ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5207/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Чуйко О.О.

від позивача: Рильцова Є.Ю. (приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) до відповідача Комунального закладу «Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради» (66502, Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Володимира Князя, 124, ) про стягнення 23 543,84рн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Комунального закладу «Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради» про стягнення 23 543,84рн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» посилається на неналежне виконання Комунальним закладом «Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради» умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу №14-5415/24-БО-Т від 04.01.2024.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.12.2024 відкрито провадження у справі №916/5207/24, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 19.12.2024 о 12:30.

У зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 13.12.2024, судове засідання 19.12.2024 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 20.12.2024 призначено судове засідання на 06.02.2025 о 12:20 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 06.02.2025 було оголошено перерву на 18.03.2025 о 11:10 про що зазначено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 18.03.2025 було оголошено перерву на 03.04.2025 о 11:20 про що зазначено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 03.04.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/5207/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 04.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (позивач, Постачальник) та Комунальним закладом «Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради» (відповідач, Споживач) було укладено договір постачання природного газу № 14-5415/24-БО-Т (далі договір) відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п.1.1. договору). Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня по 15 квітня 2024 року в кількості 27тис.куб.м. В будь-якому випадку, обсяг визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п.3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу (п.2.4 договору). Згідно з п. 4.1 укладеного сторонами правочину ціна природного газу за 1000 куб.м газу з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим договором становить 16 553,89грн. Відповідно до п. 3.5 договору, приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом прийманняпередачі природного газу. За приписами підп. 3.5.2 п. 3.5 договору, на підставі отриманих від відповідача даних та даних щодо остаточної алокації відборів відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС позивач готує та надає відповідачу два примірники акту прийманняпередачі за відповідний розрахунковий період (далі також акт), підписані уповноваженим представником позивача. Відповідно до підп. 3.5.3 та 3.5.4 п. 3.5 договору, відповідач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути позивачу один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником відповідача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання. У випадку неповернення відповідачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від відповідача відповідно до п. 3.5.1 договору, та даних щодо остаточної алокації відборів відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність відповідачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 договору. Відповідно до пункту 5.1 договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту прийманняпередачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. Договір набирає чинності з 01 січня і діє в частині поставки газу до 15.04.2024 (включно), а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п.13.1 договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, позивачем на електронну адресу відповідача були направлені примірники актів приймання-передачі за січень-квітень 2024 року, а саме: б/н від 12.02.2024 за січень 2024 року на суму 135 841,20грн; б/н від 11.03.2024 за лютий 2024 року на суму 88 447,43грн; б/н від 10.04.2024 за березень 2024 року на суму 85 318,73грн; б/н від 10.05.2024 за квітень 2024 року на суму 1 241,53грн. Проте, станом на дату складання позовної заяви, відповідач не повернув позивачу вказані підписані акти приймання-передачі природного газу. В той же час, вмотивованої відповіді-відмови від підписання зазначених вище актів у письмовій формі на виконання вимог підп. 3.5.3 та 3.5.4 п. 3.5 договору на адресу позивача не надходила. Водночас, згідно довідки Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 12.07.2024 №16/2-09/79688/2024 відповідачем проведено часткові оплати в загальній сумі 290 388,37грн (з урахуванням змісту листа Комунального закладу "Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради" про зміну призначення платежу від 22.02.2024 №24-2024) як оплата за спірні поставки природного газу (січень лютий 2024, березень 2024 (частково на суму 66 099,74грн) за договором. Платіжні документи, в тому числі, містять посилання на договір.

Позивач зазначає, що при зверненні до суду позивачем надано розрахунок основного боргу станом на 01.10.2024 у розмірі 20 460,52грн. 28.01.2025 на електронну адресу позивача від відповідача надійшов лист від 26.12.2024 №26/12-2024 за змістом якого, відповідач просив у платіжному дорученні №1083 від 16.12.2024 на суму 35 077грн, суму 20 460,52грн вважати оплатою за природний газ по договору від 04.01.2024 №14-5415/24-БО-Т. З метою уточнення відомостей, позивачем зроблено оновлений розрахунок основного боргу станом на 04.02.2025 згідно якого у відповідача відсутня заборгованість за спожитий природний газ згідно договору №14-5415/24-БО-Т від 04.01.2024.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо своєчасної та повної оплати спожитого природного газу, позивач на підставі п. 7.2 договору нарахував останньому пеню у розмірі 1 991,99грн та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних у розмірі 228,09грн та 863,24грн інфляційних втрат.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 1 991,99грн пені, 228,09грн 3% річних, 863,24грн інфляційних втрат.

Відповідач під час розгляду справи відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як видно з матеріалів справи, 04.01.2024 між позивачем та відповідачем було укладено договір постачання природного газу №14-5415/24-БО-Т відповідно до якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору оплата за природний газ за розрахунковий період здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Оплату за переданий газ відповідач здійснив частково на суму 126 735,62грн. Отже, розмір несплаченої суми основної заборгованості за поставлений природний газ складає 4 983,64грн.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Під час розгляду справи на електронну адресу позивача від відповідача надійшов лист від 26.12.2024 №26/12-2024 за змістом якого, відповідач просив у платіжному дорученні №1083 від 16.12.2024 на суму 35 077грн, суму 20 460,52грн вважати оплатою за природний газ по договору від 04.01.2024 №14-5415/24-БО-Т. З метою уточнення відомостей, позивачем зроблено оновлений розрахунок основного боргу станом на 04.02.2025 згідно якого у відповідача відсутня заборгованість за спожитий природний газ згідно договору №14-5415/24-БО-Т від 04.01.2024.

Станом на час подання позовної заяви відповідач мав заборгованість перед позивачем 20 460,52грн.

Під час розгляду справи відповідач сплатив суму основного боргу у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що відповідачем сплачено суму основного боргу у повному обсязі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу у сумі 20 460,52грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 1 991,99грн, слід зазначити наступне.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7.2 Договору, у разі прострочення Відповідачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 1 991,99грн, за період 16.04.2024 22.04.2024 на суму боргу у розмірі 10,00грн, за період 16.05.2024 30.09.2024 на суму боргу у розмірі 19 218,99грн, за період 18.06.2024 30.09.2024 на суму боргу у розмірі 1 241,53грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 1 991,99грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 228,09грн 3% річних та 863,24грн інфляційних втрат, слід зазначити наступне.

За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 228,09грн за період 16.04.2024 22.04.2024 на суму боргу у розмірі 10,00грн, за період 16.05.2024 30.09.2024 на суму боргу у розмірі 19 218,99грн, за період 18.06.2024 30.09.2024 на суму боргу у розмірі 1 241,53грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 228,09грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у сумі 863,24грн за період 01.06.2024 30.09.2024 на суму боргу у розмірі 19 218,99грн, за період 01.07.2024 30.09.2024 на суму боргу у розмірі 1 241,53грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати у сумі 863,24грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» до відповідача Комунального закладу «Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради» про стягнення 3 083,32грн у тому числі 1 991,99грн пені, 228,09грн 3% річних, 863,24грн інфляційних втрат, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40грн покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129 , п.2 ч. 1 ст.231, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №916/5207/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) до відповідача Комунального закладу «Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради» (66502, Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Володимира Князя, 124, ) в частині стягнення 20 460,52грн основного боргу закрити.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) до відповідача Комунального закладу «Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради» (66502, Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Володимира Князя, 124, ) про стягнення 3 083,32грн задовольнити.

3. Стягнути з Комунального закладу «Центр культури і дозвілля Любашівської селищної ради» (66502, Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Володимира Князя, 124, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 1 991,99грн пені, 228,09грн 3% річних, 863,24грн інфляційних втрат, 2 422,40грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 08 квітня 2025 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова