ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

10.04.2025 Справа № 917/197/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Голик В.М., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Лідвер», вул. Лубенського Петра, 10, м. Лубни, Полтавська область, 37500,

до відповідача: Акціонерного Товариства «Полтаваобленерго», вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022,

про визнання рішення недійсним

представники учасників справи в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Лідвер» про визнання недійсним рішення комісії Акціонерного Товариства «Полтаваобленерго» з розгляду актів про порушення, оформлене протоколом від 19.12.2024 №00015199 по розгляду акта про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Лідвер» Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Ухвалою від 04.02.2025 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі; призначив підготовче засідання у справі на 04.03.2025 о 10:30 год.; встановив сторонам процесуальні строки на подання заяв по суті справи, а саме: відповідачу для подання відзиву на позов - не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

До суду від відповідача надійшли наступні документи:

- 20.02.2025 (вх.№2369) відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі;

- 20.02.2025 (вх.№2630) відповідь на відзив, в якому позивач просить повернути відзив без розгляду;

- 04.03.2025 (вх.№2873) заперечення на відповідь відзив.

В підготовчому засіданні 04.03.2025, в якому брали участь представники обох сторін процесу, була оголошена перерва до 10.04.2025 до 10:30 години.

Ухвалою від 04.03.2025 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; судове засідання по справі № 917/197/25, призначене на 10.04.2025 о 10:30 год, постановив проводити в режимі відеоконференції за допомогою використання комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EASYCON» у приміщенні Господарського суду Полтавської області, доручивши забезпечення проведення відеоконференції представнику позивача по справі Трутнєву С.В.

08.04.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява про припинення представництва Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Лідвер» адвокатом Третнєвим С.В. в зв`язку з розірванням договору про надання правничої допомоги, а також про виключення даних відносно адвоката Трутнєва С.В. з матеріалів електронної справи в підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Подане клопотання задоволено судом.

В судове засідання 10.04.2025 сторони уповноважених представників не направили.

Позивач причин неявки суд не повідомив.

Від відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання на іншу дату в зв`язку з перебуванням представника, який представляє інтереси відповідача в даному процесі, у відпустці.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 ГПК України, в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За наведеного, обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2020 в справі № 910/16978/19.

Як зазначалось вище, в судовому засіданні 04.03.2025 суд оголосив перерву до 10.04.2025 о 10:30 год. та викликав учасників процесу у підготовче засідання, визнавши їх явку обов`язковою. При цьому, у п. 4 ухвали суду від 04.02.2025 суд роз`яснив позивачу наслідки його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання позивач був повідомлений в судовому засіданні 04.03.2025, а також ухвалою від 04.03.2025 про проведення судового засідання по справі № 917/197/25, призначеного на 10.04.2025 о 10:30 год, в режимі відеоконференції. Вказана ухвала була надіслана в електронному вигляді як діючому представнику позивача на той момент ОСОБА_1 , так і позивачу ТОВ НВФ Лідвер» в його електронний кабінет та доставлена 04.03.2025 о 21:21, що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Таким чином, суд встановив, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явка в судове засідання позивача була визнана обов`язковою. Однак позивач в особі його повноважного представника у судове засідання, призначене на 10.04.2025 об 10:30 год., не з`явився. При цьому позивач не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, для залишення позову без розгляду.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі "Sukhanov and Others v. Russia" (заяви №№ 56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст. 202, 226 ГПК України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.02.2021 в справі № 917/692/20, постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 листопада 2022 року у cправі № 905/458/21.

При цьому суд роз`яснює, що після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно (частина четверта статті 226 ГПК України).

Керуючись ст. 202 (ч. 4), 226 (п. 4 ч. 1), 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Лідвер» до відповідача - Акціонерного Товариства «Полтаваобленерго», про визнання рішення недійсним залишити без розгляду.

2. Ухвалу надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст. 235,255-256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Пушко І.І.