ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.04.2025 Справа № 917/829/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши заяву Відділу освіти Комишнянської селищної ради про видачу дублікату виконавчого документа (судового наказу) вх. № 4745 від 09.04.2025 року у справі №917/829/24

за позовною заявою Заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області, вул. Кашинського, 1, м. Миргород, Полтавська область, 37600

в інтересах держави в особі Відділу освіти Комишнянської селищної ради, вул. Незалежності, 117, смт. Диканька, Полтавська обл., 38500

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна", вул. Чумацький шлях (Половки), 62, м. Полтава, Полтавська область, 36010

про:

- визнання недійсною додаткової угоди №1 від 17.06.2021 до договору про закупівлю №41 від 06.04.2021, укладеного між Відділом освіти Комишнянської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна";

- визнання недійсною додаткової угоди №2 від 23.09.2021 до договору про закупівлю №41 від 06.04.2021, укладеного між Відділом освіти Комишнянської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна";

- визнання недійсною додаткової угоди №3 від 20.10.2021 до договору про закупівлю №41 від 06.04.2021, укладеного між Відділом освіти Комишнянської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна";

- визнання недійсною додаткової угоди №7 від 18.02.2022 до договору про закупівлю №41 від 06.04.2021, укладеного між Відділом освіти Комишнянської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна";

- стягнення 33 257,40 грн,

установив:

Господарським судом Полтавської області розглядалася справа №917/829/24 за позовною заявою Заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Відділу освіти Комишнянської селищної ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 33 257,40 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 15.10.2024 року позов задоволено; визнано недійсною додаткову угоду №1 від 17.06.2021 до договору про закупівлю №41 від 06.04.2021, укладеного між Відділом освіти Комишнянської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна"; визнано недійсною додаткову угоду №2 від 23.09.2021 до договору про закупівлю №41 від 06.04.2021, укладеного між Відділом освіти Комишнянської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна"; визнано недійсною додаткову угоду №3 від 20.10.2021 до договору про закупівлю №41 від 06.04.2021, укладеного між Відділом освіти Комишнянської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна"; визнано недійсною додаткову угоду №7 від 18.02.2022 до договору про закупівлю №41 від 06.04.2021, укладеного між Відділом освіти Комишнянської селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (вул. Чумацький шлях (Половки), 62, м. Полтава, Полтавська область, 36010, ) на користь Відділу освіти Комишнянської селищної ради (вул. Незалежності, 117, смт. Диканька, Полтавська обл., 38500, ) грошові кошти в сумі 33 257,40 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Татнєфть-АЗС-Україна" (вул. Чумацький шлях (Половки), 62, м. Полтава, Полтавська область, 36010, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (вул. 1100-річчя Полтави, 7, м. Полтава, ), рахунок UА0006160 ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800 15 140,00 грн витрат по сплаті судового збору.

09.12.2024 року Господарським судом Полтавської області на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15.10.2024 року у справі №917/829/24 було видано відповідні накази.

09.04.2025 року на електронну пошту суду надійшла заява від Відділу освіти Комишнянської селищної ради про видачу дублікату виконавчого документа (судового наказу) вх. № 4745 у справі №917/829/24.

Статтею 170 ГПК України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення. Так, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити :

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України, письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Положення статей 169 і 170 ГПК України підлягають застосуванню у взаємозв`язку, оскільки норми статті 169 передбачають загальний перелік та порядок подачі заяв та клопотань, а норми статті 170 ГПК України - форму та їх зміст. Частина перша статті 170 ГПК України встановлює вимогу до всіх письмових заяв, клопотань та заперечень, а тому, з урахуванням комплексного застосування норм права (статей 169,170 ГПК України) слід дійти висновку, що положення частини першої - третьої вказаної статті містять загальні вимоги щодо всіх без виключення заяв, поданих з процесуальних питань.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі від 28.11.2023 року у справі №910/1834/19 Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Судом встановлено, що зазначена заява оформлена з порушенням наведеної норми процесуального права.

За змістом ст.6 ГПК у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС).

ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ч. 4 ст. 6 ГПК).

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (ч. 6 ст. 6 ГПК).

Реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч.8 ст.6 ГПК).

Положення про ЄСІТС та/або положення, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), розробляються Державною судовою адміністрацією України та затверджуються Вищою радою правосуддя після консультацій з Радою суддів України (ч.13 ст.6 ГПК).

Відповідно до п. 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 (далі - Положення) процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до ЄСІТС.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС (п. 26 Положення).

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему "Електронний кабінет".

В постанові від 13.09.2023 у справі №204/2321/22 Велика Палата Верховного Суду підтвердила необхідність дотримання вищевикладених положень адвокатами, нотаріусами, приватними виконавцями, судовими експертами, державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання державного та комунального секторів економіки, які реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Матеріали заяви не містять відомостей про її підписання електронним цифровим підписом та доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на заяву, із використанням підсистеми "Електронний суд", що позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником вимог щодо обов`язкового підписання процесуального документа особою, яка його подає, та свідчить про використання заявником непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду з заявою.

Таким чином, з огляду на те, що заява надіслана до суду не у спосіб, передбачений ГПК (у паперовій формі або в електронній формі через підсистему "Електронний кабінет"), до заяви не надано допустимих доказів направлення такого сторонам в розумінні ст. 42, 73, 76, 77 ГПК України (опис вкладення та фіскальний чек або докази направлення в електронний кабінет), вона підлягає поверненню на підставі ч.4 ст.170 ГПК.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Отже, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про повернення заяви вх. № 4745 від 09.04.2025 року Відділу освіти Комишнянської селищної ради про видачу дублікату виконавчого документа (судового наказу) у справі №917/829/24 без розгляду.

Крім цього, суд зазначає, що питання щодо невірно зазначеної адреси стягувача має бути врегульоване відповідно до ст. 328 ГПК України шляхом подання стягувачем заяви про виправлення описки у виконавчому документі.

Керуючись ст. 170, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву Відділу освіти Комишнянської селищної ради про видачу дублікату виконавчого документа (судового наказу) вх. № 4745 від 09.04.2025 року у справі №917/829/24 без розгляду.

Додаток: заява Відділу освіти Комишнянської селищної ради про видачу дублікату виконавчого документа (судового наказу) вх. № 4745 від 09.04.2025 року.

Ухвала підписана 14.04.2025 року.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Суддя О.В. Ківшик