ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. ХарківСправа № 922/400/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" про розподіл судових витрат по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", м. Харків
про стягнення 6175588,73 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - Володимир КУЗНЄЦОВ,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 Господарським судом Харківської області ухвалено судове рішення у справі № 922/400/25, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" (01042, м. Київ, бульв. Марії Приймаченко, буд. 1/27, оф. 304/2, ) заборгованість за поставлений товар з урахуванням індексації у розмірі 5731326,15 грн, пеню у розмірі 324112,42 грн, 10% річних у розмірі 120150,16 грн, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 92633,83 грн.

04.04.2025 від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвалою суду від 07.04.2025 постановлено призначити заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" від 04.04.2025 про розподіл судових витрат до розгляду у судовому засіданні на "10" квітня.

10.04.2025 в судовому засіданні представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" заяву про розподіл судових витрат підтримав в повному обсязі, просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" у судове засідання 10.04.2025 не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" та надані докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, суд дійшов висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката позивачем надано, зокрема, ордер на надання правничої допомоги АІ № 1814505 від 04.05.2025, додаток № 1-2025 від 31.01.2025 до договору про надання правової допомоги (правових послуг) №1 від 05.11.2021, акт здачі прийняття наданих послуг №434-438 від 04.04.2025

Відповідно до додатку № 1-2025 до договору про надання правової допомоги (правових послуг) №1 від 05.11.2021, укладеного між Адвокатським об`єднанням "ПОТАПЕНКО ТА ПАРТНЕРИ" (надалі - Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" (надалі - Клієнт) Сторони визначили основні завдання-доручення Клієнта: представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Харківської області в судовій справі про стягнення заборгованості з ТОВ "Агрозахист Харків" (надалі - ТОВ "Агрозахист Харків"), Таке представництво орієнтовно включає в себе виконання наступних дій та підготовку наступних документів.

Послуги по підготовці матеріалів та подачі позову: ознайомлення з матеріалами та документами, наявними у Клієнта, збір доказів, перевірка доказів, оцінка належності та допустимості доказів, у разі потреби надання пропозицій стосовно створення нових доказів, залучення додаткових, приведення до належного стану існуючих; надання правових консультацій щодо судового розгляду під час зустрічі із Клієнтом та по різним каналам зв`язку; підготовка позову до суду про стягнення заборгованості з ТОВ "Агрозахист Харків" по договору поставки №UA 24/2023 від 15.11.2023, аналіз судової практики та актуальних правових позицій Верховного Суду за аналогічними спорами, актуалізація розрахунку пені, інфляційних, процентів річних, валютних різниць, підготовка додатків до позову щодо відповідних розрахунків, перевірка позову на відповідність вимогам ГПК України, підготовка вимог (клопотань) про стягнення з відповідача витрат на судовий збір, витрат на правову допомогу, погодження тексту позову з клієнтом, перевірка реєстрації клієнтом електронного кабінету в ЄСІТС (Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі); підготовка додатків до позову: заява про відсутність спорів, попередній розрахунок витрат по справі, перелік доказів і супровідної документації до позову, підготовка меморандуму про оплату судового збору, контроль оплати судового збору; підготовка примірнику позову та доданих документів для відповідача, організація відправки копій документів відповідачу. Послуги судового представництва (участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції): ознайомлення з матеріалами судової справи; зустрічі із працівниками Клієнта для уточнення процесуальних дій Об`єднання, визначення порядку захисту прав і інтересів Клієнта; підготовка заяви про уточнення позовних вимог або якщо буде визнано за доцільне, заяви про зміну предмету або підстав позову, заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі та/або іншого процесуального документу; перевірка відзиву на позов відповідача, підготовка відповіді на відзив ТОВ "Агрозахист Харків" на позовну заяву Клієнта; участь в судових засіданнях по судовій справі в Господарському суді Харківської області в режимі відеоконференції. Адвокат Об`єднання приймає участь в тій кількості судових засідань, яка буде необхідною для винесення рішення судом по даній справі (але у будь-якому разі не більше чотирьох), надіслання звітів клієнту про результати кожного судового засідання; організація отримання судового рішення, контроль за внесенням його до ЄСІТС та внесення інформації про набрання законної сили рішенням суду, організація отримання наказу для виконання судового рішення, моніторинг щодо подання відповідачем апеляційної скарги на рішення суду (у разі задоволення судом позову клієнта); надання всіх інших послуг, які Об`єднанню необхідно надати для успішного виконання своїх обов`язків за цим Договором.

Відповідно до п. 3 додатку фактичне стягнення суми боргу на користь Клієнта є бажаною, однак не обов`язковою умовою для оплати послуг Об`єднання. Послуги вважаються наданими Об`єднанням після підписання актів прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) між Клієнтом та Об`єднанням.

Розмір гонорару Об`єднання може змінюватися в залежності від обсягу послуг за цим Додатком, за спільної згоди Сторін. Враховуючи професійний стаж, адвокатський стаж, обсяг робіт, кількість часу, необхідного для представництва інтересів Клієнта в суді, характер справи, а також інші важливі обставини, вартість послуг Об`єднання згідно цього Додатку складає за послуги в п.1.1 та 1.2 цього Додатку: 64000,00 грн. (шістдесят чотири тисячі гривень 00 коп.) без ПДВ. (пункти 4, 5, 5.1 додатку).

Пункти 6-7 додатку передбачають, що гонорар оплачується Клієнтом на підставі рахунку-фактури. Графік платежів: 32000,00 грн оплачується протягом 3-х банківських днів з дати підписання цього Додатку; 32000,00 грн оплачується протягом 3-ох банківських днів з дати ухвали Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі за позовом Клієнта до ТОВ "Агрозахист Харків".

04.04.2025 між виконавцем та замовником підписаний акт здачі-прийняття наданих послуг, відповідно до якого Виконавець надав Замовнику в період 31 січня - 03 квітня 2025 року правову допомогу, визначену додатком №1-2025 від 31.01.2025. Вартість наданих послуг складає: шістдесят чотири тисячі гривень 00 копійок без ПДВ. Юридичні послуги в повному обсязі надані Виконавцем і прийняті (спожиті) Замовником. Документальна підстава для надання послуги: Договір №1 про надання правової допомоги (правових послуг) від 05.11.2021, Додаток №1-2025 від 31.01.2025 рахунок-фактура №434 від 31.01.2025, рахунок-фактура №438 від 27.02.2025. Замовник щодо повноти і якості наданих Виконавцем послуг претензій не має.

На підставі рахунку-фактури № 434 від 31.01.2025 та рахунку-фактури №438 від 27.02.2025 позивачем відповідно до виписки з особового рахунку сплачено АО "ПОТАПЕНКО ТА ПАРТНЕРИ" 64000,00 грн.

Дослідивши зазначені докази, суд вважає їх достатніми для підтвердження факту надання адвокатом професійної правничої допомоги.

Відповідно до ст. 344 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з ч.1,2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Разом з цим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Така правова позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.11.2019 у справі № 908/2348/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Аналіз наведених норм статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Поряд з тим, суд зазначає, що, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

В контексті викладеного, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає вищевказаним критеріям, у даній справі, за представництво інтересів стягувача, складає 64000,00 грн, оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з наданою адвокатом правничою допомогою.

Беручи до уваги викладене та зважаючи на зазначені положення законодавства, суд вважає суму судових витрат на правову допомогу 64000,00 грн. розумно необхідною, співмірною та обґрунтованою, тому саме така сума належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 240, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" про розподіл судових витрат - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" (01042, м. Київ, бульв. Марії Приймаченко, буд. 1/27, оф. 304/2, ) витрати на професійну правничу допомогу у справі № 922/400/25 в сумі 64000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256, 257 ГПК України, додаткове рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту додаткового рішення.

Повне додаткове рішення складено 14 квітня 2025 року.

Суддя Л.В. Шарко