ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 квітня 2025 року м. Черкаси справа № 925/1568/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., за участі представників сторін: стягувача Нещерета М.І. за самопредставництвом (голова господарства), адвоката Трояна Ю.О., боржника адвоката Шимановського А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, заяву Приватного підприємства «Н.І.А.» про розстрочення виконання рішення суду у справі № 925/1568/23 за позовом Фермерського господарства «Нещерет» до Приватного підприємства «Н.І.А.» про стягнення 727857 грн. 37 коп.,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2025 року боржник - Приватне підприємство «Н.І.А.» в особі представника, через систему «Електронний суд», звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою в порядку ст. 331 ГПК України (вх. №4306/25), в якій просив розстрочити виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2024 року у справі № 925/1568/23 та затвердити графік виконання рішення суду від 17.06.2025 року наступним чином:

- квітень 2025 року - 53 010 грн.45 коп;

- травень 2025 року - 53 010 грн.45 коп;

- червень 2025 року - 53 010 грн.45 коп;;

- липень 2025 року - 53 010 грн.45 коп;

- серпень 2025 року - 53 010 грн.45 коп;

- вересень 2025 року - 53 010 грн.45 коп;

- жовтень 2025 року - 53 010 грн.45 коп;

- листопад 2025 року - 53 010 грн.45 коп;

- грудень 2025 року - 53 010 грн.45 коп;

- січень 2026 року - 53 010 грн.45 коп;

- до 06.02.2026 року 53 010 грн.50 коп.

В обґрунтування заяви боржник зазначив, що підприємство перебуває у скрутному фінансовому стані, збитки за 2024 рік склали 140600 грн., нерухоме і рухоме майно у підприємства відсутнє, що ускладнює виконання рішення суду, разом з тим, на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2024 року у справі № 925/1568/23 у період з 18.10.2022-11.11.2024 року на рахунок позивача перераховано загалом 141196 грн. 57 коп заборгованості, залишок боргу складає 583115 грн., який і просив розстрочити на 11 місяців відповідно до наданих доказів.

Ухвалою суду від 24.03.2025 року заяву Приватного підприємства «Н.І.А.» про розстрочення виконання рішення суду у справі № 925/15668/23 (вх. № 4306/25 від 19.03.2025 року) прийнято до провадження, призначено до розгляду на 02.04.2025 року.

Стягувач в особі голови фермерського господарства подав 31.03.2025 року, через систему «Електронний суд», заперечення на заяву боржника (вх. № 5060/25), в якому повідомив, що фактична заборгованість боржника становить 584311 грн. 57 коп., у межах даної справи станом на 13.03.2025 року боржником сплачено 140000 грн., здійснений боржником платіж 11.11.2024 року у сумі 1196 грн. 57 коп. на виконання рішення суду від 23.10.2024 року у справі №925/1051/24, просив відмовити у задоволенні заяви боржника, враховуючи тривалий період розстрочення.

В судовому засіданні 02.04.2025 року представники боржника підтримав подану ним заяву про розстрочення виконання рішення суду, просив її задовольнити, представники стягувача заперечили проти задоволення заяви боржника розстрочення виконання рішення суду повністю, просили відмовити у її задоволенні з підстав викладених у запереченні.

Заслухавши представників сторін, дослідивши подану Приватним підприємством «Н.І.А.» заяву про розстрочення виконання рішення суду та дослідивши матеріали справи в частині, що її стосуються, суд приходить до висновку, що подана заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

17.11.2023 року позивач Фермерське господарство «Нещерет» звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Приватного підприємства «Н.І.А.» про стягнення 565693 грн. 14 коп. безпідставно набутих коштів, 24625 грн.55 коп. 3% річних, 137538 грн. 68 коп. інфляційних втрат, що разом становив 727857 грн. 37 коп. та відшкодування судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.12.2023 року, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 07.12.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08.02.2024 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 07.02.2024 року відзив на позовну заяву (вх. № 2439/24, т.1 а.с. 77-79), в якому заперечував проти позову повністю.

Представник позивача 26.02.2024 року, через систему «Електронний суд», подав відповідь на відзив, в якій спростовував доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву (вх. №3464/24, а.с. 115-117). Разом з відповіддю на відзив представник позивача подав клопотання про долучення до справи письмових доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 18000 грн.

Ухвалою суду від 08.02.2024 року продовжено відповідачу строк на подачу відзиву і прийнято його (ухвала суду в протоколі судового засідання), за клопотанням позивача підготовче засідання відкладено на 05.03.2024 року, в якому закрито підготовче провадження у справі № 925/1568/23 та призначено розгляд справи по суті на 26.03.2024 року.

Ухвалами суду від 26.03.2024, 18.04.2024 року розгляд справи по суті відкладався з поважних причин і призначений на 13.06.2024 року.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.06.2024 року у справі № 925/1568/23 позов Фермерського господарства «Нещерет» задоволено частково, стягнено з Приватного підприємства «Н.І.А.» 565693 грн. 14 коп. боргу, 24326 грн. 62 коп. 3% річних, 123587 грн. 70 коп. інфляційних втрат, 10704 грн. 11 коп. судового збору. У задоволенні позову в частині вимог про стягнення 298 грн. 98 коп. 3% річних, 13950 грн. 98 коп. інфляційних втрат відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 року рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2024 року залишено без змін.

20.03.2025 року справа № 925/1568/23 повернулась до Господарського суду Черкаської області.

20.03.2025 року судом на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2024 року видано відповідний наказ.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 року, розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2 вказаної постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК (у відповідній редакції), ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

Враховуючи, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при її наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Із наданих боржником до заяви про розстрочення рішення суду документів вбачається наступне:

З довідки боржника від 14.03.2025 року № 19 вбачається відсутність на балансі Приватного підприємства «Н.І.А.» нерухомого майна та транспортних засобів;

з фінансової звітності малого підприємства за 2024 рік наявність доходу у розмірі 3831000,40 грн., витрати 3972000 грн., збитки 140000,60 грн.;

з виписок боржника за період з 01.01.2022 року по 31.12.2024 року про перерахування на користь стягувача 141196 грн. 57 коп., разом з тим, в межах справи № 925/1568/23 лише суми 140000 грн.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства і судової практики суд вбачає, що вирішення питання щодо розстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень Господарського суду Черкаської області, який прийняв це рішення і розглядає заяву боржника про його розстрочення, однак, зважаючи на тривале користування боржником коштами стягувача, заперечення боржника проти обґрунтованості позову, часткове погашення боргу після ухвалення рішення суду та його перегляду в апеляційному порядку, неузгодженості суми боргу, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Приватного підприємства «Н.І.А.» про розстрочення виконання рішення суду №925/1568/23 та відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 233-235, 331 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства «Н.І.А.» про розстрочення виконання рішення суду у справі №925/1568/23 (вх. № 4306/25 від 19.03.2025 року).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повна ухвала складена 07.04.2025 року.

Суддя В.М. Грачов