ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м.Черкаси Справа № 925/1560/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський молочний завод", м.Житомир, просп.Незалежності,45

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс", Черкаська область, Уманський район, м.Христинівка, вул.І.Багряного,30А

про стягнення заборгованості за договором в сумі 1702845,08 грн,

без участі повноважних представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський молочний завод" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс" із вимогами про стягнення 1702845,08 грн заборгованості за договором поставки продукції від 01.10.2021 №367, зокрема: 1255597,87 грн основного боргу, 115613,29 грн інфляційних втрат, 240335,53 грн пені, 91298,39 грн штрафу, а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 23.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання 04.02.2025; від 04.02.2025 проведення підготовчого засідання відкладено на 17.02.2025; від 17.02.2025 з огляду на відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, проведення підготовчого засідання відкладено на 19.03.2025 із одночасним направленням окремої ухвали від 17.02.2025 на адресу Акціонерного товариства "Укрпошта" для виявлення та усунення причин, які призвели до невручення поштового відправлення (ухвали суду від 04.02.2025) за штрихкодовим ідентифікатором №101, направленого ТОВ "Арт-Юг Транс" на адресу: Черкаська область, Уманський район, м.Христинівка, вул.І.Багряного,30А; від 26.02.2025 відмовлено у задоволенні заяви позивача від 24.02.2025 (вх.суду №3031/25 від 24.02.2025) про забезпечення позову; від 06.03.2025 задоволено заяву позивача від 05.03.2025 (вх.суду №3599/25 від 05.03.2025) про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти на будь-яких рахунках відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс" (Черкаська область, Уманський район, м.Христинівка, вул.І.Багряного,30А, , номери рахунків невідомі) на суму боргу (грошової вимоги) 1616790,43 грн, що можуть бути віднайдені (встановлені) виконавчою службою; від 19.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у судове засідання 07.04.2025.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання.

Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з відповідями, сформованими засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитами судді Скиби Г.М.:

від 17.02.2025 №7158766 (а.с.76) Товариство з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс" () не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";

від 17.02.2025 №1124821 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.74) в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс": місцезнаходження Черкаська область, Уманський район, м.Христинівка, вул.І.Багряного,30А; актуальний стан на фактичну дату та час формування зареєстровано.

Ухвала суду від 19.03.2025 була направлена відповідачу за адресою місцезнаходження, зареєстрованою у встановленому законом порядку (зокрема, вказана адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; іншої адреси суду цією особою не повідомлено не повідомлено), однак, повернута поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Оголошення про виклик відповідача у судове засідання були розміщені на офіційному вебсайті судової влади України 18.02.2025 (а.с.87), 19.03.2025 (а.с.131).

Відповідно до ст.93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до п.10 ч.2 ст.9 та ч.3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відповідно до ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.4 ст.122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу (…), за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки (…) про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відмітку пошти "адресат відсутній за вказаною адресою" суд оцінює як "відсутність особи за адресою", оскільки така особа була відсутня у момент доставки їй поштового повідомлення особисто листоношею та оскільки надалі (протягом установленого законом 5-ти денного строку його зберігання у поштовому відділенні) така особа не отримала поштове відправлення суду з власної волі.

Отже відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак участі повноважного представника у судове засідання 07.04.2025 не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив; відзиву на позов чи й доказів належного та повного виконання умов договору до суду не надіслав.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

Позивач у позовній заяві та його представник у судових засіданнях вимоги підтримав.

Ухвалою суду від 07.04.2025 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та його проголошення у судовому засіданні 11.04.2025 об 11:30 год.

З огляду на неявку учасників справи у судове засідання 11.04.2025, судом відповідно до ст.233, 240 ГПК України підписано та приєднано до справи вступну та резолютивну частини судового рішення без його проголошення.

Судом установлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирський молочний завод" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс" (покупець) укладено договір поставки продукції №367 (а.с.12), за умовами якого: постачальник зобов`язується протягом всього строку дії цього договору постачати у власність покупця визначену цим договором продукцію та оплачувати її вартість. Загальна сума цього договору визначається загальною вартістю поставленої продукції згідно цін, вказаних у видаткових накладних (п.1.1); продукція: продукти харчування (п.1.2); асортимент продукції, що постачається, погоджується сторонами в заявках або інших документах, що підписуються сторонами (п.1.3); постачання продукції здійснюється партіями на підставі заявою покупця (п.3.1); передача і приймання продукції здійснюється на складі постачальника чи покупця (чи інше місце погоджене сторонами) і оформляється накладними, що підписуються уповноваженими представниками сторін. Датою поставки продукції є дата підписання уповноваженими представниками сторін накладних. З вказаного моменту продукція переходить до покупця (п.3.2); видаткові накладні на продукцію оформлюються на кожну партію та є невід`ємною частиною цього договору (п.3.3); постачальник зобов`язується: поставляти покупцеві продукцію в кількості і асортименті, вказаних в заявці покупця. Заявка покупця приймається по телефону, факсу, електронній пошті. Про зміни на одиницю продукції постачальник зобов`язаний повідомити покупця не менше ніж за 3 дні відвантаження продукції (п.4.1.1); покупець зобов`язується: приймати від постачальника поставлену ним продукцію (п.4.2.1); оплачувати вартість отриманої продукції в порядку і розмірах, визначених цим договором (п.4.2.2); асортимент продукції визначається в документах передбачених цим договором (п.5.1); асортимент, кількість і вартість кожної партії продукції, що поставляється, узгоджується сторонами при прийомі заявник і визначається у видаткових накладних постачальника (п.5.2); порядок розрахунків: покупець оплачує вартість кожної партії протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту її відвантаження (п.5.3.1); покупець оплачує вартість кожної партії, яка відноситься до категорії продукції "тверді сири", "продукт сирний твердий" та інші молочні продукти харчування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту її відвантаження (п.5.3.2); остаточні розрахунки з постачальником мають бути здійснені не пізніше дати закінчення терміну дії цього договору. Після закінчення кожного місяця сторони здійснюють звірку взаємних розрахунків. /.../ (п.5.3.3); форма розрахунків: безготівковий розрахунок. Датою оплати за даною угодою вважається зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п.5.4); за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за даною угодою винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п.8.1); покупець, що прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу постачальник зобов`язаний сплатити останньому борг із врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення розрахунків, а також штраф 10% річних від простроченої суми (п.8.2); при прострочення розрахунків покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення розрахунків впродовж всього періоду прострочення (п.8.3); сплата штрафних санкцій, визначена цим договором, не звільняє сторони від обов`язку реального виконання зобов`язань (п.8.5); спори, що виникли в ході невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даною угодою, вирішуються шляхом переговорів (п.10.1); при недосягненні між сторонами договору згоди шляхом переговорів, спори вирішуються у встановленому законодавством України порядку (п.10.2); цей договір /.../ набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2021 року з можливою пролонгацією. Якщо жодній із сторін за 15 днів до дати закінчення договору не надійде повідомлення про припинення дії даного договору, то договір вважається продовженим кожного разу на один календарний рік (п.11.1); всі зміни і доповнення до цього договору вносяться додатковими угодами сторін, які будуть його невід`ємною частиною (п.11.2); стосунки, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (п.11.5).

Постачальником на виконання умов договору та на підставі товарно-транспортних накладних: від 30.03.2024 №МЗ-0006947 на суму 510255,00 грн (а.с.17), від 01.04.2024 №МЗ-0007061 на суму 165915,00 грн (а.с.18, зворот), від 04.04.2024 №МЗ-0007384 на суму 419017,32 грн (а.с.19, зворот); від 05.04.2024 №МЗ-0007485 на суму 532875,88 грн (а.с.20, зворот); від 23.04.2024 №МЗ-0008796 на суму 864315,55 грн (а.с.21, зворот), здійснено поставку покупцю товару продукції категорій "тверді сири" та "інші молочні продукти харчування".

Факт передачі постачальником товару покупцю окремими партіями підтверджується видатковими накладними: від 30.03.2024 №МЗ-0006947 на суму 510255,00 грн, від 01.04.2024 №МЗ-0007061 на суму 165915,00 грн, від 04.04.2024 №МЗ-0007384 на суму 419017,32 грн, від 05.04.2024 №МЗ-0007485 на суму 532875,88 грн, від 23.04.2024 №МЗ-0008796 на суму 864315,55 грн.

Однак покупцем зобов`язання за договором виконано частково та з порушенням строків, встановлених умовами договору.

Так, видаткові накладні:

від 30.03.2024 №МЗ-0006947 на суму 510255,00 грн оплачена (із врахуванням зарахованого до даної накладної суми 2160,00 грн, залиши попередньої оплати здійсненої від 27.03.2024) наступним чином: 03.04.2024 на суму 50000,00 грн, 11.04.2024 на суму 50000,00 грн, 29.04.2024 на суму 172000,00 грн, 14.05.2024 на суму 200000,00 грн, 16.05.2024 на суму 10000,00 грн, 23.05.2024 в сумі 80000,00 грн; залишок 53905,00 грн спрямовано на погашення заборгованості по видатковій накладній від 01.04.2024 №МЗ-0007061;

від 01.04.2024 №МЗ-0007061 на суму 165915,00 грн оплачена (із врахуванням зарахованого до даної накладної суми 53905,00 грн залишку попередньої оплати здійсненої 23.05.2024 за видатковою накладною від 30.03.2024 №МЗ-0006947) 06.06.2024 на суму 140000,00 грн; залишок 27990,00 грн спрямовано на погашення заборгованості по видатковій накладній від 04.04.2024 №МЗ-0007384;

від 04.04.2024 №МЗ-0007384 на суму 419017,32 грн оплачена (із врахуванням зарахованого до даної накладної суми 27990,00 грн залишку попередньої оплати здійсненої 06.06.2024 за видатковою накладною від 01.04.2024 №МЗ-0007061) наступним чином: 14.06.2024 на суму 40000,00 грн; 25.06.2024 на суму 50000,00 грн; 05.07.2024 20000,00 грн; 12.07.2024 на суму 400000,00 грн; залишок 118972,68 грн спрямовано на погашення заборгованості по видатковій накладній від 05.04.2024 №МЗ-0007485;

від 05.04.2024 №МЗ-0007485 на суму 532875,88 (позивач вказує на суму 510255,00 грн) оплачена частково 12.07.2024 шляхом зарахування до даної накладної суми 118972,68 грн залишку попередньої оплати здійсненої 12.07.2024 за видатковою накладною від 04.04.2024 №МЗ-0007384; заборгованість - 413903,20 грн (позивач зазначає, що заборгованість становить - 391282,32 грн);

від 23.04.2024 №МЗ-0008796 на суму 864315,55 грн розрахунок не проведений.

Факт проведення розрахунку за поставлений товар підтверджується платіжними інструкціями від 05.03.2024 №3714 на суму 170000,00 грн, від 06.03.2024 №3717 на суму 15810,00 грн, від 21.03.2024 №3742 на суму 35190,00 грн, від 27.03.2024 №3749 на суму 72540,00 грн, від 03.04.2024 №3755 на суму 50000,00 грн, від 11.04.2024 №3768 на суму 50000,00 грн, від 29.04.2024 №3788 на суму 100000,00 грн, від 29.04.2024 №3790 на суму 72000,00 грн, від 14.05.2024 №3810 на суму 200000,00 грн, від 16.05.2024 №3816 на суму 10000,00 грн, від 23.05.2024 №3830 на суму 80000,00 грн, від 06.06.2024 №3850 на суму 140000,00 грн, від 14.06.2024 №3857 на суму 40000,00 грн, від 25.06.2024 №3873 на суму 50000,00 грн, від 05.07.2024 №3876 на суму 20000,00 грн, від 12.07.2024 №3885 на суму 400000,00 грн (а.с.22-29 зворот).

14.05.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирський молочний завод" на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс" направлено вимогу №128 (а.с.30) про проведення розрахунку заборгованості за отриманий згідно з видатковими накладними від 30.03.2024 №МЗ-0006947, від 01.04.2024 №МЗ-0007061, від 04.04.2024 №МЗ-0007384, від 05.04.2024 №МЗ-0007485 та від 23.04.2024 №МЗ-0008796 товар в загальній сумі 2195597,87 грн (із примірником акту звірки взаємних розрахунків від 14.05.2024 для його підписання покупцем та повернення постачальнику).

Заборгованість за поставлений товар станом на 31.07.2024 становить 1255597,87 грн, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками сторін актом звірки взаємних розрахунків від 05.08.2024 (а.с.33).

Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський молочний завод" за захистом порушеного права в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс" з вимогами про примусове стягнення заборгованості за договором поставки продукції від 01.10.2021 №367 в сумі 1255597,87 грн, а також нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до п.8.3 договору штрафних санкцій (пені) в сумі 240335,53 грн, п.8.2 договору 91298,39 грн 10% річних та відповідно до ст.625 ЦК України 115613,29 грн інфляційних втрат.

Відповідачем доказів виконання у повному обсязі умов договору поставки продукції від 01.10.2021 №367 до суду не надано; вимог позивача не спростовано та не заперечено. Відзив не подано.

Інших доказів та документів не подано.

Оцінюючи пояснення учасників та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку товарного сільськогосподарського виробництва України, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст.93 Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача 1255597,87 грн основної заборгованості за поставлений відповідно до умов договору поставки продукції від 01.10.2021 №367 товар (продукції категорії "тверді сири" та "інші молочні продукти харчування"). На суму заборгованості нараховані обтяження.

Відповідно до положень ст.ст.6, 11, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового двостороннього строкового консенсуального оплатного договору поставки продукції від 01.10.2021 №367; договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України).

Договір відповідає положенням глави 54 Цивільного кодексу України поставка товару як різновид відносин "купівлі-продажу".

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до Цивільного кодексу України:

п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;

ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;

ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;

ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;

ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом;

ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;

ч.1, 2 ст.712. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін;

ч.1 ст.655. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму;

ч.1 ст.663. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу;

ч.1 ст.692. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору поставки продукції від 01.10.2021 №367 здійснено поставку відповідачу товару (продукції категорії "тверді сири" та "інші молочні продукти харчування") окремими партіями, що підтверджується товарно-транспортними накладними: від 30.03.2024 №МЗ-0006947 на суму 510255,00 грн (а.с.17), від 01.04.2024 №МЗ-0007061 на суму 165915,00 грн (а.с.18, зворот), від 04.04.2024 №МЗ-0007384 на суму 419017,32 грн (а.с.19, зворот); від 05.04.2024 №МЗ-0007485 на суму 532875,88 грн (а.с.20, зворот); від 23.04.2024 №МЗ-0008796 на суму 864315,55 грн (а.с.21, зворот) та видатковими накладними: від 30.03.2024 №МЗ-0006947 на суму 510255,00 грн, від 01.04.2024 №МЗ-0007061 на суму 165915,00 грн, від 04.04.2024 №МЗ-0007384 на суму 419017,32 грн, від 05.04.2024 №МЗ-0007485 на суму 532875,88 грн, від 23.04.2024 №МЗ-0008796 на суму 864315,55 грн.

За умовами договору (п.5.3.1 та п.5.3.2) покупець оплачує вартість кожної партії продукції (зокрема, що відноситься до категорії продукції "тверді сири", "продукт сирний твердий" та інші молочні продукти харчування) протягом 14 календарних днів з моменту її відвантаження.

Відповідачем розрахунок за отриманий за договором товар проведено частково (що підтверджується платіжними інструкціями від 05.03.2024 №3714 на суму 170000,00 грн, від 06.03.2024 №3717 на суму 15810,00 грн, від 21.03.2024 №3742 на суму 35190,00 грн, від 27.03.2024 №3749 на суму 72540,00 грн, від 03.04.2024 №3755 на суму 50000,00 грн, від 11.04.2024 №3768 на суму 50000,00 грн, від 29.04.2024 №3788 на суму 100000,00 грн, від 29.04.2024 №3790 на суму 72000,00 грн, від 14.05.2024 №3810 на суму 200000,00 грн, від 16.05.2024 №3816 на суму 10000,00 грн, від 23.05.2024 №3830 на суму 80000,00 грн, від 06.06.2024 №3850 на суму 140000,00 грн, від 14.06.2024 №3857 на суму 40000,00 грн, від 25.06.2024 №3873 на суму 50000,00 грн, від 05.07.2024 №3876 на суму 20000,00 грн, від 12.07.2024 №3885 на суму 400000,00 грн (а.с.22-29 зворот)), із порушенням визначених п.5.3.1 та 5.3.2 договору строків оплати.

Так, видаткові накладні:

від 30.03.2024 №МЗ-0006947 на суму 510255,00 грн (граничний строк оплати 13.04.2024) оплачена (із врахуванням зарахованого до даної накладної суми 2160,00 грн залишку попередньої оплати, здійсненої від 27.03.2024) наступним чином: 03.04.2024 на суму 50000,00 грн, 11.04.2024 на суму 50000,00 грн, 29.04.2024 на суму 172000,00 грн, 14.05.2024 на суму 200000,00 грн, 16.05.2024 на суму 10000,00 грн, 23.05.2024 в сумі 80000,00 грн; залишок 53905,00 грн спрямовано на погашення заборгованості по видатковій накладній від 01.04.2024 №МЗ-0007061;

від 01.04.2024 №МЗ-0007061 на суму 165915,00 грн (граничний строк оплати 15.04.2024) оплачена (із врахуванням зарахованого до даної накладної суми 53905,00 грн залишку попередньої оплати здійсненої 23.05.2024 за видатковою накладною від 30.03.2024 №МЗ-0006947) 06.06.2024 на суму 140000,00 грн; залишок 27990,00 грн спрямовано на погашення заборгованості по видатковій накладній від 04.04.2024 №МЗ-0007384;

від 04.04.2024 №МЗ-0007384 на суму 419017,32 грн (граничний строк оплати 18.04.2024) оплачена (із врахуванням зарахованого до даної накладної суми 27990,00 грн залишку попередньої оплати здійсненої 06.06.2024 за видатковою накладною від 01.04.2024 №МЗ-0007061) наступним чином: 14.06.2024 на суму 40000,00 грн; 25.06.2024 на суму 50000,00 грн; 05.07.2024 20000,00 грн; 12.07.2024 на суму 400000,00 грн; залишок 118972,68 грн спрямовано на погашення заборгованості по видатковій накладній від 05.04.2024 №МЗ-0007485;

від 05.04.2024 №МЗ-0007485 на суму 532875,88 грн /а не 510255,00 грн, як зазначає позивач/ (граничний строк оплати 19.04.2024) оплачена частково 12.07.2024 шляхом зарахування до даної накладної суми 118972,68 грн залишку попередньої оплати здійсненої 12.07.2024 за видатковою накладною від 04.04.2024 №МЗ-0007384; заборгованість 413903,20 грн (позивач у позовній заяві зазначає, що заборгованість за цією видатковою накладною становить - 391282,32 грн);

від 23.04.2024 №МЗ-0008796 на суму 864315,55 грн (граничний строк оплати 07.05.2024) розрахунок не проведений.

Заборгованість відповідача становить 1278218,75 грн.

Враховуючи, що: заявлена до стягнення сума основного боргу (1255597,87 грн) менша від тієї, на яку позивач має право за договором; позивачем доведено право вимоги на суму більшу від заявленої (1278218,75 грн); що право визначення підстав і предмету позову (в т.ч. і розміру вимоги) належить позивачу і що заявлений розмір вимог відповідачем не оспорюється та підтверджується також підписаним сторонами актами звірки взаємних розрахунків станом на 05.08.2024 (а.с.33), - обставини зарахування коштів, які позивач вважає сплаченими, - судом не досліджуються.

При цьому суд приймає до уваги пояснення позивача про те, що в цілому заборгованість за видатковими накладними від 30.03.2024 №МЗ-0006947, від 01.04.2024 №МЗ-0007061, від 04.04.2024 №МЗ-0007384; від 05.04.2024 №МЗ-0007485; від 23.04.2024 №МЗ-0008796 відповідачем, крім пред`явлених до стягнення вимог 1255597,87 грн, було погашено.

Доказів об`єктивної неможливості заперечити вимоги чи провести обумовлений розрахунок відповідачем не подано; вимоги позивача не спростовано в належний спосіб. Станом на день розгляду справи відповідачем доказів погашення заборгованості до суду не подано.

Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.5.3.1 та п.5.3.2 договору поставки продукції від 01.10.2021 №367 є правовою підставою для стягнення заявленої позивачем суми основного боргу (1255597,87 грн) у примусовому порядку.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України позивач вправі вимагати стягнення з відповідача грошової заборгованості з урахуванням офіційного індексу інфляції та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторонами у договорі (п.8.2) узгоджено інший розмір річних 10% від простроченої суми. В даному випадку суд не розглядає правову конструкцію "штраф", оскільки штраф є одноразовим стягненням як застереження від невиконання зобов`язання.

Відповідно до наданих позивачем у позовній заяві розрахунків, розміри інфляційних втрат за порушення строків розрахунків та 10% річних за користування чужими грошовими коштами складають відповідно 115613,29 грн та 91298,39 грн (зокрема, за видатковими накладними: від 30.03.2024 №МЗ-0006947 816,19 грн інфляційних втрат та 1784,02 грн 10% річних за період з 13.04.2024 до 28.04.2024; від 01.04.2024 №МЗ-0007061 331,83 грн інфляційних втрат та 1722,61 грн 10% річних за період з 15.04.2024 до 22.05.2024; від 04.04.2024 №МЗ-0007384 0,00 грн інфляційних втрат та 5724,28 грн 10% річних за період з 18.04.2024 до 06.06.2024; від 05.04.2024 №МЗ-0007485 37526,05 грн інфляційних втрат та 28787,75 грн 10% річних за період з 19.04.2024 до 17.12.2024; від 23.04.2024 №МЗ-0008796 76939,22 грн інфляційних втрат та 53279,73 грн 10% річних за період з 07.05.2024 до 17.12.2024).

Розрахунки позивача перевірені судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон". Розрахунки позивача за вказані ним періоди є правильним і відповідачем не оспорюються.

За невиконання грошового зобов`язання, відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, п.5.4 договору, позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати боргу. Договір про забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені укладено в письмовому виді відповідно до приписів ст.ст.546, 549 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі.

Тобто, сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 у справі №910/2031/16, від 10.04.2018 у справі №916/804/17 та від 10.09.2020 у справі №916/1777/19.

Сторонами у п.8.3 договору досягнуто згоди, що нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми заборгованості буде здійснюватись за кожний день прострочення розрахунків впродовж всього періоду прострочення. Тобто сторонами договору за взаємною згодою іншого строку нарахування пені, ніж той, який передбачений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, з вказівкою на подію, яка має неминуче настати не встановлено.

Розрахунок позивача на суму 240335,53 грн пені є неправильним з огляду на неправильне визначення періоду, протягом якого певна сума простроченого платежу не була сплачена, зокрема не враховано вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України про обмеження строку нарахування пені.

Враховуючи викладене, суд присуджує до примусового стягнення пеню в таких сумах: за видатковою накладною від 30.03.2024 №МЗ-0006947 5106,76 грн за період з 13.04.2024 до 28.04.2024; за видатковою накладною від 01.04.2024 №МЗ-0007061 4750,79 грн за період з 15.04.2024 до 22.05.2024; за видатковою накладною від 04.04.2024 №МЗ-0007384 15638,73 грн за період з 18.04.2024 до 06.06.2024; за видатковою накладною від 05.04.2024 №МЗ-0007485 56389,80 грн за період з 19.04.2024 до 19.10.2024; за видатковою накладною від 23.04.2024 №МЗ-0008796 114486,39 грн за період з 07.05.2024 до 07.11.2024, а всього 196372,47 грн.

Розрахунок пені здійснений судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон".

В частині стягнення решти суми пені 43963,06 грн необхідно відмовити з мотивів безпідставності, недоведеності та необгрунтованості.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання до суду відзиву чи й доказів проведення розрахунку з позивачем.

Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання перед позивачем у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до часткового задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 1255597,87 грн заборгованості за договором поставки продукції від 01.10.2021 №367, 115613,29 грн інфляційних втрат, 91298,39 грн 10% річних та 196372,47 грн пені,

В решті вимог належить відмовити.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відтак, належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 24883,23 грн судового збору.

Суд не розглядає питання розподілу витрат на правову допомогу, оскільки позивачем у справу до прийняття рішення не подано первинних доказів понесених витрат. Відтак позивач не позбавлений права звернутися з окремою заявою в суд про прийняття додаткового рішення відповідно до приписів ст.ст. 130 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

1.1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-Юг Транс" (Черкаська область, Уманський район, м.Христинівка, вул.І.Багряного, буд.30А, , номер рахунку в банку невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський молочний завод" (м.Житомир, просп.Незалежності,45, , номер рахунку в банку невідомий) 1255597,87 грн боргу, 115613,29 грн інфляційних втрат, 91298,39 грн 10% річних,196372,47 грн пені та 24883,23 грн судового збору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 11.04.2025.

Суддя Г.М.Скиба