ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
14.04.2025 Справа № 917/2341/24
Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Пазенко Ірини Володимирівни вх. №3789 від 20.03.2025 про стягнення судових витрат та винесення додаткового рішення по справі №917/2341/24
до відповідача Фізичної особи-підприємця Пазенко Ірини Володимирівни, АДРЕСА_1
про стягнення 186 227,54 грн,
Секретар судового засідання Ісенко М.В.
Без виклику учасників справи,
В провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа №917/2341/24 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до відповідача Фізичної особи-підприємця Пазенко Ірини Володимирівни про стягнення 186 227,54 грн, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 10.10.2019 року між сторонами Договору на розробку проектно-кошторисної документації "Реконструкція існуючої котельні в м. Карлівка Полтавської області, вул. Комарова, 21" реконструкція передбачається підключення до існуючих інженерних мереж" №4/10-19, з яких: 91 261,00 грн авансова оплата, 3% річних 13 374,97 грн, 63 304,37 грн - інфляційних втрат та 18 287,20 грн пені.
Розгляд справи № 917/2341/24 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду Полтавської області 17.03.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що орієнтовний розмір судових витрат становить 25 000,00 грн.

20.03.2025 до суду від представника відповідача адвоката Даценко Ю.І. надійшла заява про стягнення витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у справі №917/2341/24 у розмірі 25 000,00 грн (вх. №3789).

Суд ухвалою від 24.03.2025 прийняв заяву представника відповідача адвоката Даценко Ю.І. про стягнення витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у справі №917/2341/24 до розгляду; запропонував позивачу подати письмові заперечення (за наявності таких заперечень) на заяву представника відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та встановив строк для надання їх суду та відповідачу.

27.03.2025 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву відповідача (вх. № 4138), відповідно якого останній просить суд зменшити розмір заявлених до стягнення відповідачем витрат на правничу допомогу. В обґрунтування даної зави позивач посилається на те, що заявлені до стягнення відповідачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з обласного комунального підприємства становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

02.04.2025 від представника відповідача надійшли заперечення (вх. № 4366) на клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. В даних запереченнях представник відповідача наводить спростування доводів позивача та просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Оскільки судом при прийнятті рішення по справі не вирішено питання розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката, суд на підставі вказаної вище норми вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат відповідача.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

В матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги б/н від 09.01.2025 укладений між Адвокатом Христич Оксаною Сергіївною, Адвокатом Даценко Юлією Іванівною (далі - адвокат/адвокати) та Фізичною особою-підприємцем Пазенко Іриною Володимирівною (далі - Клієнт) (далі - Договір).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати йому правничі послуги у вигляді представництва інтересів Клієнта в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, органах виконавчої служби, правоохоронних органах на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднаннях, судових установах першої інстанції, а саме Господарському суді Полтавської області по справі № 917/2341/24 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до фізичної особи-підприємця Пазенко Ірини Володимирівни про стягнення суми основного боргу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором та/або за домовленістю сторін (п. 1.1 Договору);

- розмір оплати роботи Адвоката при наданні правової/правничої допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначається Сторонами за домовленістю. Сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за правовий супровід справи визначеної у п. 1.1 Договору складає 25 000 грн (п. 4.1 Договору);

- на визначення розміру гонорару впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь тяжкості судових справ, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату. Обсяг правової/правничої допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката визначається обсягом виконаної роботи та погоджується сторонами окремо (п. 4.2 Договору);

- факт наданих послуг може бути підтвердженим актом приймання - передачі наданих послуг на письмову вимогу Клієнта (п. 4.5 Договору);

- цей Договір набирає чинності з моменту його, підписання та діє до його виконання Сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1 Договору);

- приймання-передача наданих послуг може письмово оформлюватися на вибір одним з таких документів : актом приймання-передачі, звітом про хід виконання договору, додатковою угодою або ж без оформлення документів шляхом безпосереднього виконання Адвокатом своїх обов`язків, а також в усній формі та за допомогою передачі інформації дистанційними засобами зв`язку (п. 9.1 Договору);

- у разі виконання Адвокатом договору належним чином, договір вважається припиненим та приймання-передача наданих послуг може не відбуватися (п. 9.2 Договору).

Судом встановлено, що до заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідач долучив : копію Договору про надання правової допомоги від 09.01.2025; копія ордеру серії ВІ № 1171736, виданого адвокату Даценко Ю.І. (діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1492 від 25.09.2015) на надання правової допомоги ФОП Пазенко І.В.; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 18.03.2025, копію опису робіт (наданих послуг) від 18.03.2025 на виконання Договору та квитанцію №18/01/2025 від 18.03.2025 на суму 25 000,00 грн.

У даному акті сторони зазначили, що останні визнають та підтверджують те, що Адвокатом Даценко Ю.І. були надані послуги, а відповідачем у справі - ФОП Пазенко І.В. вказані послуги були прийняті на загальну суму 25 000,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 18.03.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги №б/н від 09.01.2025 адвокат Даценко Ю.І. надав послуги правової (правничої) допомоги клієнту ФОП Пазенко І.В., а саме : правовий супровід у Господарському суді Полтавської області по справі № 917/2341/24 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до Фізичної особи-підприємця Пазенко Ірини Володимирівни про стягнення суми основного боргу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат (ознайомлення з матеріалами справи, аналіз судової практики з аналогічних спорів, формування правової позиції по справі; підготовка, написання та подання відзиву на позовну заяву від 16.01.2025; підготовка написання та подання заперечення на відповідь на відзив від 25.01.2025), вартість яких визначена у розмірі 25 000,00 грн.

Суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідача по справі № 917/2341/24, виходячи з наступного.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 910/12876/19 від 15 червня 2022 року.

Крім того, у даній постанові суд дійшов висновку, що поряд з вищевикладеним чинним процесуальним законодавством визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Отже, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Позивач надав суду заперечення щодо стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу позивача та просить суд зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Судом не оцінюються як обґрунтовані та правомірні доводи позивача, що витрати враховані адвокатом до переліку наданих послуг є занадто завищеними та неспівмірними зі складністю справи, з огляду на наступне.

Як вбачається з наведеного в описі переліку робіт, виконаних адвокатом, останні складають комплекс робіт з визначенням детального і послідовного переліку робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у справі № 917/2341/24, що охоплюється наданням правової допомоги в межах фіксованого розміру гонорару адвоката, який не залежить від тривалості надання правової допомоги та обсягу роботи Адвоката у зв`язку з представництвом інтересів Клієнта у справі № 917/2341/24 у суді першої інстанції.

Суд оцінює як обґрунтовані твердження відповідача, що зазначення в описі робіт охоплюється діями адвоката з представництва в суді у справі № 917/2341/24 та іншої професійної правничої допомоги (у тому числі підготовки заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань) у комплексі з основними видами послуг - в межах фіксованого гонорару адвоката (ч.2 ст. 126 ГПК України).

Така деталізація фактично виконаних робіт в їх описі полягає у дотриманні вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України щодо наведення детального опису робіт (наданих послуг), і не спрямована на штучне виокремлення певних видів робіт у самостійну послугу і не впливає на фіксований розмір гонорару адвоката.

Матеріалами справи підтверджується, що при визначенні розміру витрат на правову допомогу адвоката враховано, зокрема наступні обставини: складність справи та обсяг виконання адвокатом робіт (надання послуг), необхідності вивчення і аналізу доказів, обставин справи, у тому числі аналіз обставин, пов`язаних з виконанням договору № 4/10-19 від 10.10.2019; кваліфікація і досвід адвоката.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що понесений відповідачем розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю даної справи;

- витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт (надання послуг), у зв`язку з перебуванням справи № 917/2341/24 в провадженні Господарського суду Полтавської області;

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що підтверджується їх детальним описом у акті виконаних робіт та у описі робіт від 18.03.2025;

- ціною позову, яка становить 186 227,54 грн;

- значенням справи для відповідача, яка має безпосередній вплив на його ділову репутацію та необхідності її захисту у суді.

Отже, витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 25 000,00 грн відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру, виходячи з обставин даної справи.

Також судом враховано, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн відповідачем відповідно до приписів ст. 124 ГПК України була визначена у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, що міститься у першій заяві по суті спору відзиві на позовну заяву, відповідає вказаному розміру.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, постановах від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18, від 04.06.2020 року у справі № 906/598/19 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

Заперечення відповідача судом як правомірні не оцінюються, оскільки спростовуються поданими позивачем доказами.

З огляду на надані докази суд дійшов висновку, що заявлений розмір адвокатських витрат в сумі 25 000,00 грн є підтверджений матеріалами справи та співрозмірним наданому об`єму адвокатських послуг.

Пунктом 4 ст. 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом ухвалено рішення по справі № 917/2341/24 про відмову у задоволенні позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу відповідача покладаються на позивача у сумі 25 000,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника ФОП Пазенко Ірини Володимирівни адвоката Даценко Юлії Іванівни про ухвалення додаткового рішення по справі № 917/2341/24 задовольнити.

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Польська, 2а, м. Полтава, Полтавська область, 36008, ) на користь Фізичної особи-підприємця Пазенко Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення складене 14.04.2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик