ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/496/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву (вх. № 2-545/25 від 10.04.2025) Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС» про забезпечення позову у справі № 916/496/24

за позовом Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (65082, Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, буд. 1; )

до відповідача: Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС» (65012, Одеська обл., м. Одеса, провулок Мукачівський, буд. 4в; )

про стягнення 334 114,99 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду перебувала справа № 916/496/24 за позовом Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (далі ДП «МТП «Чорноморськ») до Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС» (далі заявник; підприємство) про стягнення 334 114,99 грн.

Рішенням від 15.05.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2024, позов задоволено в повному обсязі.

На виконання вказаного рішення судом видано наказ від 17.06.2024.

Ухвалою від 17.02.2025 суд, задовольнивши заяву (вх. № 2-90/25 від 24.01.2025) представника Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС», відстрочив виконання рішення від 15.05.2024 у справі № 916/496/24 до 30.03.2025.

10.04.2025 за вх. № 2-541/25 до суду надійшло клопотання Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС», в якому підприємство просило:

1) визнати бездіяльність приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. ) протиправною з не перевірки права власності та реєстраційних документів на Нафтоналивне судно "ИНЖЕНЕР ВАЛЬЧУК" (INZHENER VALCHUK) за номером Міжнародної морської організації 8711825, регістровий номер 1-400070, дата побудови 1988 рік, позивний сигнал «ENKK», прапор - Україна, порт прописки Одеса, місце побудови м. Русе, Болгарія (Bulgaria, Ruse) до накладення арешту на майно;

2) визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. ) з формування заявки та передачі на реалізацію арештованого майна Нафтоналивне судно "ИНЖЕНЕР ВАЛЬЧУК" (INZHENER VALCHUK) за номером Міжнародної морської організації 8711825, регістровий номер 1-400070, дата побудови 1988 рік, позивний сигнал «ENKK», прапор - Україна, порт прописки Одеса, місце побудови м. Русе, Болгарія (Bulgaria, Ruse) вартістю 7 800 000,00 грн за борговими зобов`язаннями у розмірі 334 114,99 грн з підстав неспівмірності, а також наявності у боржника іншого майна;

3) встановити, що на нафтоналивне судно "ИНЖЕНЕР ВАЛЬЧУК" (INZHENER VALCHUK) за номером Міжнародної морської організації 8711825, регістровий номер 1-400070, дата побудови 1988 рік, позивний сигнал «ENKK», прапор - Україна, порт прописки Одеса, місце побудови м. Русе, Болгарія (Bulgaria, Ruse) поширюється режим нерухомої речі, права на які підлягають державній реєстрації;

4) зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. ) усунути порушення реалізації Нафтоналивного судна "ИНЖЕНЕР ВАЛЬЧУК" (INZHENER VALCHUK) за номером Міжнародної морської організації 8711825, регістровий номер 1-400070, дата побудови 1988 рік, позивний сигнал «ENKK», прапор - Україна, порт прописки Одеса, місце побудови м. Русе, Болгарія (Bulgaria, Ruse) з формування і перевірки заявки та документів щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та здійснити передачу після встановлення відповідності документів таким вимогам;

5) на час розгляду цієї скарги заборонити приватному виконавцю Виконавчого округу Одеської області Парфьонову Г.В. ) здійснювати дії з реалізації та передання права власності Нафтоналивного судна "ИНЖЕНЕР ВАЛЬЧУК" (INZHENER VALCHUK) за номером Міжнародної морської організації 8711825, регістровий номер 1-400070, дата побудови 1988 рік, позивний сигнал «ENKK», прапор - Україна, порт прописки Одеса, місце побудови м. Русе, Болгарія (Bulgaria, Ruse), не затверджувати акт про проведений аукціон шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця, продовжити строк сплати належної сума (у тому числі винагорода за організацію та проведення електронного аукціону) від переможця електронного аукціону на рахунок одержувача, не укладати акт прийому-передавання переможцю аукціону до ухвалення рішення судом за цією скаргою.

В обґрунтування своїх вимог підприємство покликалось на те, що приватний виконавець Парфьонов Г.В. в процесі виконання рішення у даній справі вчиняє дії з продажу майна у спосіб, який значно погіршує фінансовий стан підприємства. Вважає, що встановлена виконавцем процедура реалізації належного підприємству судна на аукціоні не відповідає приписам ст.ст. 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи зі змісту поданого підприємством клопотання та його прохальної частини, останнє фактично є скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. та розглядалось судом згідно з нормами Розд. VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Ухвалою від 11.04.2025 скаргу (вх. № 2-541/25 від 10.04.2025) Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС» на дії приватного виконавця у справі № 916/496/24 повернуто без розгляду на підставі ч. 5 ст. 340 ГПК України.

В день подачі скарги, 10.04.2025, від підприємства надійшла заява (вх. № 2-545/25) про забезпечення позову, в якій заявник просить:

1) прийняти заяву про забезпечення позову;

2) застосувати заходи забезпечення позову в рамках скарги на дії приватного виконавця у зведеному виконавчому проваджені № 76774036 шляхом зупинення електронних торгів в системі СЕТАМ з продажу належного скаржнику майна - Нафтоналивне судно "ИНЖЕНЕР ВАЛЬЧУК" (INZHENER VALCHUK) за номером Міжнародної морської організації 8711825, регістровий номер 1-400070, дата побудови 1988 рік. (Номер лоту:570168) до розгляду скарги.

В обґрунтування заяви підприємство зазначає наступне.

Приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. в рамках зведеного виконавчого провадження № 76774036 здійснюється примусове виконання наказів Господарського суду Одеської області від 11.12.2024 № 916/3517/24, від 17.06.2024 № 916/496/24, від 18.12.2024 № 916/4005/24 про стягнення грошових коштів з ПП «Фрог Агросервіс» на користь ДП "Одеський морський торговельний порт".

В процесі вчинення виконавчих дій накладено арешт на майно, що належить ПП «Фрог Агросервіс», та здійснюється його продаж.

Так, в системі СЕТАМ приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. оголошуються торги з продажу належного скаржнику майна - Нафтоналивного судна "ИНЖЕНЕР ВАЛЬЧУК" (INZHENER VALCHUK) за номером Міжнародної морської організації 8711825, регістровий номер 1-400070, дата побудови 1988 рік. Номер лоту:570168. Станом на дату подачі даної заяви стан аукціону очікування сплати.

На переконання заявника, продаж майна здійснюється із заниженням його вартості, а суб`єктом оціночної діяльності допущено суттєві порушення методики оцінювання.

З посиланням на ст. 137 ГПК України, заявник просить застосувати запропоновані ним заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву (вх. № 2-545/25 від 10.04.2025) Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС» про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок подання заяви про забезпечення позову унормовано ст. 138 ГПК України, згідно з частиною першою якої заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Так, варто зазначити, що подача підприємством заяви про забезпечення позову після ухвалення судового рішення у справі, яке набрало законної сили після апеляційного перегляду та наразі є чинним, не відповідає вимогам щодо порядку подачі відповідної заяви, які встановлено ч. 1 ст. 138 ГПК України.

Заявник водночас зазначає, що заява про забезпечення позову подана ним в рамках скарги на дії приватного виконавця у зведеному виконавчому провадженні № 76774036.

З цього приводу суд зазначає, що, по-перше, відповідну скаргу ухвалою від 11.04.2025 суд повернув на підставі ч. 5 ст. 340 ГПК України.

По-друге, Розд. VI ГПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» не передбачає можливості подання заяви про забезпечення позову на стадії судового контролю за виконанням судових рішень.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

За загальним правилом усі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах, вирішуються відповідно до вимог Розділу VІ ГПК України.

Між тим, як вже було зазначено, чинний Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б регулювали можливість вжиття заходів забезпечення позову на стадії судового контролю за виконанням судового рішення.

Разом з тим, процесуальне законодавство містить певні особливості, за яких уможливлюється вирішення процесуальних питань, про які йде мова у поданій підприємством заяві.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

За ч. 3 цієї ж статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

При цьому, положення Глави 10 КАС України допускають можливість вжиття заходів забезпечення позову у справах, що відносяться до предметної юрисдикції адміністративного суду.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, підприємство не позбавлене права на звернення до адміністративного суду з відповідною заявою за наявності передбачених КАС України підстав та з урахуванням встановленого даним кодексом порядку подання заяви про забезпечення позову.

При цьому суд враховує, що ЄСПЛ у рішенні від 12.10.78 у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria) вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

Тобто поняття "суд, встановлений законом" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Положення Розділу VІ Господарського процесуального кодексу України не містять приписів, як саме має діяти суд, у випадку звернення боржника у виконавчому провадженні із заявою про забезпечення позову в рамках скарги на дії державного/приватного виконавця.

Водночас, частиною 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 10 статті 11 ГПК України щодо аналогії закону, а саме положення пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи вищенаведені приписи Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду заяви (вх. № 2-545/25 від 10.04.2025) Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС» про забезпечення позову у справі № 916/496/24.

За змістом ч. 6 ст. 175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Господарський суд роз`яснює підприємству, що відповідна заява про забезпечення позову підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 11, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у прийнятті до розгляду заяви (вх. № 2-545/25 від 10.04.2025) Приватного підприємства «ФРОГ АГРОСЕРВІС» про забезпечення позову у справі № 916/496/24.

Ухвала набирає законної сили 11.04.2025 та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги в строк, визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Волков