ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р. Справа №926/3020/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.,

Суддів Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Шатан Т.О.

представники сторін:

позивача: Єфтемій Р.Ф.,

відповідача 1: не з`явився,

відповідача 2: Кілікієвська М.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» б/н від 21.02.2025 (вх. суду від 17.02.2025 № 01-05/493/25)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2025 (повний текст складено 11.02.2025, суддя І.В. Марущак)

у справі № 926/3020/24

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76», м. Чернівці

до відповідача 1: Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради, м. Чернівці

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +»,

м. Новодністровськ, Чернівецька обл.

про визнання рішень про відхилення тендерної пропозиції, визнання переможцем закупівлі та намір укласти договір про закупівлю, договору про закупівлю недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +», в якому просило суд (з врахуванням уточнень):

1) визнати недійсним рішення про відхилення тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» по закупівлі «Видатки з благоустрою послуги з рекультивації земельної ділянки Коровійського сміттєзвалища, за адресою: с. Коровія за ДК 021-2015: 90530000-1: «Утримання сміттєзвалищ», ідентифікатор закупівлі UA-2024-10-04-006880-a», оформлене протокольним рішенням Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради (Уповноважена особа - Майстренко Наталя Володимирівна) від 24.10.2024 №162;

2) визнати недійсним рішення про визначення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +» переможцем закупівлі «Видатки з благоустрою послуги з рекультивації земельної ділянки Коровійського сміттєзвалища, за адресою с. Коровія за ДК 021-2015: 90530000-1: «Утримання сміттєзвалищ», ідентифікатор закупівлі UA-2024-10-04-006880-a» та про намір укласти договір про закупівлю із переможцем закупівлі, а саме учасником Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +», оформлене протокольним рішенням Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради (Уповноважена особа - Майстренко Наталя Володимирівна) від 14.11.2024 №188;

3) визнати недійсним договір №107 про закупівлю послуг, укладений 20.11.2024 між Департаментом транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04.10.2024 в системі електронних закупівель "ProZorro" Департаментом транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради розміщено оголошення про проведення закупівлі, предметом закупівлі є: «Видатки з благоустрою послуги з рекультивації земельної ділянки Коровійського сміттєзвалища, за адресою с. Коровія за ДК 021-2015: 90530000-1: «Утримання сміттєзвалищ».

До участі у процедурі закупівлі було подано дві тендерні пропозиції від ТДВ «Чернівецька пересувна механізована колона №76», цінова пропозиція якого становила 3 848 076,00 грн та ТОВ «Промбудмеханізація +», цінова пропозиція якого становила 4 271 817,60 грн.

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 14.10.2024 ТДВ «Чернівецька пересувна механізована колона №76» не виправило виявлені замовником після розкриття тендерних пропозицій невідповідності в інформації та/або документах, що подані ним у складі своєї тендерної пропозиції, відтак не відповідає вимогам, установленим у тендерній документації вимог Закону України «Про публічні закупівлі», натомість ТОВ «Промбудмеханізація +» відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації.

Вважає, що тендерна пропозиція позивача повною мірою відповідала вимогам тендерної документації та неправомірно була відхилена відповідачем-1, яким при її розгляді було застосовано упереджений дискримінаційний і формальний підхід. Рішення відповідача-1 від 24.10.2024 про відхилення тендерної пропозиції позивача, яка є найбільш економічно вигідною за результатами аукціону (на 423 741,60 грн менше пропозиції іншого учасника-переможця), було прийнято із порушенням вимог ст.ст. 28, 29, 31 Закону України «Про публічні закупівлі».

Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» подало суду заяву про залишення позову без розгляду

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2025 у справі № 926/3020/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» до Департаменту транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради та Товариства з додатковою відповідальністю «Промбудмеханізація +» про визнання рішень про відхилення тендерної пропозиції, визнання переможцем закупівлі та намір укласти договір про закупівлю, договору про закупівлю недійсними, залишено без розгляду; повернуто з Державного бюджету України Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» (58023, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Лесина, 4, ) судовий збір у сумі 2 422,40 грн, сплачений згідно квитанції про сплату № 4387-5318-5782-7298 від 14.01.2025; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» (58023, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Лесина, 4, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Промбудмеханізація +» (60236, Чернівецька обл., Дністровський район, м. Новодністровськ, квартал 4, буд. 5, офіс 10, ) 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Врахувавши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» про залишення позову без розгляду, яка подана до початку розгляду справи № 926/3020/24 по суті, місцевий господарський суд задоволив таку на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу з позивача на користь відповідача 2, суд першої інстанції виходив з того, що за приписами ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, місцевий господарський суд констатував, що відповідач-2 обґрунтовано заявив вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір, а надалі подав заяву про залишення позову без розгляду.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з ухвалою в частині стягнення з ТДВ «Чернівецька пересувна механізована колона №76» на користь ТОВ «Промбудмеханізація +» 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» звернулося до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2025 в цій частині скасувати та постановити в цій частині ухвалу про відмову в задоволені заяви ТОВ «Промбудмеханізація +» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Апелянт стверджує, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, безпосередньо зазначив у цій ухвалі, що враховуючи обставини справи та підстави, що спонукали позивача залишити позов без розгляду, судом не встановлено необґрунтованості дій позивача щодо звернення до господарського суду з позовом, як не встановлено зловживання процесуальними правами, заходи процесуального примусу щодо нього шляхом постановлення відповідних процесуальних документів не застосовано.

Проте, в подальшому суд дійшов до помилкового висновку про покладення на позивача витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу в порядку ст.130 ГПК України, оскільки вказане фактично є реалізацією такого принципу господарського судочинства як відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Крім цього, скаржник вважає, що суд попередньої інстанції також помилково зазначив що покладення на відповідача обов`язку доведення необґрунтованості дій позивача щодо звернення до господарського суду із позовом є надмірним тягарем доказування.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промбудмеханізація +» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідач 2 вказує, що договір про закупівлю послуг № 107 від 20.11.2024 року по предмету: «Видатки з благоустрою послуги з рекультивації земельної ділянки Коровійського сміттєзвалища, за адресою с. Коровія за ДК 021-2015: 90530000-1: «Утримання сміттєзвалищ» виконаний в повному обсязі 20.12.2024 року, натомість, заява про залишення позову без розгляду подана позивачем тільки 30.01.2025 року.

Вказане, на думку відповідача 2, свідчить про необґрунтованість дій позивача.

Скаржник вважає необґрунтованими діями позивача також прохання про неодноразові перерви у підготовчому судовому засіданні, а саме необхідність додаткового часу на ознайомлення з відзивами, при тому, що позивач так і не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, подання заяви про збільшення позовних вимог, подання заяви про залишення позову без розгляду під час судового засідання та без направлення сторонам, що позбавило сторін можливості ознайомитися з її змістом та заздалегідь надати докази понесених судових витрат.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2025 справу № 926/3020/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» б/н від 21.02.2025 (вх. суду від 17.02.2025 № 01-05/493/25) на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2025 у справі № 926/3020/24.

Ухвалою суду від 17.03.2025 призначено справу №926/3020/24 до розгляду у судовому засіданні на 01.04.2025 та повідомлено сторін, що неявка уповноважених представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті відповідно до положень ч. 12 ст. 270 ГПК України.

У судовому засідання 01.04.2025, скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, відповідач 2 заперечив такі доводи з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, сторони надали суду пояснення.

Також відповідач 2 подав суду заяву про стягнення з позивача на його користь витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 12 000 гривень.

Департамент транспорту та окремих питань комунального господарства Чернівецької міської ради, належним чином повідомлене про час і місце судового засідання, явки уповноваженого представника не забезпечило.

При перегляді ухвали місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:

Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції, постановлена, зокрема, на підставі п. 5 ч.1 ст. 226 ГПК України, в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

У статті 130 ГПК України "Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду" закріплений розподіл судових витрат, зокрема у разі залишення позову без розгляду.

Частина п`ята статті 130 ГПК України встановлює, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Зі змісту зазначеної норми можна дійти висновку, що у випадку залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити про відшкодування позивачем понесених витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які встановлювали б критерії визначення необґрунтованості дій позивача в контексті застосування частини п`ятої статті 130 ГПК України, однак очевидно, що під такими діями не можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав; близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.07.2021 у справі №910/13025/19, від 02.09.2021 у справі №922/2568/20, від 23.12.2021 у справі №910/16777/20.

Так, відповідно до приписів частини 5 ст.130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема:

- чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов;

- чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору;

- чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та

інтересів відповідача;

- чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Близька за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 24.03.2021 у справі №922/2157/20, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17, від 19.04.2021 у справі №924/804/20.

При цьому як зазначив Верховний Суд у постанові від 20.09.2023 у справі №910/3063/23 принцип рівності господарського судочинства (ст.13 ГПК України) передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина 3 статті 13 та частина 1 статті 74 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2024 Товариство з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона № 76» звернулося до місцевого господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення про відхилення тендерної пропозиції учасника процедури закупівлі, визнання недійсним рішення про визначення учасника переможцем закупівлі та визнання недійсним договору №107 про закупівлю послуг, укладеного 20.11.2024 між відповідачами.

19.12.2024, тобто після звернення позивача до суду з позовом, Договір №107 про закупівлю послуг від 20.11.2024 виконаний в повному обсязі та проведена оплата за цим договором.

Колегія суддів не погоджується з доводами представника відповідача 2 про те, що необґрунтованими є дії позивача, оскільки він звернувся з заявою про залишення позову без розгляду лише 30.01.2025 року, в той час як оспорюваний договір був повністю виконаний 20.12.2024.

Так як з матеріалів справи слідує звернення позивача до суду попередньої інстанції із заявою про зміну предмету позову шляхом доповнення його вимогою про стягнути з Департаменту на користь позивача збитки у розмірі упущеної вигоди в сумі 48 918,00 грн.

Проте, ухвалою Господарського суду Львівської від 15.01.2025 відмовлено у прийнятті до розгляду вказаної заяви позивача про зміну предмету позову, відтак задля можливості заявлення позовних вимог, що враховуватимуть ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, виходячи з обставин, які склалися під час розгляду справи №926/3020/24, позивач просив на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України залишити позов без розгляду.

Водночас у матеріалах справи відсутні заяви, клопотання відповідача 2, у яких було б вказано які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали.

У постанові від 09.07.2019 у справі № 922/592/17 Верховний Суд зазначив, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідачу слід було довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.

У суді апеляційної інстанції відповідач 2 посилався також на те, що позивач неодноразово заявляв суду першої інстанції клопотання про відкладення судового засідання, чим затягував розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 03.12.2024 судом першої інстанції відкрито провадження у цій справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

При розгляді даної справи в суді першої інстанції відбулось чотири судові засідання - 23.12.2024, 15.01.2025, 30.01.2025 та 06.02.2025. У кожному із зазначених судових засідань, Товариством з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» було забезпечено участь його уповноваженого представника.

Апеляційний суд наголошує на тому, що реалізація позивачем своїх процесуальних прав, зокрема, таких як звернення до суду з позовом за захистом свої порушених чи оспорюваних прав, а в подальшому подання заяви про залишення позову без розгляду не є самостійною, безумовною підставою, яка свідчить про необґрунтованість дій позивача.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи та підстави, що спонукали позивача звернутись з заявою про залишення позову без розгляду, колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності необґрунтованих дій позивача щодо звернення до господарського суду з таким позовом, як і не встановлення зловживання позивачем процесуальними правами.

Поряд з тим, незважаючи на те, що законодавцем в частині п`ятій статті 130 ГПК України імперативно встановлено, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, суд першої інстанції всупереч наведеній нормі, правильно вказавши про відсутність таких необґрунтованих дій, однак дійшов помилкового висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 2 витрат на професійну правничу допомогу.

У постанові Верховного Суду від 02.12.2024 у справі № 904/217/24 вказано, що стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи (зокрема витрат на професійну правничу допомогу), у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку доведення стороною та встановлення судом необґрунтованості дій позивача.

З огляду на наведене, здійснивши перегляд ухвали місцевого господарського суду в межах перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника щодо помилкового правозастосування частини 5 статті 130 ГПК України судом першої інстанції знайшли своє підтвердження та слугують підставою для скасування ухвали суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез?ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2025 у справі № 926/3020/24 частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 130, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» б/н від 21.02.2025 (вх. суду від 17.02.2025 № 01-05/493/25) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2025 у справі № 926/3020/24 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька пересувна механізована колона №76» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Промбудмеханізація +» 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Прийняти нове рішення в цій частині, викласти пункт 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2025 в такій редакції:

« 3. У задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Промбудмеханізація +» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 000 гривень відмовити у повному обсязі.»

В решті ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 06.02.2025 у справі № 926/3020/24 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повну постанову складено 14.04.2025.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець