СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Харків Справа № 922/1933/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.

та представників учасників справи:

стягувач П.С. Ракітін (в режимі відеоконференції);

боржник О.Ю. Батракова;

приватний виконавець М.А. Корольов (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх.№532Х/1-43) на ухвалу Господарського суду Харківськоїобласті від 13.02.2025 (суддя І.П. Жигалкін, ухвала складена та підписана 20.02.2025) у справі №922/1933/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків

про стягнення 183 400 381,71 грн.

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", м. Київ

про зобов`язання вчинити дії

за участю приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 у справі №922/1933/22 у задоволенні скарги (вх.№32390 від 25.12.2024) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. щодо незупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76558728 відмовлено.

У задоволенні скарги (вх.№32390 від 25.12.2024) щодо зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76558728 до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX відмовлено.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 у справі №922/1933/22 з моменту отримання повного тексту оскаржуваної ухвали суду; відкрити апеляційне провадження у справі; скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 у справі №922/1933/22, ухвалити нове судове рішення, яким скаргу АТ Харківгаз задовільнити, визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76558728, зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича усунути порушення (поновити порушене право АТ Харківгаз) шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76558728 до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи Харківгаз, яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу від 14 липня 2021 року №1639-IX.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дія Закону 1639-ІХ поширюється на спірні правовідносини, які виникли між ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Харківгаз» у справі №922/1933/22, а саме на червень та вересень 2021 року, заборгованість за які і становить суму основного боргу 139 081 876,70 грн. Зазначає, що АТ «Харківгаз», як Оператор ГРМ, має законодавчо передбачене право на врегулювання заборгованості перед ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року по договору транспортування природного газу.

АТ «Харківгаз» вважає, що тільки після реалізації законодавчо передбаченого права врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, Документ сформований в системі «Електронний суд» 06.03.2025 11 спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX, у тому числі яка підтверджена постанови Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024 у справі №922/1933/22 за червень та вересень 2021 року, врегулювання питання щодо списання, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов М.А. може продовжувати вчиняти виконавчі дії у ВП №76558728 на залишок суми відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду №922/1933/22 від 23.09.2024. Зазначене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.07.2024 у справі №921/366/23 під час вирішення справи, правовідношення у які є тотожними правовідношенням у даній справі.

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду справи від 06.03.2025 справи №922/1933/22 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Плахов О.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги поновлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх.№530Х/1-43) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 у справі №922/1933/22. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1933/22. Встановлено строк учасникам справи для подання відзивів на апеляційну скаргу протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали. Призначено справу до розгляду на "02" квітня 2025 р. о 14:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не перешкоджає розгляду справи.

12.03.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/1933/22.

20.03.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (вх.№3581 від 20.03.2025) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

20.03.2025 від приватного виконавця Корольова М.А. (вх.№3605 від 20.03.2025) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. надійшла заява, в якій просить суд забезпечити проведення судових засідань у даній справі за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. (вх.№3755 від 24.03.2025).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 задоволено клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. про участь у режимі відеоконференції.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшла заява, в якій просить суд забезпечити проведення судових засідань у даній справі за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. (вх.№3927 від 26.03.2025).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.03.2025 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про участь у режимі відеоконференції.

В судове засідання 02.04.2025 з`явились представники боржника, стягувача (в режимі відеоконференції) та приватний виконавець (в режимі відеоконференції).

Представник боржника підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник стягувача та приватний виконавець заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників стягувача, боржника та приватного виконавця, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, 25.10.2022 ТОВ "Оператор ГТС України" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просило стягнути з АТ "Харківгаз" грошові кошти у загальній сумі 183 400 381,71 грн, з яких: 139 081 876,70 грн - основна заборгованість, 13 063 614,76 грн - пеня, 27 674 665,63 грн - інфляційні втрати, 3 580 224,62 грн - три відсотки річних.

25.11.2022 АТ "Харківгаз" звернулося до Господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою, в якій просило зобов`язати ТОВ "Оператор ГТС України" привести маржинальну ціну придбання та маржинальну ціну продажу в кожну газову добу червня 2021 року, вересня 2021 року, в яких фактично вчинилися балансуючи дії, у відповідність до вартості природного газу, проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.03.2024 в первісному позові та зустрічному позовах відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2024, апеляційну скаргу ТОВ "Оператор ГТС України" задоволено, рішення Господарського суду Харківської області від 21.03.2024 скасовано та прийнято нове, яким позов ТОВ "Оператор ГТС України" задоволено повністю.

На виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 04 липня 2024 року у справі № 922/1933/22, яка набрала законної сили 04 липня 2024 року, Східний апеляційний господарський суд 23 вересня 2024 року видав відповідні накази.

14.11.2024 на виконання до приватного виконавця надійшов наказ Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі №922/1933/22 про стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (611109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ) 183 400 381,71 грн, з яких: 139 081 876,70 грн - основна заборгованість, 13 063 614,76 грн - пеня, 27 674 665,63 грн - інфляційні втрати, 3 580 224,62 грн 3% річних.

Судами встановлено, що зазначено в ухвалі суду від 13.02.2025 у справі №922/1933/22 щодо розгляду скарги (вх.№29646 від 26.11.2024) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. про відкриття виконавчого провадження, де по заяві Стягувача відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі №922/1933/22 в частині стягнення з АТ «ХАРКІВГАЗ» на користь ТОВ «Оператор газотранспортної системи України) 27723239,97 грн. заборгованості, яка виникла після 28.02.2022 та не підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

За результатами перевірки доказів, доданих до заяви про відкриття виконавчого провадження, у відповідності до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон), ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", враховуючи практику Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладену у справі № 905/64/15 від 21 травня 2021 року, приймаючи до уваги джерело та спосіб отримання інформації, про місце знаходження коштів боржника, 11.10.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольов Михайло Андрійович прийняте рішення про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду від 23.09.2024 у справі №922/1933/22, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76558728.

14.11.2024 приватним виконавцем у відповідності до ст. 27 Закону «Про виконавче провадження», ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 2772324,00 грн. Копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження.

14.11.2024 приватним виконавцем у відповідності до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 431,00 грн., копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження.

14.11.2024 приватним виконавцем у відповідності до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про приєднання виконавчого провадження №76558728 до зведеного виконавчого провадження №76285009.

10.12.2024 на адресу приватного виконавця надійшло клопотання Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Харківгаз за вих. №1445 від 06.12.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій, у якому приватний виконавець листом від 10.12.2024 за вих. №8871/01-18 повідомив про відмову у його задоволенні.

25.12.2024 АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" звернувся до Господарського суду Харківської області зі скаргою (вх.№32390) неправомірні бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. щодо незупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76558728. Та просив суд зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича усунути порушення (поновити порушене право АТ «Харківгаз») шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №76558728 до врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», яке бере участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14 липня 2021 року №1639-IX.

В обґрунтування скарги боржник посилається на те, що приватним виконавцем відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №76558728 на підставі п. 1 ч. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», з підстав розрахованого стягувачем частини заборгованості, які виникла після 28.02.2022, а саме 2 091 943,84 грн 3% річних за період з 01.02.2022 по 30.08.2022, 4 030 729,98 грн пеня за період з 01.02.2022 по 30.08.2022, 21 600 566,15 грн інфляційні втрати за період з 01.02.2022 по 30.08.2022, які, на думку приватного виконавця, можуть бути примусово стягнуті, оскільки не підлягають врегулюванню відповідно до Закону №1639. А отже порушено вимоги викладені в частині 1 статті ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням наданих документальних підтверджень, що АТ «Харківгаз» перебуває в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу та інформації про те, що Постановою НКРЕКП № 1470 від 16.11.2022 АТ Харківгаз включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, та про те, що станом на даний момент процедури, передбачені ЗУ 1639 щодо врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу не завершені в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що дія Закону 1639-ІХ поширюється на спірні правовідносини, які виникли між ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Харківгаз» у справі №922/1633/22, а саме станом на червень та вересень 2021 року щодо заборгованості основного боргу у розмірі 139 081 876,70 грн.

У свої скарзі, у якості обґрунтування, скаржник також посилається на Прикінцеві та Перехідні положення Закону 1639-ІХ, якими передбачається обов`язкове зупинення виконавчого провадження за судовими рішеннями з моменту включення підприємства-боржника до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, до врегулювання (погашення, списання) заборгованості відповідно до Закону 1639-ІХ. А отже, у відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, Виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Також, у якості доводів посилається на позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.07.2024 у справі №921/366/23.

На думку скаржника порушення з боку приватного виконавця полягає в тому, що останній не бере до уваги момент процедури, передбачені Законом №1639 щодо врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, не завершені в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції дійшов вказав, що дії приватного виконавця є такими, що не порушують права Боржника щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження №76558728 з підстав відсутності належних та обґрунтованих доводів щодо порушення з боку приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. норм наведених положень Закону № 1639-ІХ у взаємозв`язку із зазначеними приписами Закону № 1404-VIII.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, винесене за результатами розгляду скарги АТ Харківгаз про визнання неправомірної бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76558728.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 339 ГПК України передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. (стаття 339-1 ГПК України).

Враховуючи зміст наведених норм, розглядаючи скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо їх (рішень, дій, бездіяльності) правомірності/неправомірності, суд має надати оцінку законності дій останнього, тобто встановити, чи було ним дотримано приписи законодавства, які регламентують його діяльність у спірних правовідносинах, та саме в залежності від вказаних обставин, дійти висновку про задоволення або відмову у задоволенні скарги.

Пунктом 15 частини 1 статті 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

У відповідності до статті 6 Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (Закон №1639-ІХ, у редакції Закону № 2479-IX), який прийнято 14 липня 2021 року, унормовано механізм списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування.

Тобто, з наведеного вбачається, що законом встановлено обмеження у здійсненні приватним виконавцем примусового виконання рішень стосовно тих аспектів, де законодавець на державному рівні врахував обставини щодо неможливості підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити свої розрахунки, при цьому цим законом визначає порядок дій, що спрямований на врегулювання заборгованості, проведення взаєморозрахунків за рахунок видатків державного бюджету, реструктуризації заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування та списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування.

Статтею 2 Закону № 1639-ІХ (у редакції Закону № 2479-IX) визначені відносини стосовно певного врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені в Реєстр.

Так, для включення до Реєстру суб`єкти ринку природного газу подають до НКРЕКП заяву, до якої додаються, зокрема і наступні документи: довідка, складена підприємством (організацією) у довільній формі, про обсяги та структуру дебіторської і кредиторської заборгованості із зазначенням кредиторів, дебіторів, величини і видів заборгованості станом на розрахункову дату; копії актів звіряння взаєморозрахунків між суб`єктами ринку природного газу тощо. (ч. 2 ст. 3 Закону №1639-IX).

Встановлено, що підтвердження має здійснюватися НКРЕКП в установленому цим Законом порядку (на підставі висновків аудиторів та остаточного підтвердження НКРЕКП обсягів заборгованості за результатами процедури верифікації, згідно статей 2, 3 Закону №1639-IX.

Статтею 6 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19 серпня 2022 року) регламентовано, що списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування здійснюється на заборгованість за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. (ч. 1). Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню: за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості. (ч. 2).

Тобто, заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону - це, зокрема, заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 01.01.2020, яка виникла з 01.01.2020 по 28.02.2022 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, по судовому рішенню у справі №922/1933/22 заборгованості та не заперечується Стягувачем, відповідно до Закону №1639-IX, підпадає під період врегулювання заборгованість у такому вигляді: 139081876,70 грн основний борг з 01.06.2021 по 28.02.2022; 1488280,78 грн 3% з 01.06.2021 по 28.02.2022; 9032884,79 грн пеня з 01.06.2021 по 28.02.2022; 6074099,48 грн інфляція з 01.06.2021 по 28.02.2022.

При цьому, за період з 01.03.2022 по 30.08.2022 сума заборгованостей, яка підлягає примусовому стягненню згідно відповідному судовому рішенням у справі №922/1933/22, без урахування заборгованості, яка підпадає під період врегулювання, відповідно до Закону №1639-IX є 27723239,97 грн, що складається з: 2091943,84 грн. 3% річних за період з 01.03.2022 по 30.08.2022; 4030729,98 грн. пеня за період з 01.03.2022 по 30.08.2022; 21600566,15 грн. інфляційні втрати за період з 01.03.2022 по 30.08.2022.

Отже, згідно викладеного вбачається, що виконавець має право вчиняти дії щодо відкритого виконавчого провадження в рамках наведених положень Закону №1639-ІХ у взаємозв`язку із зазначеними приписами Закону №1404-VIII з урахуванням встановлених конкретних обставин цієї справи, що призводить до того, безпідставного звернення скаржника до суду щодо бездіяльності приватного виконавця під час відмови у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження.

Визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця лише в певній частині є скаржником не доведеними, оскільки відсутні докази в чому полягає неправомірна бездіяльність приватного виконавця в межах заявлених боржником вимог й саме за який період виконавець здійснює стягнення певних сум, які б порушили передбачені Законом №1639-ІХ строки.

Колегія суддів звертає увагу на зазначену позицію викладену Верховним Судом в постанові від 17.01.2025 р. у справі №904/4463/23.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що скарга АТ "ОГС "Харківгаз" в частині визнання протиправним бездіяльність приватного виконавця щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження №76558728 не знаходить свого підтвердження та спростовується, як доводами приватного виконавця та сталою практикою судів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що стягнення з Боржника 2091943,84 грн. 3% річних за період з 01.03.2022 по 30.08.2022; 4030729,98 грн. пені за період з 01.03.2022 по 30.08.2022; 21600566,15 грн. інфляційних втрат за період з 01.03.2022 по 30.08.2022 є правом Стягувача, яке останній реалізував шляхом подачі приватному виконавцю відповідної заяви про примусове виконання рішення у відповідності до приписів частини 3 статті 26 Закону України Про виконавче провадження адже така заборгованість не підлягає під дію Закону № 1639-IX.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що дії приватного виконавця є такими, що не порушують права Боржника щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення виконавчого провадження №76558728 з підстав відсутності належних та обґрунтованих доводів щодо порушення з боку приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. норм наведених положень Закону № 1639-ІХ у взаємозв`язку із зазначеними приписами Закону № 1404-VIII.

Доводи АТ "ОГС "Харківгаз" щодо неправомірної бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича щодо незупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76558728 є безпідставними, а приватним виконавцем дотримано вимоги Закону України Про виконавче провадження та Закону № 1639-IX.

Щодо посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду у справах №921/366/23, №924/395/24, №924/396/24, №925/958/22, колегія суддів зазначає, що висновки у наведених справах не можуть бути застосовані до цієї справи з огляду на відмінність фактичних обставин справ, а також доводів та підстав оскарження, з урахуванням яких Верховний Суд і робив висновки про застосування норм права.

Так у справі №921/366/23 фактичні обставини та підстави оскарження полягали в такому:

- ТОВ «Оператор ГТС України» наполягав та обґрунтовував право на стягнення усіх сум неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, у тому числі тих які виникли у період, який підлягає врегулюванню відповідно до абз. 8 ст. 1 Закону № 1639-IX, а саме які виникли з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно;

- ТОВ «Оператор ГТС України» обґрунтовував свою позицію тим, що підстави для врегулювання (списання) неустойки, 3% річних та інфляційних втрат є невиконуваними та умови для їх врегулювання не виникнуть, оскільки Тернопільміськгаз (1) не погасив основний борг до 31 грудня 2022 року, (2) не провів взаєморозрахунків, (3) не уклав і не виконав договір про реструктуризацію заборгованості із Оператором ГТС, то в силу абзаців 4, 8, 17 ст. 1, ст. 6 Закону 1639 списання неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних вже не може відбутися.

Подібні обставини також були у справі №925/958/22, за винятком того, що у зазначеній справі позиція ТОВ «Оператора ГТС України» полягала в тому, що пеню, три проценти річних та інфляційні втрати (які виникли у тому числі до 28.02.2022) не передано на врегулювання відповідно до процедур, передбачених Законом № 1639-ІХ та не були підставою для включення ПрАТ «Уманьгаз» до Реєстру, а їх розмір перевищує підтверджену учасниками заборгованість.

У справі №924/395/24 фактичні обставини та підстави оскарження полягали в такому:

- суб`єктами правовідносин є ПрАТ по газопостачанню та газифікації «Шепетівкагаз» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», а визначення заборгованості, яка підлягає врегулюванню між ними наведено в абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону №1639-ІХ;

- ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» обґрунтовувало свою позицію тим, що суд не може визнати протиправними дії та/або бездіяльність суб`єкта виконання судового рішення за доказами, які до виконавчого провадження не подавались. Встановлення бездіяльності приватного виконавця на основі доказів, які виконавець не вивчав та які йому не надавались, суперечить положенням ст. 343 ГПК України;

- абзацом 11 частини 1 статті 1 Закону № 1639-ІХ визначено порядок врегулювання саме заборгованості, списання чи врегулювання додаткових нарахувань не охоплюються;

- суд апеляційної інстанції, не вказавши строк та умови відновлення вчинення виконавчих дій для заборгованості, яка не підпадає під дію №1639-ІХ, порушує принцип юридичної визначеності;

- питання періоду виникнення заборгованості не досліджувалось взагалі. Саме в контексті наведених обставин справи Верховний Суд робив висновки про застосування тих чи інших норм права.

Подібні обставини були і у справі №924/396/24.

У той же час обставини спору у цій справі №922/1933/22 та фактичні обставини є такими:

- ТОВ «Оператор ГТС України» наполягає на примусовому стягненні виключно сум заборгованості, які виникли після 28.02.2022;

- ТОВ «Оператор ГТС України» обґрунтовує свою позицію прямою вказівкою в Законі №1639 стосовно періоду виникнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню. Наведені суттєві відмінності в обставинах справ (№921/366/23, №925/958/22, №924/395/24, №924/396/24), на які посилається АТ «Харківгаз», з обставинами даної справи №922/1933/22, виключають можливість застосування правових висновків Верховного Суду, які були наведені у цих справах, оскільки як вже було зазначено відповідні висновки про застосування норм права були зроблені в відмінних правовідносинах.

В наведених апелянтом справах не досліджувалось питання періоду виникнення заборгованості як у цій справі №922/1933/22.

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовуюсь обґрунтованих висновків суду першої інстанції..

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення у справі "Фуклев проти України" від 07.06.2005).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення у справі "Comingersoll S. A." проти Португалії").

Оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Стаття 13 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 86 цього ж кодексу, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 року). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо правомірності дій (бездіяльності) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича щодо незупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 76558728.

Наведене свідчить, що доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 у справі №922/1933/22 без змін.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 271 п.1 ч.1 ст.ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх.№532Х/1-43) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.02.2025 у справі №922/1933/22 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 10.04.2025.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя О.В. Плахов

Суддя М.М. Слободін