УХВАЛА

15 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/14598/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Служби безпеки України

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Плотницька Н.Б.)

від 25.07.2024

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Буравльов С.І., судді: Шапран В.В., Андрієнко В.В.)

від 04.03.2025

у справі № 910/14598/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Актив"

до Міністерства юстиції України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Smart Holding (СУ) LTD (Смарт Холдинг (Сайпрус) ЛТД), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смірнової Алли Сергіївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Служби безпеки України

про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 у справі №910/14598/23 позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 02.05.2023 № 1562/5 "Про задоволення скарги" в частині пункту 2 щодо скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії від 06.01.2023 р. № 012020582 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Аллою Сергіївною в частині державної реєстрації змін до відомостей про керівника та місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Актив". Скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 02.05.2023 № 014049907 "Скасування реєстраційної дії", проведену Матей В.Ю. , Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України в частині державної реєстрації змін до відомостей про керівника та місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Актив". Зобов`язано Міністерство юстиції України поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 06.01.2023 № 012020582 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", вчинену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Аллою Сергіївною в частині державної реєстрації змін до відомостей про керівника та місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Мерітайм Актив". В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 у справі №910/14598/23 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 у справі №910/14598/23, Служба безпеки України звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Служби безпеки України, судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Служба безпеки України підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №910/2529/22, від 06.02.2025 у справі №320/22375/23, від 22.12.2022 у справі №824/138/21, від 13.02.2020 у справі №824/100/19, у справах №№922/3339/20, 824/107/23.

Проте скаржник не наводить щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, на які він посилається, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень. Крім того, скаржником не зазначено дати постанов, на які він посилається у справах №№922/3339/20, 824/107/23.

Також підставою касаційного оскарження зазначає п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №910/15462/23.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим скаржник не наводить щодо якої саме конкретної, чітко визначеної норми матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України), на його думку, викладено висновок у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №910/15462/23, від якого необхідно відступити.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що у касаційній скарзі не наведено щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, на які він посилається, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не зазначено дати постанов, на які він посилається у справах №№922/3339/20, 824/107/23 та не наведено щодо якої саме конкретної, чітко визначеної норми матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України), на думку скаржника, викладено висновок у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №910/15462/23, від якого необхідно відступити, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, статтею 291 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Разом з тим в порушення зазначених вимог процесуального кодексу скаржником не надано доказів надіслання копії касаційної скарги на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Служби безпеки України на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 у справі №910/14598/23 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

2. Службі безпеки України усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- навести, щодо застосування яких саме конкретних, чітко визначених норм матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, на які він посилається, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та зазначити дати постанов, на які скаржник посилається у справах №№922/3339/20, 824/107/23.

- навести, щодо якої саме конкретної, чітко визначеної норми матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України), на думку скаржника, викладено висновок у постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №910/15462/23 від якого необхідно відступити;

- надати докази надіслання копії касаційної скарги на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В. Студенець