від 10.09.2018 у справі №905/3542/15: «Верховний Суд зазначає, що оскільки боржник має відкриті рахунки в банківській установі з місцем реєстрації в місті Києві, а подальші дії приватного виконавця в межах вже відкритого виконавчого провадження не обмежуються виконавчим округом цього виконавця, Суд зазначає, що дії приватного виконавця, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та подальші виконавчі дії з винесенням постанов про арешт коштів на всіх рахунках боржника-відповідача, відкритих у банківських установах не суперечать нормам законодавства. Таким чином, місцезнаходження грошових коштів у безготівковій формі є місце реєстрації фінансової установи, в якій був відкритий рахунок».

Особливу увагу приватний виконавець Корольов М.А. звертає на Постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21 травня 2021 року у справі №905/64/15:

« 9.1. Позиція щодо необхідності відступу від висновків Верховного Суду… З огляду на викладене стягувач, звертаючись до виконавця із заявою про примусове виконання рішення має довести саме обставини знаходження майна боржника на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця, надати (додати до заяви) докази місцезнаходження майна боржника на цій території, а не докази фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна. Наприклад, у разі посилання стягувача на наявність у боржника грошових коштів на рахунках у банківських установах, стягувач, який обмежений в отриманні інформації, що є банківською таємницею, має надати наявні у нього докази існування таких рахунків боржника, докази, з яких йому стало відомо про такі існуючі рахунки боржника (ділова переписка, правочини, первинні, розрахункові документи тощо).» Тобто суд вказав, що заявник має довести обставини знаходження майна докази місцезнаходження майна боржника на цій території, а не докази фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна. Так, Стягувачем повідомлено, що у ході виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 04.01.2022 у справі №925/791/21, про стягнення з ТОВ "Черкасигаз Збут" на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" Приватним виконавцем Виконавчого округу м.Київ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП №70233252.

У ході виконання мирової угоди у справі №925/791/21 ПВ ВО Черкаської обл Плесюком О.С. до ДФС направлено запити. За наслідком відповіді №152919041 від 20.12.2022 15:54 встановлено що за юридичною особою ТОВ "Черкасигаз Збут" відкрито розрахункові рахунки: · Код фінансової установи: 320478 Назва фінансової установи: АБ "УКРГАЗБАНК" Номер рахунку: НОМЕР_5 · Код фінансової установи: 380894 Назва фінансової установи: АТ "АЛЬПАРI БАНК" Номер рахунку: НОМЕР_6 · Код фінансової установи: 300346 Назва фінансової установи: АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВI Номер рахунку: UA4418301 · Код фінансової установи: 300647 Назва фінансової установи: АБ "КЛIРИНГОВИЙ ДIМ"

Номер рахунку: НОМЕР_7

Номер рахунку: НОМЕР_8

Номер рахунку: НОМЕР_9

Номер рахунку: НОМЕР_10

Код фінансової установи: 354507 Назва фінансової установи: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" Номер рахунку: НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ,

Окрім того, повідомлено, що за допомогою електронної системи ЄДИНИЙ ВЕБ ПОРТАЛ ВИКОРИСТАННЯ ПУБЛІЧНИХ КОШТІВ, spending.gov.ua за посиланням spending.gov.ua/new/disposers/34997607/transactions/248936836 вдалось з`ясувати, що 04.01.2023 на рахунок боржника НОМЕР_14 відкритий у АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" від ЧЕРКАСЬКИЙ ВІДДІЛ ДВС У ЧЕРК.РАЙОНІ платіжним дорученням №25647 з призначенням платежу «№ 707/xxxx/22; 25.08.xxxx; Костенко ТМ; №xxxx; Кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача» перераховано грошові кошти у сумі 10 372,73 грн.

Разом з тим, Верховний Суд 05.07.2023 у справі №925/384/21 та у справі №925/791/21 від 22.06.2023 дійшов до правових висновків, що надання доказів, описаних вище, є достатньою підставою для початку примусового виконання судового рішення.

Щодо заходів примусового виконання, строку пред`явлення Згідно п. 17 Мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 у випадку повного або часткового нездійснення платежів, згідно з графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди, що дорівнює сумі двох місячних платежів, вважається, що строк погашення усієї несплаченої суми залишку заборгованості, вказаної у пункті 6 Мирової угоди, настав, і Позивач, як стягувач, вправі звернутись до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця для дострокового примусового стягнення усієї суми залишку заборгованості за Мировою угодою (пред`явити ухвалу про затвердження Мирової угоди для примусового виконання), а Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу штраф у розмірі 84082774,27 грн (вісімдесят чотири мільйони вісімдесят дві тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 27 коп).

Тобто, п. 17 мирової угоди встановлено, що Позивач має право достроково звернутись до примусового виконання примусового стягнення усієї суми залишку заборгованості за Мировою угодою (пред`явити ухвалу про затвердження Мирової угоди для примусового виконання), у випадку повного або часткового нездійснення платежів, згідно з графіком, визначеним пунктом 6 Мирової угоди, що дорівнює сумі двох місячних платежів та вважається, що строк погашення усієї несплаченої суми залишку заборгованості. Таким чином, п. 17 мирової угоди, встановлено право та момент виникнення такого права для примусового виконання мирової угоди, а саме не виконання зобов`язання у сумі що дорівнює сумі двох місячний платежів. Більше того, строк пред`явлення документу до примусового виконання встановлюється не судом, а ЗУ «Про виконавче провадження». Боржник (Газ Збут) самостійно зауважив, що обсяг невиконаного зобов`язання станом на 11.01.2023 складає 123 007 035,90, що перевищує суму визначену п. 17 мирової угоди і дає право на початок примусового виконання рішення суду.

Щодо стягнення штрафу

Верховний Суд, здійснюючи касаційний перегляд ухвали Господарського суду Черкаської області від 09.05.2023, постановою від 23.10.2024 у справі №925/555/21 зробив правовий висновок.

« 3.28. Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій та в контекстів основних доводів скаржника зазначає таке.

3.29. В межах наданих Законом України "Про виконавче провадження" повноважень щодо примусового виконання судових рішень, в тому числі ухвали про затвердження мирової угоди, державний/приватний виконавець встановлює чи мало місце повне або часткове невиконання ухвали про затвердження мирової угоди як виконавчого документа, тобто наявність підстав для пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання, що має наслідком відкриття виконавчого провадження, а також ступінь виконання боржником ухвали про затвердження мирової угоди як виконавчого документа, зокрема на підставі наданих як стягувачем, так і боржником документів, що кореспондує обов`язку стягувача, визначеному частиною третьою статті 26 вказаного Закону, зазначити у заяві про примусове виконання рішення суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати, а також обов`язку сторін, визначеному частиною третьою статті 19 цього Закону, невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

3.30. Уклавши мирову угоду та подавши її на затвердження суду, сторони погодили, що відповідна мирова угода після її затвердження судом (постановлення ухвали про затвердження цієї мирової угоди), якщо вона відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", є виконавчим документом, повне або часткове невиконання якого має наслідком пред`явлення його стягувачем для дострокового примусового виконання та сплату боржником сум стягнення за виконавчим документом.

3.31. Штраф у цьому випадку входить до суми стягнення за відповідним виконавчим документом - ухвалою про затвердження мирової угоди та підлягає примусовому стягненню у випадку повного або часткового невиконання ухвали про затвердження мирової угоди як виконавчого документа.

3.32. Отже, у випадку пред`явлення до виконання ухвали про затвердження мирової угоди, яка відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", відповідно є виконавчим документом, державний/приватний виконавець наділений повноваженнями відкрити виконавче провадження, накласти арешт та кошти та майно боржника в межах суми стягнення за цим виконавчим документом, до якої входить погоджений сторонами та затверджений судом штраф, який підлягає сплаті боржником (примусовому стягненню виконавцем) у випадку повного або часткового невиконання боржником мирової угоди як виконавчого документа.

3.33. Пред`явлення виконавчого документа до виконання саме і вимагає від державного/приватного виконавця перевірити ступінь виконання зобов`язання за мировою угодою як виконавчим документом, оскільки вимагають від нього в межах наданих йому повноважень перевірити наявність підстав для пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання.

3.34. Перевіряючи такі підстави, виконавець встановлює як суму коштів, сплачених боржником, так і залишок несплаченої суми за виконавчим документом, що не свідчить про вихід його за межі наданих повноважень, оскільки перевірка настання строку для примусового виконання за виконавчим документом прямо вимагає від виконавця встановити дотримання боржником як строку виконання сплати суми боргу за виконавчим документом так і розмір боргу, який включає в себе штраф.

3.35. За таких обставин коли імператив сплати штрафу відповідно до умов затвердженої мирової угоди залежить від обставини наявності невиконання виконавчого документа на певну суму (а як зазначено, виконавець перевіряє яку суму коштів не сплачено за виконавчим документом) такий штраф становить суму стягнення за виконавчим документом, а звернення до суду з позовом про стягнення штрафу не вимагається.

3.36. Отже, відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на кошти та майно боржника за виконавчим документом - ухвалою про затвердження судом мирової угоди в частині, зокрема, стягнення штрафу, який за умовами затвердженої судом мирової угоди підлягає сплаті боржником у випадку невиконання мирової угоди (повного або часткового), не можна розцінювати як вихід за межі повноважень, про що помилково стверджує скаржник у своїй касаційній скарзі.

3.37. Посилання скаржника в цій частині на висновки Верховного Суду, викладені у постанові у справі №914/2699/15, Суд відхиляє, так як вважаючи за необхідне відступити від висновку щодо застосування правових норм, який було викладено у постанові Верховного Суду 14.08.2018 у справі №914/2699/15, Верховний Суд ухвалою від 29.05.2024 передав справу №925/555/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, проте, остання ухвалою від 03.09.2024 повернула цю справу №925/555/21 відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду, зазначивши про те, що правовідносини, в яких зроблені висновки Верховного Суду у постанові від 14.08.2018 у справі №914/2699/15, не є подібними до спірних правовідносин, які виникли між учасниками у цій справі за критерієм різного нормативного регулювання.

3.38. Доводи скаржника стосовно того, що чинне законодавство передбачає право боржника на зменшення розміру неустойки за визначених у статті 551 ЦК та статті 233 ГК умов та у порядку, передбаченому цими нормами, проте, відповідне право боржник може реалізувати виключно у разі вирішення питання про примусове стягнення такої неустойки (штрафу) судовими органами шляхом ухвалення відповідного рішення суду, а не приватним виконавцем при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, Суд відхиляє, так як вже зазначалось у цій постанові штраф становить суму стягнення за виконавчим документом, а звернення до суду з позовом про стягнення штрафу не вимагається.

3.39. При цьому, в контексті цих доводів скаржника, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що припинення судового спору між сторонами у спосіб укладення мирової угоди, за умови його затвердження судом шляхом постановлення ухвали із закриттям провадження у справі, не передбачає права сторони змінювати правовідношення шляхом зобов`язання внесення змін до мирової угоди та виключає можливість у подальшому в судовому порядку змінювати мирову угоду шляхом ухвалення іншого судового рішення про внесення змін до раніше затвердженої мирової угоди.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №703/2714/19 та від 09.01.2024 у справі №908/1276/21 (908/921/22).

3.40. За таких обставин, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського С.С. щодо винесення постанови від 21.02.2023 про відкриття виконавчого провадження №71105504, а також для визнання недійсною і скасування цієї постанови. А відтак й про відсутність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо винесення інших оскаржених постанов та для визнання недійсними і скасування цих постанов з підстав, вказаних у скарзі.»

Приватний виконавець Корольов М.А. як суб`єкт владних повноважень, мав обов`язок приступити до примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.01.2022 у справі №925/384/21 та здійснити примусове стягнення залишку боргу - з урахуванням п. 17 мирової угоди.

Щодо неприпустимості застосування пункту 15 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження»

Звертаючись з заявою про зупинення вчинення виконавчих дій, Боржник вказав, що вважає заборгованість такою, що відповідає абз.9 ст. 1 Закону №1639, та за наслідком включення його в Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, виконавець має застосувати п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону №1404.

Згідно приписів ст.326 ГПК України - судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до абз.1 ч.1, ч.3 ст.327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. За приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон).

В силу ст.1 Закону - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню Відповідно до ст. 2 Закону - виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Статтею 18 Закону встановлені обов`язки та визначені права державних виконавців, відповідно до ч.1 якої - виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до абз.1 ч.2 ст.18 Закону - державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону №1404 виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених ЗУ "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" №1639-IX (надалі Закон №1639-IX), за умови перебування боржника в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Диспозиція: «виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом»

Гіпотеза: «за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу»

Приватний виконавець звертає увагу, що правова конструкція застосування ч. 4 ст. 19, п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону №1404 визначає, що сторона має повідомити виконавцю сукупність юридичних фактів (обставину), які вказують на суму у виконавчому провадженні, що підлягає врегулюванню за процедурами згідно з Законом №1639 та перебування Боржника в реєстрі Закону №1639. Відповідно, сума і процедура врегулювання такої суми за Законом №1639 є предметом доказування для обмеження стягувача у праві отримати виконання судового рішення за п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону №1404. При цьому участь Боржника в Реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, а є додатковою обставиною.

Приватний виконавець Корольов М.А. як суб`єкт владних повноважень, може діяти лише у спосіб, визначений ЗУ "Про виконавче провадження" і не інакше. Корольов М.А. мав обов`язок обмежити примусове стягнення заборгованості щодо суми, яка безумовно врегульовується за приписами Закону №1639.

Натомість боржником (скаржником) не надано доказів, що ТОВ "Черкасигаз Збут" у вказаний період мав збитки від постачання природного газу та по яких сумах боргу відповідача включено до вказаного Реєстру.

Боржник не позбавлений можливості надати до матеріалів виконавчого провадження докази врегулювання сум заборгованості за Законом №1639, чи відповідність приписам ст. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1639

Разом з тим 84 082 774, 27 грн штрафу за неналежне виконання мирової угоди - не може бути предметом врегулювання за приписами Закону №1639 в цілому, адже це зобов`язання не пов`язане з постачанням природного газу.

За приписами ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд не знаходить підстав визнавати дії приватного виконавця Корольова М.А. протиправними у частині відкриття виконавчого провадження та примусового стягнення боргу за ухвалою суду від 31.01.2022 про затвердження мирової угоди між сторонами, та такими, що вчинені всупереч прав боржника "ЧеркасиГаз Збут", тому скарга заявника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.230, 234, 342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" від 20.01.2022 (вх.суду №1013/23 від 20.01.2023) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва М.А.Корольова у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м.Київ, вул.Шолуденка,1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут", м.Черкаси, вул.Громова/Максима Залізняка/,142

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м.Київ, пр-кт Гузара Любомира,44

про стягнення 585033070,89 грн заборгованості та санкцій за договором залишити без задоволення.

Ухвала суду набрала законної сили 01.04.2025. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу направити учасникам справи та приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Корольову М.А.

Повне рішення складено та підписано 08.04.2025

Суддя Г.М.Скиба