Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс"
до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації
про стягнення 1793937,42 грн.
представники сторін: не з`явилися,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення реальних збитків у розмірі 1047181,49 грн. та упущеної вигоди в розмірі 746755,93 грн., завданих унаслідок збройної агресії Російської Федерації.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" задоволено частково. Стягнуто з Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" 778681,49 грн. збитків. Стягнуто з Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації у дохід Державного бюджету України 11680,22 грн. судового збору за подання позову. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

26.02.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11014/24, судове засідання призначено на 27.03.2025 року.

До судового засідання 27.03.2025 представники сторін не з`явилися, проте про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Як зазначено в частині 4 статті 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану позивачем заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із матеріалів справи слідує, що 19.01.2024 між позивачем (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Ол Інклюзів» (сторона-2) укладено договір про надання юридичних (правничих) послуг № 19/01/24-2, за умовами пункту 4.1 якого за надання послуг стороною-2 відповідно узгодженого сторонами замовлення та додаткових угод до даного договору сторона-1 оплачує стороні-2 винагороду, в розмірі визначеному виставленим рахунком-фактурою, що є невід`ємною частиною цього договору, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок сторони-2 або іншим належним чином за домовленістю сторін.

Також, 19.01.2024 сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору, в пункті 1.1 якої зазначено надання комплексних юридичних послуг щодо представництва та захисту інтересів у суді щодо відшкодування збитків та наслідків завданих російською агресією.

За положеннями пункту 3.1 договору винагорода сторони-2 за надання послуг, передбачених п. 1 цієї додаткової угоди визначена в розмірі 108900 грн.

Відповідно до наданого розрахунку, 108900 грн. понесених позивачем судових витрат складаються з: 90 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, та 18 700,00 грн. за послуги з оцінки майна та майнових прав.

Так, 03.07.2024 між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна група «Юстиція ТЕУ» (виконавець) договір про надання послуг з оцінки майна та майнових прав № 1, згідно з пунктом 1.1 якого замовник доручає, а виконавець виконує експертну оцінку майна та майнових прав, а саме: збитку, завданого майну ТОВ "Профітаг Сервіс" внаслідок військової агресії російської федерації, згідно наданого замовником переліку.

У пункті 2.1 договору вказано, що вартість робіт, зазначених у п. 1.1 договору, визначається за узгодженням сторін і становить 5000 грн. без ПДВ.

По завершенню послуг виконавець оформляє акт про надані послуги (пункт 4.1 договору).

03.07.2024 сторонами підписано акт № 1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання послуг з оцінки майна та майнових прав № 1, відповідно до якого послуги з оцінки становлять 18700 грн.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, частина 5 статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відтак, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі № 910/7765/20.

Судом прийнято до уваги, що загальна ціна позову та розмір гонорару адвоката позивача свідчить про необґрунтованість та непропорційність цих витрат до предмета спору.

Відтак, з урахуванням обставин даної справи, зокрема ціни позову, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу всі витрати на професійну правову допомогу, визначивши для розподілу суму витрат у розмірі 30000 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням суду від 28.01.2025 позовні вимоги задоволено частково, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача пропорційно в сумі 13021,88 грн.

Крім того, пункт 2 частини 3 статті 123 ГПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (частина 4 статті 127 ГПК України).

Згідно з наданим позивачем актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.07.2024 № 1 вартість послуг з оцінки становить 18700 грн.

Беручи до уваги пункт 3 частини 4 статті 129 ГПК України, на відповідача покладаються витрати на послуги з оцінки майна та майнових прав у сумі 8116,97 грн.

Отже, суд дійшов висновку ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 8116,97 грн. витрат на послуги з оцінки майна та майнових прав та 13021,88 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись статтями 126, 127, 129, 221, 240, 241, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11014/24 задовольнити частково.

Стягнути з Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (125993, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Дмитрівка, 15а, б. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітаг Сервіс" (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3; ідентифікаційний код 4339007) 8116 (вісім тисяч сто шістнадцять) грн. 97 коп. витрат на послуги з оцінки майна та майнових прав, 13021 (тринадцять тисяч двадцять одну) грн. 88 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В іншій частині заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Дата підписання: 15.04.2025 року.

Суддя К.В. Полякова