УХВАЛА

м. Київ

10.04.2025Справа № 910/6178/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про відстрочення виконання рішення у справі 910/6178/20 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" м. Києва до Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" м. Києва за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 2) Національного банку України, про стягнення боргу, неустойки у розмірі 89 051 459,22 грн,

та за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання договору частково недійсним,

За участю представників:

від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" - Кузьмік Д.В.;

від Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" - Терещенко Л.В.;

від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Кузьмік Д.В.;

від Національного банку України - Гузієнко Я.М.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" звернулося в суд з указаним позовом.

У червні 2020 року Акціонерне товариство "Київмедпрепарат" звернулося до суду із зустрічним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 у справі №910/6178/20, позов ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" задоволено.

Вирішено стягнути з АТ "Київмедпрепарат" на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 79291500,00 грн простроченої заборгованості зі сплати щомісячної комісії, 9759959,22 грн пені за прострочення заборгованості зі сплати комісії за управління кредитом та 735700,00 грн витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні зустрічного позову АТ "Київмедпрепарат" відмовлено.

Верховний Суд ухвалив постанову від 12.04.2023 у справі №910/6178/20, якою постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2020 скасував, справу №910/6178/20 передав на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/6178/20 позов ПАТ Банк "Фінанси та Кредит" задоволено.

Вирішено стягнути з АТ "Київмедпрепарат" на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 79 291500,00 грн боргу зі сплати комісії, 9759959,22 грн пені за прострочення комісії, 735700,00 грн витрат зі сплати судового збору.

У зустрічному позові АТ "Київмедпрепарат" відмовлено.

Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову від 02.09.2024 у справі №910/6178/20, якою залишив без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 у справі № 910/6178/20 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі № 910/6178/20.

Постановою Верховного Суду від 10.12.2024 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" задоволено.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/6178/20 у частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасовано, справу №910/6178/20 у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2024 справу № 910/6178/20 передано 31.12.2024 на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою суду від 03.01.2025 прийнято до розгляду справу № 910/6178/20 та призначено судове засідання у справі № 910/6178/20 на 30.01.25 о 11:20 год.

На адресу суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2025 про витребування у Господарського суду міста Києва матеріалів справи №910/6178/20.

Ухвалою суду від 21.01.2025 провадження у справі №910/6178/20 зупинено до повернення справи до Господарського суду міста Києва.

03.02.2024 до Господарського суду міста Києва повернулись з Північного апеляційного господарського суду матеріали справи та 04.02.2025 передано на сектор судді Демидова В.О.

Ухвалою суду від 05.02.2025 поновлено провадження у справі № 910/6178/20. Провадження у справі продовжено із стадії, на якій його було зупинено. Підготовче засідання призначено на 25.02.25 о 12:35 год.

17.02.2025 на адресу суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2025 про витребування у Господарського суду міста Києва матеріалів справи №910/6178/20 та передано 18.02.2025 на сектор судді Демидова.

Ухвалою суду від 24.02.2025 зупинено провадження у справі №910/6178/20 до повернення справи до Господарського суду міста Києва.

17.03.2025 в системі «Електронний суд» представником Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" сформовано заяву про відстрочення виконання рішення у справі 910/6178/20 у зв`язку з: складним фінансовим становищем; наявністю інших зобов`язань у АТ «Київмедпрепарат» перед державою зі сплати всіх податків та зборів, трудовим колективом, постачальниками сировини, обладнання тощо.

З огляду на викладене представник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 року у справі № 910/6178/20 , яке набуло чинності 02 вересня 2024 року до 02 вересня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 призначено розгляд заяви Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про відстрочення виконання рішення у справі 910/6178/20 на 27.03.25 о 11:00 год.

25.03.2025 в системі «Електронний суд» представник Національного банку України сформував заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення, посилаючись на те, що збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання, а тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки та/ або розстрочки виконання судового рішення.

25.03.2025 в системі «Електронний суд» представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» сформував заперечення на клопотання, в якому просив повернути без розгляду заяву про відстрочку виконання рішення, або відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що заявник не надав пояснень та доказів на підтвердження того, яким чином відстрочення судом виконання рішення сприятиме його виконанню після закінчення терміну відстрочення, тобто які прогнозовані події у зазначений ним період сприятимуть виникненню у заявника можливості погасити борг, а також інформації про те, яких заходів вживає заявник для сплати цього боргу та інших боргових зобов`язань. Також вказує, що роблячи співвдношення заборгованості за наказом у справі №910/6178/20 та звітними фінансовими показниками АТ «Київмедпрепарат» за 2022 рік, вказана заборгованість складає менше 10% від вартості активів та надходжень до АТ «Київмедпрепарат».

25.03.2025 в системі «Електронний суд» представником Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" сформовано заяву про відвід судді Демидова В.О. від розгляду заяв про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/6178/20.

Ухвалою суду від 26.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про відвід судді Демидова В.О. від розгляду заяв про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/6178/20.

У судовому засіданні 27.03.2025 розгляд заяви відкладено на 01.04.2025.

У судовому засіданні 01.04.2025 оголошено перерву на 10.04.25 о 14:00 год.

09.04.2025 в системі «Електронний суд» представником Публічного акціонерного товариства "БАНК "ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ" сформовано Додаткові пояснення відповідно до яких представник вважає, що твердження заявника про надмірний тягар із сплати орендної плати, власником якої є акціонер АТ «КИЇВМЕДПРЕПАРАТ» є суб`єктивним, оціночним судженням, та на думку банку не є вагомою підставою для відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/6178/20.

10.04.2025 в системі «Електронний суд» представником Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" сформовано клопотання у відповідності до якого представник просив долучити до заяви та в підтвердження збитків, які підприємство несе у зв`язку з орендою реалізованих виробничих корпусів копії додаткових угод до договорів оренди корпусів № 1, № 3, № 7, № 11, № 17 та № 20 щодо вартості орендної плати та платіжні документи, які підтверджують платежі орендної плати.

У судове засідання 10.04.2025 з`явились представники сторін, надали пояснення по суті заяви.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 910/6178/20, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.12 Конституційного суду України по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12. Конституційного суду України по справі № 11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.2013 Конституційного Суду України у справі № 1 7/2013.

Частиною 1 ст. 239 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР.

Варто зазначити, що передбачені статтею 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених у законі умов, з урахуванням усіх обставин справи.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 цього кодексу.

Відповідно до вказаної норми господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах. Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 у справі № 910/8153/17.

На підтвердження наявності обставин, що є підставою для відстрочення виконання рішення суду відповідач зазначає, що відстрочення уможливить подальшу стабільну роботу підприємства - об`єкта критичної інфраструктури з виробництва лікарських засобів, відповідно покращення фінансового стану та отримання прибутку, що цілковито забезпечить належне виконання рішення суду.

Так, наказом МОЗ України від 16.01.2025 №108 АТ «Київмедпрепарат» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Вказує, що у АТ «Київмедпрепарат» існує надмірне грошове навантаження у вигляді стягнення грошових коштів, які підприємство не в змозі оплатити через нестачу фінансування, і реальна загроза припинення виробництва лікарських засобів, надходження грошових коштів від їх реалізації та, як наслідок, банкрутства АТ «Київмедпрепарат». Це загрожує національній безпеці України в частині своєчасного та достатнього забезпечення лікарськими засобами військового чи цивільного населення України.

Повномасштабною збройною агресією проти України з боку російської федерації та бойовими діями, ракетними обстрілами на території України зумовлено пошкодження, знищення виробничої інфраструктури, складів з сировиною, готовими лікарськими засобами фармацевтичних підприємств, при цьому АТ «Київмедпрепарат» залишається одним з небагатьох фармацевтичних підприємств, яке не припинило роботу.

Суд враховує, що на державу покладене позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка в виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої в статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00).

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів обох сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 910/1180/19 та від 03.09.2020 у справі № 905/30/16.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження № 14 від 26.12.2003 року зазначив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином, відстрочення виконання судового рішення передбачає наявність дійсних та реальних обставин, що об`єктивно унеможливлюють, або створюють значні перешкоди у виконанні рішення суду. Такі обставини можуть виникати, зокрема, у зв`язку із відсутністю у боржника відповідних коштів, у разі, коли стягнення усієї суми боргу призведе до скрутного майнового стану боржника.

Суд вказує, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

З огляду на вищенаведене, враховуючи подані докази щодо майнового стану відповідача, пояснення позивача, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/6178/20, яке набуло чинності 02.09.2024, на три місяці з дати винесення цієї ухвали.

При вирішенні питання строку відстрочення, суд вважає, що відстрочення на три місяці не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення. Відстрочення матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.

В даному випадку відстрочка виконання рішення призведе до реального виконання рішення суду, оскільки дасть можливість відповідачу продовжувати свою господарську діяльність та належним чином виконувати свої господарські зобов`язання. Відстрочення забезпечить реальне виконання останнім цього рішення без накопичення боргів, тобто дозволить досягти мети виконання судового рішення з дотриманням балансу інтересів обох сторін (співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора), до того ж тривалість відповідного відстрочення для стягувача не є надмірною та визначена з урахуванням дозволених процесуальним законом меж. Надання відстрочення не заблокує роботи підприємства відповідача та дозволить йому отримати дохід, який надалі може спрямувати на погашення заборгованості перед позивачем.

Отже, відстрочення виконання рішення суду, в даному випадку, не створює занадто та безпідставно привілейовані умови для відповідача (боржника).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.

Також суд бере до уваги, що відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення, при цьому, затримка виконання рішення не є надмірно тривалою, не суперечить вимогам розумного строку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Київмедпрепарат" про відстрочення виконання рішення у справі № 910/6178/20 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.03.2024 у справі №910/6178/20, яке набуло чинності 02.09.2024 до 10 липня 2025 року.

3. В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

4. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскарження протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 14.04.2025

Суддя Владислав ДЕМИДОВ