ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"10" квітня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/1020/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) (вх. №02.3.1-02/8114/24 від 17.10.2024 року)

кредитора: Головне управління ДПС у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 44106694, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52,

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест", код ЄДРПОУ - 34200536, 90600, м. Рахів, вул. Красне Плесо, 266,

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

Cекретар судового засідання - Райніш М.І.

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулось до суду із завою про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи ТОВ "Респект Інвест", в якій просить відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ "Респект Інвест", код ЄДРПОУ - 34200536, з місцезнаходженням: 90600, м. Рахів, вул. Красне Плесо, 266. Також кредитор просить визнати його кредиторські вимоги до боржника у розмірі 714 558.55 грн., зокрема з платежу 30 14010100 "ПДВ із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у розмірі 267 386.55 грн. (з яких 207 428.00 грн. - сума основного зобов`язання; 51 857.00 грн. - штрафні санкції; 8101.63 грн. - пеня), 30 21081103 "Адміністративні штрафи та інші санкції" у розмірі 365 400.00 грн., 21 472.00 грн. судового збору; 60 300,00 грн. - авансування винагороди арбітражному керуючому. Визнані грошові вимоги кредитор просить включити до реєстру кредиторів.

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2024 в межах даної справи припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест", код ЄДРПОУ - 34200536, 90600, м. Рахів, вул. Красне Плесо, 266. Припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест", код ЄДРПОУ - 34200536, 90600, м. Рахів, вул. Красне Плесо, 266. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест", код ЄДРПОУ - 34200536, 90600, м. Рахів, вул. Красне Плесо, 266 - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест", код ЄДРПОУ - 34200536, 90600, м. Рахів, вул. Красне Плесо, 266, арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича, РНОКПП - НОМЕР_1 , свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого №522 від 21.03.2013, 54001, м. Миколаїв, а/с 194, з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства. Господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест", код ЄДРПОУ - 34200536, 90600, м. Рахів, вул. Красне Плесо, 266, завершено закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо.

В подальшому, на адресу суду надійшла заява про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) (вх. №02.3.1-02/8114/24 від 17.10.2024 року), в якій заявник ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" просить прийняти до розгляду таку заяву та притягнути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ПП "Агрофірма Кам`янська" до солідарної відповідальності у справі №907/1020/23 про банкрутство ТОВ "Респект Інвест" в порядку та з підстав, передбачених частиною 6 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду в межах даної справи від 18.11.2024 призначено судове засідання для розгляду заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) (вх. №02.3.1-02/8114/24 від 17.10.2024 року) на 18 грудня 2024 року. Запропоновано ПП "Агрофірма "Кам`янська", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 . ОСОБА_2 до дати судового засідання надати суду відзив щодо заявленої заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) разом із доказами надіслання останнього ліквідатору у справі.

В подальшому ухвалами суду від 18.12.2024, від 12.02.2025 та від 06.03.2025 відкладались судові засідання для розгляду заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) (вх. №02.3.1-02/8114/24 від 17.10.2024 року).

Так, ухвалою суду від 06.03.2025 року призначено судове засідання на 10.04.2025 року.

До початку судового засідання на адресу суду надійшли:

1) клопотання від ліквідатора ТОВ "Респект-Інвест" (вх. №02.3.1-02/3244/25 від 07.04.2025 року), в якому він просить суд розглянути заяву кредитора про покладення солідарної відповідальності на засновників, керівника та зацікавлених осіб без участі ліквідатора. Ліквідатор вказує, що проти позовних вимог не заперечує.

2) 06.02.2025 на адресу суду надійшов відзив на вказану вище заяву від заявника ПП "Агрофірма "Кам`янська (вх. №02.3.1-02/1176/25 від 06.02.2025 року), в якому він заявляє, що не може погодитись із задоволенням заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на орган управління боржника солідарної відповідальності. Заявник вказує, що дійсно являється учасником ТОВ "Респект - Інвест" та має частку в статутному капіталі боржника в розмірі 99 % - 7 425 000.00 грн. Інші засновники - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають частки по 0.4% та 0.34 % відповідно. Вони не мають і не мали вирішального впливу на прийняття рішень щодо діяльності боржника. Заявник вказує, що момент виникнення неплатоспроможності боржника, і як наслідок - початок перебігу місячного терміну для подання боржником заяви про відкриття справи про банкрутство розпорядником майна не визначено. Заявник зазначає, що оскільки не визначено такий початок перебігу місячного строку для подання заяви про банкрутство до суду, то, відповідно, і відсутні підстави для його притягнення до солідарної відповідальності.

На підставі вищевказаного, заявник просить відмовити ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" у задоволенні заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності.

3) Також, на адресу суду надійшов відзив від учасника боржника ОСОБА_3 (вх. №02.3.1-02/3369/25 від 09.04.2025 року), в якому він вказує, що дійсно є учасником боржника та має частку в статутному капіталі боржника 0.4%, розмір частки - 25 000.00 грн. Інші учасники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають по 0.34 %. Таким чином, учасники боржника фізичні особи разом володіють 1 % статутного капіталу боржника і не мають вирішального впливу на прийняття рішень щодо діяльності боржника. Додатково заявник зазначає, що він та його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали дані частки боржника у спадщину від ОСОБА_7 після її смерті на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.12.2012 року. Заявник вказує, що кредитором не доведено факт пропуску боржником місячного строку на звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Також, заявник вказує, що його, як учасника не було повідомлено про скликання загальних зборів учасників боржника для вирішення питання про зниження активів боржника, загрозу його платоспроможності, а тому його має бути звільнено від солідарної відповідальності перед кредиторами боржника.

4) На адресу суду надійшов і відзив від учасника боржника ОСОБА_4 (вх. №02.3.1-02/3366/25 від 09.04.2025 року), в якому вона зазначає. що дійсно є учасником ТОВ "Респект-Інвест" та має частку в статутному капіталі боржника - 0.34 %, розмір частки - 25 000.00 грн. Частки інших учасників фізичних осіб складають - ОСОБА_3 - 0.4% та ОСОБА_5 - 0.34%. Заявниця вказує, що не має вирішального впливу на прийняття рішень щодо діяльності боржника. Заявник вказує, що кредитором не доведено факт пропуску боржником місячного строку на звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Також, заявник вказує, що його, як учасника не було повідомлено про скликання загальних зборів учасників боржника для вирішення питання про зниження активів боржника, загрозу його платоспроможності, а тому її має бути звільнено від солідарної відповідальності перед кредиторами боржника.

5) Від ОСОБА_5 відзиву на вказану вище заяву не надходило. Суд зазначає, що учасника було повідомлено своєчасно та в належний спосіб про розгляд вказаної заяви, про що свідчать докази, які містяться в матеріалах справи, однак останній не скористався своїм правом на подання відзиву.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 13 ГПК України).

Відповідно до частин третьої та сьомої ст.120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі №904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності, покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про відкриття провадження та необхідність подання заяв по суті справи.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач (учасник боржника в даному випадку) у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України, відзиву на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подану заяву, судом встановлено наступне.

Першочергово суд зазначає, що ухвалою суду від 24.09.2024 в межах даної справи визнано вимоги кредитора ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", код ЄДРПОУ - 38039872, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект-Інвест", код ЄДРПОУ - 34200536, 90600, м. Рахів, вул. Красне Плесо, 266, на загальну суму 60 446.25 грн., які належить розподілити по чергам задоволення, а саме: 4844.80 грн. - сплачений судовий збір за подання заяви кредитора у першу чергу; 39 326.49 грн. (7494.40 грн. 30% річних,3058.70 грн. інфляційних втрат та 1545.54 грн. судових витрат в межах справи №911/2686/17, 22 029.62 грн. інфляційних втрат, нарахованих згідно заяви, 5198.23 грн. 3% річних) - сума вимог четвертої черги; 16 274.96 грн. (5152.40 грн. основного боргу та 11 122.56 грн. судових витрат в межах справи №911/2686/17 - сума вимог шостої черги. Зобов`язано ліквідатора вимоги кредитора ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", код ЄДРПОУ - 38039872, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, до реєстру вимог кредиторів та примірник оновленого актуального реєстру надати до справи. Ліквідатор в свою чергу долучив до матеріалів справи оновлений реєстр вимог кредиторів.

В поданій заяві про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності, яка надійшла від кредитора ТОВ "Ніко-Тайс", зазначено, що матеріалами справи підтверджено, визначено та встановлено те, що починаючи із 2016 року, зокрема, органи управління ТОВ "Респект-Інвест" самоусунулися від участі у господарській діяльності боржника, не вживало жодних дій щодо підтримання та забезпечення господарської діяльності боржника у проведенні розрахунків за власними зобов`язаннями, вчиняли дії щодо зменшення активів боржника, що в кінцевому випадку та на сьогодні стало наслідком неможливості виконання ТОВ "Респект-Інвест" підтверджених грошових зобов`язань перед кредитором.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ "Респект-Інвест" (код ЄДРПОУ - 34200536) було створено 26 квітня 2006 року.

Також, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ТОВ "Респект-Інвест" (код ЄДРПОУ - 34200536) до 13.03.2018 був ОСОБА_1 , а з 13.03.2018 керівником (директором) вищевказаного підприємства став ОСОБА_2 .

Поряд з цим, також відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ТОВ "Респект-Інвест" (код ЄДРПОУ - 34200536), впродовж грудня 2016 року - грудень 2023 року засновниками (учасниками/власниками) ТОВ "Респект Інвест" були та залишаються:

1) ОСОБА_8 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 , Розмір частки засновника (учасника): 25000,00;

2) ОСОБА_9 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 , Розмір частки засновника (учасника): 25000,00;

3) ОСОБА_10 , громадянство: Україна, Місцезнаходження: АДРЕСА_1 , Розмір частки засновника (учасника): 25000,00;

4) ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "АГРОФІРМА "КАМ`ЯНСЬКА", Код , резидентство: Україна, Місцезнаходження: Україна, 26032, Кіровоградська обл., Новомиргородський р-н, село Кам`янка, Розмір частки засновника (учасника): 7425000,00.

Кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) боржника являються: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Власником істотної участі являється - ОСОБА_3 .

В свою чергу засновниками ПП "Агрофірма "Кам`янська", код ЄДРПОУ - 03757175, являються ОСОБА_11 з часткою 85.85% - 62 500.00 грн. та ОСОБА_3 з часткою 14.15% - 10 300.00 грн.

Заявник по даній заяві вказує, що на підставі з`ясованих розпорядником майна відомостей щодо майнових активів ТОВ "Респект-Інвест" та отриманих від реєструючих органів листів встановлено, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів та відновлення платоспроможності підприємства. Відповідно до результатів інвентаризації, проведеної розпорядником майна, цілком очевидно, що вартість активів боржника є меншою, ніж сумарний розмір зобов`язань перед всіма кредиторами.

Таким чином, починаючи із другого кварталу 2016 року органи управління боржника самоусунилися від участі у господарській діяльності боржника, не вживали жодних дій щодо підтримання та забезпечення господарської діяльності боржника у проведенні розрахунків за власними зобов`язаннями, несвоєчасному погашенні узгодженої заборгованості в добровільному порядку, невжиття заходів збільшення статутного фонду боржника, неприйняття управлінських рішень, направлених на недопущення банкрутства підприємства боржника, а також дій, спрямованих на приховування фінансово-майнового стану підприємства, котрі призвели до порушення провадження у справі про банкрутство та визнання боржника банкрутом ТОВ "Респект-Інвест", розуміючи при цьому наслідки та відповідальність за вчинення вказаного вище, в т. ч. й щодо стягнення коштів за невиконання грошових зобов`язань.

На підставі вищевикладеного, заявник просить притягнути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ПП "Агрофірма Кам`янська" до солідарної відповідальності у справі №907/1020/23 про банкрутство ТОВ "Респект-Інвест" в порядку та з підстав, передбачених ч. 6 ст. 34 КУзПБ.

Також судом встановлено згідно долучених до матеріалів справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухома майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, що минулий керівник боржника ОСОБА_2 являється власником квартири загальною площею 42.8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим на все його нерухоме майно накладений арешт.

Також власники (засновники) боржника являються співвласниками житлової нерухомості, а саме квартири площею 118.05 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з наступними частками: ОСОБА_3 - частка 2/3; ОСОБА_4 - частка 1/6; ОСОБА_5 - 1/6.

За змістом положень частини другої статті 197, частини першої статті 215, частини першої статті 216 Господарського кодексу України (далі - ГК України), частини четвертої статті 50, частини другої статті 75 Закону України "Про господарські товариства", попри загальне правило про відповідальність безпосередньо юридичної особи за допущені нею порушення у сфері господарювання (порушення своїх зобов`язань перед кредиторами), законодавець визначає також інших суб`єктів (третіх осіб), відповідальних за такі порушення, встановлюючи для цього певні підстави, умови та порядок.

Суб`єкти інші, ніж юридична особа - боржник, що відповідальні за порушення (виконання) зобов`язань боржника перед його кредиторами, визначені також положеннями спеціального нормативного акта з питань банкрутства - КУзПБ у межах покладення на цих суб`єктів за правилами цього Кодексу солідарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство.

Частиною 6 ст. 34 КУзПБ передбачено, що боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі виникнення неплатоспроможності, зокрема якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами або якщо розмір грошових зобов`язань боржника, строк виконання яких настав, перевищує вартість активів боржника, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо органи управління боржника допустили порушення цих вимог, вони несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів. Питання порушення органами управління боржника зазначених вимог підлягає розгляду господарським судом під час здійснення провадження у справі. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду, що є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб.

Отже, солідарна відповідальність полягає у залученні третіх осіб - керівника боржника (органів управління боржника), який (які) не звернувся (звернулися) до господарського суду про відкриття провадження у справі про банкрутство в місячний термін у разі наявності загрози неплатоспроможності юридичної особи, щодо якої в подальшому відкрито та здійснюється провадження у справі про банкрутство, до солідарного обов`язку з виконання грошових зобов`язань боржника. Тобто солідарна відповідальність є правовим механізмом захисту та відновлення прав кредиторів (які були необізнані з вини боржника про стан його неплатоспроможності як під час вступу з ним у господарські відносини, так й після цього, під час погіршення платоспроможності боржника до стану загрози неплатоспроможності) за рахунок особистого майна керівника (органів управління) боржника, тобто майна, відмінного від майна боржника (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 910/3191/20, від 15.06.2021 у справі № 910/2971/20, від 14.09.2021 у справі № 902/1023/19, від 30.03.2023 у справі № 910/13909/20, від 20.07.2023 у справі № 924/408/21).

Звідси застосуванням "солідарної відповідальності" законодавець стимулює виконання боржником обов`язку з подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності відповідних умов (загрози неплатоспроможності), тоді як для кредитора подання такої заяви є правом, обумовленим лише наявністю у нього незадоволених / невиконаних боржником зобов`язань за вимогами кредитора (стаття 1, частини перша, друга статті 34, частина шоста статті 39 КУзПБ).

Проте, виходячи з буквального прочитання частини шостої статті 34 КУзПБ, нормами якої визначені, зокрема, порядок та умови покладення солідарної відповідальності у справі про банкрутство, а також з положень частини другої статті 61 цього Кодексу, якими передбачено покладення на третіх осіб іншого виду відповідальності за зобов`язаннями боржника - субсидіарної, Суд відзначає, що положення частини шостої статті 34, як і положення частини другої статті 61 КУзПБ не відповідають критеріям якості закону в аспекті передбачуваності наслідків їх застосування (див., наприклад, рішення Європейського суду з прав людини у справі "Корецький та інші проти України" (заява № 40269/02) від 03.04.2008, пункт 48).

Наведене підтверджується, зокрема, тим, що за висновками Великої Палати Верховного Суду (постанова від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 80)) в абзаці другому частини другої статті 61 КУзПБ термін "субсидіарна відповідальність за зобов`язаннями боржника" використаний в іншому значенні, ніж він використовується у ЦК України, а відповідальність насправді не є відповідальністю перед кредиторами, а є відповідальністю за збитки, завдані боржнику (див. також висновки, сформульовані Верховним Судом у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21), пункти 9.13- 9.15).

Елементом принципу верховенства права, який визнається та діє в Україні та яким керується суддя, здійснюючи правосуддя (частина перша статті 8, частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 11 ГПК України), є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення ЄСПЛ у справах "C.G. та інші проти Болгарії", "Олександр Волков проти України").

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, і роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ("Cantoni v. France", заява № 17862/91, § 31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, § 65)).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду національне законодавство має тлумачитися так, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 (провадження № 11-1206апп19, пункт 80), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21, пункт 42), від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21)).

Принцип конкурсного імунітету кредиторів (пункти 10.2, 10.3) визначає умови щодо задоволення вимог до боржника, в той час як абзац другий частини четвертої статті 34 КУзПБ передбачає, що встановлення ухвалою господарського суду порушення органами управління боржника вимог абзацу першого частини четвертої статті 34 цього Кодексу є підставою для подальшого звернення кредиторів своїх вимог до зазначених осіб, тобто не до боржника, а до органів управління боржника.

Задоволення кредитором або кредиторами своїх вимог за рахунок солідарної відповідальності керівника та/або органів управління боржника, тобто інших осіб, ніж боржник, не призводить до зміни розміру або складу ліквідаційної маси боржника убік зменшення активів, за рахунок яких підлягають задоволенню кредиторські вимоги, а навпаки, має наслідком зменшення сукупного розміру кредиторських вимог і, як наслідок, більш ефективне задоволення таких кредиторських вимог.

Проте таке задоволення вимог кредиторів в обхід встановленої КУзПБ процедури та порядку їх задоволення суперечить самій процедурі та меті здійснення провадження у справі про банкрутство, відкриття якого передбачає пріоритет колективного задоволення вимог кредиторів боржника (за рахунок його активів у межах відповідної конкурсної процедури з пропорційним у межах черги розподіленням, відповідно до закону, цих активів з метою задоволення вимог кредиторів) над індивідуальним задоволенням вимог окремого кредитора (кредиторів) у межах покладення солідарної відповідальності на керівника/органи управління боржника.

До аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у своїй постанові від 04.09.2024 у справі №908/3236/21.

Суд зазначає, що відповідно до ухвали суду від в межах даної справи, крім кредитора ТОВ "Ніко-тайс", визнано кредитором у справі №907/1020/23 по відношенню до боржника - Головне управління ДПС у Закарпатській області, код ЄДРПОУ - 44106694, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, на загальну суму 1 227 111.63 грн. з наступними грошовими вимогами до боржника та розподілом по чергам: 1) 1 черга задоволення вимог кредиторів - Головне управління ДПС у Закарпатській області - 86 616.80 грн. - витрати на сплату судового збору і авансування винагороди арбітражному керуючому. Усього за чергою: 86 616.80 грн. 2) 3 черга задоволення вимог кредиторів - Головне управління ДПС у Закарпатській області - 207 428.00 грн. - сума основного боргу по сплаті податків. Усього за чергою: 207 428.00 грн. 3) 6 черга задоволення вимог кредиторів - Головне управління ДПС у Закарпатській області - 933 066.83 грн. - штрафи та пеня. Усього за чергою: 933 066.83 грн.

Таким чином, беручи до уваги принцип конкурсного імунітету, що діє разом із принципом судового контролю процедури банкрутства (пункти 10.2, 10.3), не допускається стягнення кредитором або кредиторами з керівника / органів боржника коштів у рахунок індивідуального погашення заявлених вимог поза межами конкретної конкурсної процедури.

Крім того, Суд зазначає, що у справі про банкрутство солідарна відповідальність покладається за таке порушення (неподання боржником, який перебував у стані загрози неплатоспроможності, заяви про відкриття справи про банкрутство), наслідком якого є такі негативні наслідки, як неможливість виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами у разі задоволення вимог одного або кількох кредиторів боржника.

У зв`язку із цим Суд дійшов висновку, що солідарна відповідальність має деліктну природу, що узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, якою встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Саме у такому розумінні Велика Палата Верховного Суду витлумачила положення про інший вид відповідальності у справі про банкрутство третіх осіб за зобов`язаннями боржника - про субсидіарну відповідальність, а саме частину другу статті 61 КУзПБ в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункти 78- 81), застосувавши підхід, відповідно до якого доведенням боржника до банкрутства боржнику завдаються збитки, які і спричиняють його неплатоспроможність, і завдані не кредиторам боржника, а самому боржнику.

Крім того, суд враховує, що притягнення керівників, засновників (учасників, акціонерів) боржника, інших осіб боржника до солідарної, субсидіарної відповідальності є винятковим механізмом відновлення порушених прав кредиторів. У його застосуванні необхідно враховувати як сутність конструкції юридичної особи, яка передбачає майнову відособленість цього суб`єкта, його самостійну відповідальність, наявність у засновників, які входять до складу органів управління юридичної особи, широкої свободи розсуду при прийнятті (узгодженні) ділових рішень, і заборона заподіяння ними шкоди незалежним учасникам обороту у вигляді недобросовісного використання інституту юридичної особи.

За змістом положень частини шостої статті 34 КУзПБ порушення, яке є умовою покладення солідарної відповідальності, є допущене керівником боржника (а з 20.03.2023 - органами управління боржника) порушення місячного строку звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі загрози неплатоспроможності боржника та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Такими іншими випадками можна б було вважати, зокрема, визначений законом припис частини третьої статті 110 ЦК України - якщо вартості майна юридичної особи недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Водночас Суд зауважує, що загроза неплатоспроможності боржника і визначається недостатньою вартістю майна юридичної особи для задоволення вимог кредиторів.

Тому для покладення солідарної відповідальності на керівника / члена органу управління боржника істотне значення має встановлення моменту виникнення в нього обов`язку звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Момент виникнення такого обов`язку залежить у кожному конкретному випадку від наявності об`єктивних юридичних фактів, що підтверджують виникнення загрози неплатоспроможності і вочевидь свідчать про неможливість продовження нормальної господарської діяльності без негативних наслідків для боржника та його кредиторів.

До аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у своїй постанові від 04.09.2024 у справі №908/3236/21.

В даному випадку суд погоджується з висновками, вказаними в заявах по суті справи учасниками боржника, що заявником кредитором не доведено момент виникнення в них обов`язку звернутися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Крім того, суд підкреслює увагу заявника та учасників справи, що ним у своїй заяві заявлено вимогу притягнути колишніх керівників боржника та його чотирьох учасників до солідарної відповідальності у справі №907/1020/23 в порядку та з підстав, передбачених частиною 6 ст. 34 КУзПБ. Тобто, суд зазначає, що заявником не встановлено конкретних вимог щодо притягнення вказаних осіб до солідарної відповідальності та стягнення на свою користь визнаних судом кредиторських вимог з органів управління боржника.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №910/3009/18 (пункт 63)).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Сполученого Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині 2 статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі №469/1044/17).

Обрання ж позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі №925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі №910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі №200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі №925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі №143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц (пункт 155)).

До аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 12 липня 2023 року у справі №907/243/22.

На підставі всього вищевикладеного, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) (вх. №02.3.1-02/8114/24 від 17.10.2024 року)

Керуючись ст. 34 КУзПБ, ст. 234 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви про покладення на органи управління боржника солідарної відповідальності (притягнення до солідарної відповідальності) (вх. №02.3.1-02/8114/24 від 17.10.2024 року), яка надійшла від кредитора ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" - відмовити повністю.

Копію ухвали надіслати заявнику та учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскарженою до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. ст. 255 - 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.04.2025 року.

Суддя Л. В. Андрейчук