ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.04.2025м. СумиСправа № 920/26/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Кириченко-Шелест А.Г.,

Розглядається в порядку загального позовного провадження справа № 920/26/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Антарес Інвест М (вул. Академіка Богомольця, буд. 7/14, приміщ. 182, м. Київ, 01024)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агробізнес ТСК (вул. Миру, буд. 105, с. Сакуниха, Роменський район, Сумська область, 42142)

про стягнення 1 054 314 грн 20 коп.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агробізнес ТСК (вул. Миру, буд. 105, с. Сакуниха, Роменський район, Сумська область, 42142)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Антарес Інвест М (вул. Академіка Богомольця, буд. 7/14, приміщ. 182, м. Київ, 01024)

про стягнення 341 354 грн 06 коп.

представники учасників справи:

від позивача Алфімов В.В.;

від відповідача Матрьонін Є.О.;

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 497 510 грн 30 коп. попередньої оплати за непоставлений товар відповідно до договору поставки № 03/06/24 від 03.06.2024, укладеного між сторонами.

Ухвалою від 20.01.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/26/25; задовольнив клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Антарес Інвест М про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.01.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 20.01.2025, що підтверджується довідкою Господарського суду Сумської області.

30.01.2025 відповідач подав зустрічну позовну заяву (вх. № 443 від 30.01.2025), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Антарес Інвест М 72 576 грн 21 коп. заборгованості за поставлений товар відповідно до договору поставки № 30/01/24 від 30.01.2024, 268 777 грн 85 коп. штрафу відповідно до договорів поставки № 30/01/24 від 30.01.2024, № 01/04/24 від 01.04.2024, № 03/06/24 від 03.06.2024, укладених між сторонами.

04.02.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 493 від 04.02.2025), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що протягом 2024 року між сторонами укладені договори №30/01/24 від 30.01.2024, №01/04/24 від 01.04.2024, №03/06/24 від 03.06.2024. Під час господарських взаємовідносин позивачем постійно порушувались умови укладених договорів. За договором поставки №30/01/24 від 30.01.2024 позивач не оплатив отриманий товар в сумі 72 576,21 грн. та порушив п.3.1. договору щодо строку отримання товару, у зв`язку з чим позивачу нарахований штраф у розмірі 52 726,94 грн.; за договором поставки 01/04/24 від 01.04.2024 позивач порушив п.3.1. укладеного договору щодо строку отримання товару, у зв`язку з чим позивачу нарахований штраф у розмірі 36 299,91 грн.; за договором поставки №03/06/24 від 03.06.2024 позивач порушив п.3.1. укладеного договору щодо строку отримання товару, у зв`язку з чим позивачу нарахований штраф у розмірі 179 751,00 грн. Позивач фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання договору №03/06/24 від 03.06.2024, а саме від отримання товару в установлений строк, чим завдав відповідачу збитків у вигляді упущеної вигоди.

11.02.2025 позивач подав відповідь на відзив (вх. № 568 від 11.02.2025), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги. Позивач зазначає, що між сторонами були укладені договори поставки Відповідачем було відвантажено, а позивачем прийнято товар на всю суму попередньої оплати за договором поставки №30/01/24 від 30.01.2024, що підтверджується видатковими накладними, наявними в матеріалах справи. На виконання умов договору поставки №01/04/24 від 01.04.2024 відповідачем було відвантажено, а позивачем прийнято товар майже на всю суму попередньої оплати, що підтверджується видатковими накладними №186 від 18.05.2024, №189 від 31.05.2024, №211 від 08.06.2024 та №212 від 12.06.2024. На виконання умов договору поставки №03/06/24 від 03.06.2024 позивачем було здійснено передплату за товар на загальну суму 650 000,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2880 від 05.06.2024. Однак відповідач поставку товару за договором №03/06/24 від 03.06.2024 здійснив частково на суму 152 490,10 грн., що підтверджується видатковою накладною №213 від 14.06.2024. Останні три партії товару, відвантажені 08.06.2024, 12.06.2024 та 14.06.2024, не відповідали якісним показникам, передбаченим договором. У зв`язку з невідповідністю товару якісним показникам підприємство, якому товар був експортований, відмовилось від його прийняття. Після отримання інформації про якість товару, з метою врегулювання спору, позивачем було повідомлено відповідача про недоліки товару та запропоновано пропорційно зменшити ціну отриманого 08.06.2024, 12.06.2024 та 14.06.2024 товару та повернути частину сплачених коштів. Оскільки жодних домовленостей з відповідачем досягнуто не було, 16.07.2024 на адресу відповідача було надіслано претензії №13/24 від 12.07.2024 та № 12/24 від 16.07.2024 з проханням прийняти відвантажений 08.06.2024, 12.06.2024 та 14.06.2024 товар та повернути позивачу сплачені кошти. 18.07.2024 відповідачем було надіслано листи №252 та №253 з вимогами невідкладно отримати товар з зерноскладу в строк до 18.07.2024, а в разі неотримання сплатити на користь ТОВ «Агробізнес ТСК» втрачену вигоду, збитки та штрафні санкції. 19.07.2024 позивач надіслав на електронну адресу відповідачу відповідь на вимогу №19/24, в якій повідомив, що партії відвантаженого товару не відповідають якісним показникам, тому позивача позбавлено можливості отримати вже оплачений товар. Також позивач просив надати можливість відібрати зразки товару для проведення експертизи та забезпечити присутність представника відповідача для належного оформлення документів. Відповідачем не було вжито жодних дій щодо усунення порушень умов договору. 02.08.2024 на електронну адресу відповідача було надіслано повідомлення №02/24 про те, що представники позивача прибудуть для відібрання зразків товару та направлення їх до лабораторії. Відповідач не допустив до товару та повідомив, що товар вже проданий. В подальшому позивач звернувся до Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області з проханням здійснити відібрання зразків та провести фітосанітарну експертизу. 12.08.2024 відповідачу було надіслано повідомлення №12/24 про те, що представники позивача та Управління Держпродспоживслужби прибудуть для відібрання зразків товару та направлення їх до лабораторії. Відповідач повторно не допустив позивача та фітосанітарного експерта для відібрання зразків, що підтверджується листом Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області. Позивач зазначає, що він не відмовлявся від договору та був готовий забрати вже оплачений ним товар, за умови, що його якісні показники відповідатимуть показникам, передбаченим договором. Спір у даній справі не стосується якості товару та його повернення. Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та повернення попередньої оплати, оскільки товар так і не був поставлений, незважаючи на неодноразові звернення. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач не заперечує, що товар відвантажений не був та що представників позивача два рази не було допущено до вже оплаченого товару. Відповідач ніяким чином не обґрунтував нараховані суми та не підтвердив їх належними доказами.

Ухвалою від 14.02.2025 господарський суд прийняв зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агробізнес ТСК (вх. № 443 від 30.01.2025) до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднав в одне провадження з первісним позовом; перейшов до розгляду справи № 920/26/25 за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 13.03.2025, 10:30; надав Товариству з обмеженою відповідальністю Антарес Інвест М п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву на зустрічну позовну заяву; надав Товариству з обмеженою відповідальністю Агробізнес ТСК семиденний строк з дня отримання відзиву на зустрічну позовну заяву для подання відповіді на відзив.

03.03.2025 позивач подав відзив на зустрічну позовну заяву (вх. № 854 від 03.03.2025), в якому просить суд відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви. Позивач зазначає, що належим чином виконував свої зобов`язання за договорами. Відповідач не заперечує, що за договором №30/01/24 від 30.01.2024 позивачем було відвантажено приблизно на 10 тон більше товару, ніж фактично оплачено. Різниця становить 72 576,21 грн. При цьому, оскільки пунктом 1.3. всіх договорів передбачено, що кількість товару складає n тон +- 10 % та визначається за фактичною вагою товару, отриманою покупцем, між сторонами було досягнуто домовленостей, що по закінченню терміну дії останнього договору буде проведено взаємозалік недоплачених/переплачених сум по всім договорам. 13.01.2025 на адресу відповідача було надіслано відповідь на вимогу №13/25, в якій позивач підрахував загальну суму заборгованості по всім договорам, не заперечувалось щодо отримання товару по договору №30/01/24 від 30.01.2024 та запропоновано вирішити питання заборгованості шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог. Однак, відповідачем не взято пропозиції до уваги та подано до суду зустрічний позов. Позивач зазначає, що останні три партії товару не відповідали якісним показникам; позивач не відмовлявся від отримання товару та подальшого виконання своїх зобов`язань, а тільки вчиняв дії щодо перевірки якості вже оплаченого ним товару. Застосування до позивача штрафних санкцій можливе виключно у випадку порушення ним умов договору, які в даних правовідносинах відсутні. Відповідно до п. 4.9. договору поставки №03/06/24 від 03.06.2024 у випадку, якщо покупець не вивозить товар зі складу постачальника у строки зазначені в цьому договорі, а саме: до 20.03.2024, то покупець сплачує штраф на користь постачальника у розмірі 10% вартості не забраного в строк товару. Водночас договір між сторонами був укладений тільки 03.06.2024. Тобто пунктом 4.9 договору поставки №03/06/24 від 03.06.2024 передбачено умову, яку вочевидь не можливо виконати та яка є нікчемною, а тому застосування до позивача штрафу у розмірі 10% з даних підстав є незаконним. Укладені між позивачем і відповідачем договори поставки не містять чітких, конкретних та однозначних умов поставки товару, його наявності на складі відповідача, технічної можливості відвантаження товару, а також умов щодо строків повідомлення продавця про прибуття транспортного засобу під завантаження та часу протягом якого таке повідомлення виконується постачальником. Саме тому всі домовленості щодо дат поставки вирішувались між уповноваженими підприємствами особами виключно в телефонному режимі. З моменту укладення договору поставки №30/01/24 від 30.01.2024 відповідачем жодного разу не заявлялося та не надсилалося претензій щодо порушення строків вивезення товару з боку позивача, оскільки автомобілі приїжджали за першої домовленості, яка безпосередньо пов`язана з можливістю саме відповідача відвантажити товар. Оскільки відповідач не був готовий поставити вчасно товар на виконання договорів від 30.01.2024 та від 01.04.2024, позивач відвантажував товар на декілька днів пізніше, ніж було встановлено договорами. Штрафними санкціями позивач почав маніпулювати відразу після отримання претензій щодо неналежної якості товару.

07.03.2025 відповідач подав відповідь на відзив (вх. № 977 від 07.03.2025), в якій зазначає, що положеннями укладених між сторонами договорів поставки чітко визначені строки дії договорів та строки вивезення товару, зокрема відповідно до п.3.1. договору поставки №30/01/24 від 30.01.2024 товар передається на умовах самовивозу покупцем до 01.05.2024; відповідно до п.3.1. договору поставки №01/04/24 від 01.04.2024 до 01.06.2024; відповідно до п.3.1. договору поставки №03/06/24 від 03.06.2024 до 18.07.2024. Договорами поставки чітко передбачена сплата покупцем штрафу у разі не вивезення товару зі складу постачальника у строки, встановлені договорами поставок. При цьому договорами не передбачено будь-яких інших додаткових умов, пов`язаних із можливістю застосування штрафних санкцій. З аналізу укладених договорів вбачається, що єдиною умовою сплати штрафу є порушення покупцем строків вивезення товару, тобто невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за договором, а саме не вивезення товару зі складу постачальника в строк, встановлений договором. Положеннями договорів поставки не передбачено зобов`язання постачальника інформувати продавця про наявність товару на складі, технічну можливість відвантаження товару, день та час завантаження тощо. Оскільки товар передавався на умовах самовивозу, то у покупця виникло зобов`язання здійснити вивезення товару у строки, встановлені договорами, для чого останній повинен був узгодити з постачальником дату, час завантаження, кількість автомобілів тощо. Саме від позивача залежала дата поставки та кількість товару. Відповідач, укладаючи договори поставки та розраховуючи на добропорядність контрагента, мав достатню кількість товару належної якості на складі та був готовий поставити його в будь-який час. Щодо строку вивезення товару (20.03.2024) у пункті п.4.9. договорів, це є технічною помилкою. Посилання позивача на нікчемність цього пункту договору є безпідставним, оскільки ані договір, ані окремі його пункти не є нікчемними в силу закону та не визнавались такими в судовому порядку. Щодо посилання позивача на невідповідність товару якісним показникам, згідно з аналітичним звітом №86/2 від 18.06.2024 зразки на дослідження отримано 11.06.2024. Поставки товару відбувалися вже після дати отримання зразків, що спростовує твердження позивача про невідповідність отриманого товару якісним показникам. Позивачем не надано жодного доказу про те, що просо, яке було об`єктом дослідження, є товаром за договорами поставки. У зв`язку з відмовою позивача отримати товар та закінченням строку дії договорів поставки, договірні відносини між позивачем та відповідачем припинились. Внаслідок цього, у відповідача були відсутні підстави для задоволення інтересів позивача в частині надання можливості для відібрання зразків.

Ухвалою від 10.03.2025 господарський суд задовольнив заяви представників позивача (вх. № 1154 від 07.03.2025) та відповідача (вх. № 1157 від 07.03.2025) про участь у судовому засіданні у справі № 920/26/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

13.03.2025 позивач подав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 1087 від 13.03.2025), в якому зазначає, що у червні місяці 2024 року позивач експортував товар, який був придбаний у відповідача. Відповідно до ст. 42 Митного кодексу України у разі переміщення товару через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару. У разі виникнення сумнівів щодо дійсності документів про походження товару та/ або правильності відомостей, що в них містяться, зокрема щодо відомостей про країну походження товару, митний орган може перевірити факт видачі сертифіката та/або його зміст на веб-сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат, або звернутися у паперовій або електронній формі до такого компетентного органу (організації) із запитом про проведення перевірки автентичності документа про походження товару та відповідності походження товару правилам походження, встановленим цим Кодексом. Отже, при «замитненні» товару та подальшому вивезенні з країни, позивач зобов`язаний надати документи, які підтверджують походження товару. При цьому, у випадку виникнення сумнівів у походженні товару, митний орган має повноваження для перевірки цієї інформації. Виробником товару за договорами поставки є ТОВ «Агробізнес ТСК», що підтверджується митними деклараціями (24UA21U6 від 08.06.2024). Після отримання інформації про якість товару, з метою врегулювання спору, позивач повідомив відповідача про недоліки товару та запропонував пропорційно зменшити ціну отриманого 08.06.2024, 12.06.2024 та 14.06.2024 товару та повернути частину сплачених коштів. Жодних домовленостей з відповідачем досягнуто не було. Інші заперечення проти зустрічного позову були викладені у відзиві.

13.03.2025 позивач подав заяву про зміну предмета позову (вх. № 1229 від 13.03.2025), в якій просить суд стягнути з відповідача 1 054 314 грн. 20 коп., в тому числі: 21 309 грн 46 коп. пені за несвоєчасну поставку товару відповідно до укладеного між сторонами договору поставки № 30/01/24 від 30.01.2024; 11 200 грн 28 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, 28 777 грн 02 коп. пені відповідно укладеного між сторонами до договору поставки № 01/04/24 від 01.04.2024; 497 510 грн 30 коп. попередньої оплати за непоставлений товар, 47 578 грн 25 коп. інфляційних втрат, 9346 грн 45 коп. 3% річних, 438 592 грн 44 коп. штрафу відповідно до укладеного між сторонами договору поставки № 03/06/2024 від 03.06.2024.

Судове засідання 13.03.2025 по справі № 920/26/25 не відбулось, у зв`язку з призупиненням роботи суду через повідомлення про мінування приміщення.

Ухвалою від 13.03.2025 господарський суд призначив підготовче засідання з повідомленням сторін на 27.03.2025, 11:30; забезпечив участь представників позивача та відповідача у судовому засіданні 27.03.2025 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні 27.03.2025, за участю представників позивача та відповідача, розглянувши заяву позивача про зміну предмету позову, суд постановив протокольну ухвалу про прийняття відповідної заяви позивача про зміну предмету позову до розгляду, враховуючи положення ст. 46, 182 ГПК України, а також правову позицію Верховного Суду щодо можливості зміни предмету позову шляхом доповнення позовних вимог новими вимогами; протокольну ухвалу про встановлення відповідачу строку для подання пояснень на заяву про зміну предмету позову до 04.04.2025 включно.

У судовому засіданні 27.03.2025 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08.04.2025, 14:30; протокольну ухвалу про забезпечення участі представникам позивача та відповідача у судовому засіданні 08.04.2025 о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

03.04.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву з урахуванням зміни предмету позову (вх. № 1450 від 03.04.2025), в якому просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Відповідач зазначає, що договорами чітко визначені умови та строки поставки. Обов`язками покупця є надання транспортних засобів у місце відгрузки під завантаження у встановлений договорами строк; отримання та вивезення товару у встановлений строк. Обов`язками постачальника є передача товару в місці завантаження, здійснення завантаження товару в транспортні засоби, надані покупцем. Будь-яких інших обов`язків постачальника, в тому числі щодо повідомлення покупця про готовність товару до завантаження, договорами не передбачено. Отже, своєчасність отримання та вивезення товару у строки, передбачені договорами, є обов`язком покупця. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідач зазначає, за своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України. Щодо штрафу відповідач зазначає, що єдиною умовою для його застосування є неможливість відповідача відвантажити товар. Товар у відповідача був в наявності, в необхідній кількості та належної якості.

07.04.2025 позивач подав додаткові пояснення (вх. № 1524 від 07.04.2025), в яких просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначає, що між сторонами виник спір щодо повернення попередньої оплати за недопоставлений відповідачем товар. Останні три партії товару, відвантажені 08.06.2024, 12.06.2024 та 14.06.2024, не відповідали якісним показникам, передбаченим договором. Позивачем вживалися всі можливі заходи щодо врегулювання ситуації, а саме заявлялася пропозиція щодо зменшення вартості товару, повідомлялося про необхідність відібрання зразків та декілька разів представники позивача разом з фітосанітарним інспектором приїжджали, щоб їх відібрати. Позивач жодним чином не відмовлявся виконувати умови договору та приймати товар належної якості. Відповідач не бажав відбирати зразки товару, грубо проігнорував всі звернення позивача та не поставив товар належної якості. Тільки 18.07.2024 року (тобто в останній день, коли позивач мав забрати якісний товар) відповідач заявив вимогу про необхідність негайно забрати товар та повідомив, що у випадку невиконання цих умов, договір вважається розірваним, а попередня оплата буде повернута за вирахуванням штрафних санкцій та упущеної вигоди. Оскільки відповідачем не було вчасно відвантажено товар, що було його обов`язком згідно з умовами договору, з відповідача підлягає стягненню пеня. Щодо стягнення штрафу, позивач зазначає, що згідно з п. 4.5. договору поставки №03/06/24 від 03.06.2024 у випадку неповернення коштів (за листом покупця) протягом 2-х банківських днів постачальник сплачує штраф на користь покупця в розмірі 1% від суми непоставленого товару. У випадку несплати коштів за непоставлений товар за кожні наступні 10 днів прострочення додатково сплачується штраф в розмірі 1% від суми непоставленого товару. Позивач неодноразово звертався з вимогою до відповідача про повернення попередньої оплати за товар або поставити товар. Тобто позивач має право на стягнення з відповідача штрафу, відповідно до умов договору. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних позивач зазначає, що відповідачем не заперечується обов`язок щодо повернення попередньої оплати, не оскаржується сума та період нарахування річних відсотків та інфляційних втрат; контррозрахунок відповідачем не наданий. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно зі ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За приписами ст. 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки судом розглянуті питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, суд закриває підготовче провадження та призначає справу до судового розгляду по суті на 01.05.2025, 14:30; відповідно до ст. 197 ГПК України забезпечує участь представників позивача та відповідача у судовому засіданні 01.05.2025 о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Керуючись ст. 2, 13, 182, 185, 197, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 01.05.2025, 14:30. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, проспект Шевченка Тараса, 18/1, зал судового засідання № 1.

2. Забезпечити участь представників позивача та відповідача у судовому засіданні 01.05.2025 о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 15.04.2025.

Суддя Д.В. Вдовенко