ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДОДАТКОВА У Х В А Л А
08.04.2025 м. Дніпро Справа № 904/1169/17 (904/1486/20)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)
суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,
при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про покладення на скаржника судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мартинюк С.В.) від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17 (904/1486/20)
до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Адвокатське бюро Олександра Терлецького, м. Луцьк
про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 295 417,55 грн.
в межах справи № 904/1169/17
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінд", м.Підгородне Дніпропетровська область
про визнання банкрутом, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17(904/1486/20):
- визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/1169/17 (№ 904/1486/20) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції;
- визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/1169/17 (№ 904/1486/20) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" грошових коштів у розмірі 295 417,55 грн. та 4 431, 26 грн. судового збору;
Не погодившись з вказаною ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Артемчук Тарас Володимирович, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024 у справі № 904/1169/17 (904/1486/20) в частині визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/1169/17 (№ 904/1486/20) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" грошових коштів у розмірі 295 417, 55 грн. та 4 431, 26 грн. судового збору, та визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2021 у справі № 904/1169/17 (№ 904/1486/20) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2025р. у справі № 904/1169/17 (№ 904/1486/20) апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17 (904/1486/20), до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН" закрито.
До Центрального апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про покладення на скаржника судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку із апеляційним оскарженням приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Артемчуком Тарасом Володимировичем ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17(904/1486/20) у розмірі 19 500,00 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2025р. призначено клопотання до розгляду в судове засідання на 08.04.2025р. о 12:20 год.
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Артемчук Тарас Володимирович у відзиві на клопотання ОСОБА_1 про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із апеляційним оскарженням вказаної ухвали суду у справі № 904/1169/17(904/1486/20) просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі.
На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із відрядженням судді Верхогляд Т.А. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року, та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2025р., для розгляду заяви визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чередка А.Є., суддів - Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав свою заяву щодо розподілу судових витрат та просив її задовольнити.
Інші учасники справи не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку представників, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час ті місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).
Розглянувши наявні матеріали справи, клопотання ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, апеляційний господарський суд враховує таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
За приписами ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (п.49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц).
Частинами 1,3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з абзацом другим частини третьої статті 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Тобто, розподіл судових витрат відбувається за наслідками розгляду справи по суті, оскільки для вирішення питання на кого слід покласти відповідні витрати суд має вирішити, чи підлягають задоволенню позовні вимоги і в залежності від цього в порядку частин четвертої, дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначити, на кого із сторін покласти судові витрати.
Згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу заявником надано договір про надання правової допомоги від 02.01.2019 №03-43, укладений між Адвокатським об`єднанням "Гапоненко Роман і партнери" та ОСОБА_1 , додаткові угоди від 30.12.2020 № 1,2, від 30.12.2022 № 3, акт надання послуг № 5 від 19.02.2025р., ордер серії АА № 1545573 від 30.12.2024р. на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 02.01.2019 №03-43, виданий Адвокатським об`єднанням "Гапоненко Роман і партнери".
Проте, з матеріалів справи вбачається, що відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця, заява про закриття апеляційного провадження, клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції підписані та подані особисто ОСОБА_1 як стороною у справі № 904/1169/17 (904/1486/20), а також останній особисто брав участь у судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17(904/1486/20), тобто брав участь в судовому процесі в порядку самопредставництва, що в свою чергу нівелює необхідність та дійсність надання йому вказаних послуг професійної правничої допомоги.
Крім того, у даному випадку апеляційний суд закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17 (904/1486/20), до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН", на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, мотивуючи це відсутністю за змістом оскаржуваної ухвали висновків щодо безпосереднього вирішення прав, інтересів та обов`язків приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т.В., вирішення спору про право у правовідносинах, учасником яких є апелянт, а також суджень про його права та обов`язки у відповідних правовідносинах. Відтак, в силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 254 ГПК України, в приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича відсутнє право апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17 (904/1486/20). Апеляційним судом також зазначено, що нормами ГПК України не передбачений розгляд по суті і заяви про приєднання до апеляційної скарги у випадку закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою з підстав, встановлених п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.
Аналіз процесуального законодавства свідчить про неможливість ототожнення понять "закриття провадження у справі" та "закриття апеляційного провадження".
Поряд з цим процесуальні дії (закриття провадження у справі і закриття апеляційного провадження) регулюються різними правовими нормами ГПК України, - відповідно статтею 231 і статтею 264 названого Кодексу.
Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття апеляційного провадження призведе до залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.
Зазначене підтверджує різне значення понять "закриття провадження у справі" та "закриття апеляційного провадження".
При цьому варто зазначити, що закриття апеляційного провадження не може тлумачитися як порушення права на судовий захист та доступ до правосуддя, враховуючи процесуальні фільтри, встановлені процесуальним законодавством, які відповідають висновкам Європейського Суду з прав людини у рішеннях «Філіс проти Греції» §59, «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції» §28 і «Станєв проти Болгарії» (ВП) §229.
В свою чергу, у пункті 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 553/2759/18 зазначено, що право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
Подібний підхід щодо можливості обмеження права на доступ до правосуддя заради легітимної мети визнається виправданим й Європейським Судом з прав людини (п. 37 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.02.2011), яким встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.
Правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні (наведена правова позиція викладена в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №910/4647/18).
Апеляційний суд зауважує, що судом апеляційної інстанції не здійснювався розгляд справи по суті та не приймалося остаточне рішення у справі за наслідком апеляційного провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17 (904/1486/20), до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН", а яке закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.
Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання ОСОБА_1 про покладення на скаржника судових витрат, понесених ним у зв`язку із апеляційним оскарженням приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Артемчуком Тарасом Володимировичем ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17(904/1486/20).
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про покладення на скаржника судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2024р. у справі № 904/1169/17 (904/1486/20).
Додаткова ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна ухвала складена та підписана 16.04.2025 року.
Головуючий суддя А.Є. Чередко
Суддя В.Ф. Мороз
Суддя Ю.Б. Парусніков