ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04 квітня 2025 року м. Черкаси справа № 925/999/24
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нертус Агро» про розподіл судових витрат у справі № 925/999/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нертус Агро» до Фермерського господарства «Долина-Агро» про стягнення 3105466 грн. 62 коп.,
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.03.2025 року заяву позивача про розподіл судових витрат призначено до розгляду в судове засідання на 26.03.2025 року, про її розгляд повідомлено сторін.
Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання відповідно до довідок суду про доставку електронних листів з ухвалою суду від 21.03.2025 року до їх електронних кабінетів, представник позивача подав 25.03.2025 року, через систему «Електронний суд», клопотання (вх № 4706/25), в якому підтримав вимоги заяви про розподіл судових витрат, просив її задовольнити, розгляд заяви провести без його участі, відповідач причини неявки представника не повідомив.
Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано додаткове рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши заяву позивача про розподіл судових витрат (вх. № 4195/25 від 17.03.2025 року), матеріали справи № 925/999/24 в частині, що її стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд заяву позивача задовольняє частково з таких підстав.
Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 09.08.2024, 11.09.2024, 05.11.2024, 11.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №925/999/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, в подальшому відкладено на 27.11.2024 року, забезпечено участь в підготовчому засіданні представників сторін: адвоката Саніна А.О., представника Добрової С.К. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням їх власних технічних засобів, за їх клопотаннями.

Представник позивача подав суду засобами поштового зв`язку 16.09.2024 року клопотання (вх. № 14304/24, а.с. 55-57), в якому просив провести огляд оригіналів документів, які після огляду повернути позивачу.

Ухвалами суду від 27.11.2024, 09.01.2025, 03.02.2025 року закрито підготовче провадження у справі №925/999/24, призначено судове засідання з розгляду справи по суті, яке в подальшому відкладено на 11.03.2025 року, забезпечено участь представників сторін в судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням їх власних технічних засобів, за їх клопотаннями.

В судовому засіданні 11.03.2025 року представник позивача повідомив про намір подання суду доказів судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.03.2025 року у справі №925/999/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нертус Агро» задоволено повністю, стягнено з Фермерського господарства "Долина-Агро" - 1240520 грн. 93 коп. боргу, 24116 грн. 59 коп. відсотків річних, 1840829 грн. 10 коп. неустойки, 46582 грн. судових витрат.

17.03.2025 року представник позивача подав, через систему «Електронний суд», заяву про розподіл судових витрат (вх. № 4195/25), яка є предметом розгляду, до заяви додав копії: договору про надання правової допомоги від 20.05.2014 року; додаткової угоди №1 від 01.07.2024 року до договору про надання правової допомоги від 20.05.2014 року; акта №1 від 14.03.2025 року на суму 45000 грн.

Із доданих до позовної заяви і заяви про розподіл судових витрат документів вбачається, що 20.05.2014 року між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Саніним Арсенієм Олександровичем, укладено договір про надання правової допомоги, в якому сторони погодили, зокрема, наступне:

п. 3.1 - за дії з надання юридичної допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі: згідно фактично виконаних робіт та наданих послуг;

п. 3.2. - розмір гонорару може бути змінений (збільшений чи зменшений) , у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути надана;

п. 3.5. - клієнт зобов`язаний відшкодувати адвокату усі погоджені фактичні витрати;

п. 4.1. - договір набирає чинності з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

01.07.2024 року до договору про надання правової допомоги від 20.05.2014 року сторонами укладено додаткову угоду №1, п.1 якої сторони домовились доповнити договір п. 1.2. наступного змісту: «п. 1.2. - в рамках даного договору адвокатом надаються послуги щодо попереднього вивчення матеріалів, формування правової позиції , підготовки та подання позову від ТОВ «Нертус Агро» до ФГ Долина -Агро» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №20/04-2023 від 20.04.2023 року, а також подальшого супроводження цієї справи в Господарському суді Черкаської області, що також включає в себе (але не виключно): участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, складання та відправка адвокатських запитів (збір доказів), складання відповіді на відзив, письмових пояснень, інших заяв, клопотань як по суті справи так і з процесуальних питань».

14.03.2025 року між позивачем та адвокатом Саніним А.О. складено та підписано акт №1 на загальну суму 45000 грн., який містить перелік наданих адвокатом Адвокатського Саніним А.О. послуг в межах виконання договору про надання правової допомоги від 20.05.2014 року у справі № 925/999/24 із зазначенням затраченого часу загалом - 12 год, погоджено вартість послуг із розрахунку 1 год - 3750 грн.

Отже, предметом розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача 45000 грн., судових витрат, за надану позивачу адвокатом Саніним А.О. правничу допомогу у даній справі і постановлення додаткового рішення про це.

Згідно з ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 3, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За обставин даної справи суд вбачає, що заява про розподіл судових витрат з доданням доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи були подані у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що представник позивача у справі № 925/999/24 адвокат Санін А.О.

20.05.2014 року позивачем і адвокатом Саніним А.О. укладено договір про надання правової допомоги, п.п.3.1., 3.2, 3.5. якого визначено, що за дії з надання юридичної допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі: згідно фактично виконаних робіт та наданих послуг; розмір гонорару може бути змінений (збільшений чи зменшений), у зв`язку із суттєвим зростанням або зменшенням обсягу допомоги, що має бути надана;п. клієнт зобов`язаний відшкодувати адвокату усі погоджені фактичні витрати.

01.07.2024 року до договору про надання правової допомоги від 20.05.2014 року сторонами укладено додаткову угоду №1, п.1. якої сторони доповнили договір п. 1.2. наступного змісту - в рамках даного договору адвокатом надаються послуги щодо попереднього вивчення матеріалів, формування правової позиції , підготовки та подання позову від ТОВ «Нертус Агро» до ФГ Долина -Агро» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №20/04-2023 від 20.04.2023 року, а також подальшого супроводження цієї справи в Господарському суді Черкаської області, що також включає в себе (але не виключно): участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, складання та відправка адвокатських запитів (збір доказів), складання відповіді на відзив, письмових пояснень, інших заяв, клопотань як по суті справи так і з процесуальних питань.

14.03.2025 року сторонами складено та підписано акт №1 на суму 45000 грн., який містить перелік наданих адвокатом Саніним А.О. послуг в межах виконання договору про надання правової допомоги від 20.05.2014 року у справі № 925/999/24.

17.03.2025 року представником позивача складено заяву про розподіл судових витрат з відповідними доказами, яку через систему "Електронний суд" подано суду та того ж дня зареєстрована Господарським судом Черкаської області за вх. №4195/25.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази надання адвокатом Саніним А.О. позивачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги адвоката на відповідача. При розгляді заяви позивача суд враховує правову позицію об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, відповідно до якої за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Разом з тим суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність наданих послуг адвокатом Саніним А.О. до справи відповідач не надав. Дослідивши додані до позову і заяви про розподіл судових витрат доказів, суд недотримання позивачем (його представником) вимог частини третьої статті 126 ГПК України також не встановив.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також частини п`ятої статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Саніним А.О. робіт, послуг, предмет позову, суд доходить висновку про наявність підстав для не покладення на відповідача усіх витрат на професійну правничу допомогу позивача, на користь якого ухвалено судове рішення.

Підставою для цього суд вважає непропорційність розміру цих витрат до предмета спору, відсутності заперечень відповідача, а відтак і їх необґрунтованість, не співмірність і нерозумність.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про покладення на Фермерське господарство "Долина-Агро" судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" на професійну правничу допомогу у справі № 925/999/24 частково у розмірі 10000 грн., про що ухвалює додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 236-240, 244, 256 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" про розподіл судових витрат вх. № 4195/25 від 17.03.2025 року задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Долина-Агро", ідентифікаційний код юридичної особи 40275981, місцезнаходження: 19500, Черкаська обл., м. Городище, вул. Черняховського, буд. 26 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро", ідентифікаційний код юридичної особи 36627667, місцезнаходження: 61075, м. Харків, вул. Северина Потоцького, буд. 38-А, кім. 4-1 - 10000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нертус Агро" в частині вимог про стягнення 35000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 04.04.2025 року.

Суддя В.М. Грачов