ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. Справа №921/335/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Н.М. Кравчук

О.І. Матущака,

секретар судового засідання М.В. Голубінка,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» б/н від 17.12.2024 (вх. № 01-05/3658/24 від 18.12.2024)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2024 (повний текст рішення складено 25.11.2024, м. Тернопіль, суддя І.П. Шумський)

у справі № 921/335/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон», м. Черкаси

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна», м. Тернопіль

про стягнення 893 173,99 грн,

за участю представників:

від позивача: Нестерко І.О.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» про стягнення грошових коштів в сумі 1092173,99 грн, яка складається з: 1037960 грн - основного боргу; 10475,08 грн - 15% річних; 9870,19 грн - неустойки; 33868,72 грн - штрафних санкцій за простій транспортних засобів.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві б/н від 21.05.2025 (вх. №370 від 24.05.2024) посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №ГТС-19/04-2024 від 19.04.2024, в частині своєчасного завантаження та передачі товару - дизельного палива згідно заявки №2 від 25.04.2024. У зв`язку з цим позивачем стверджено, що перерахована ним відповідачу сума попередньої оплати підлягає поверненню позивачу.

27.09.2024 позивач звернувся до місцевого господарського суду із заявою б/н від 26.09.2024 (вх. №7481 від 27.09.2024) про зменшення позовних вимог, у якій просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 893173,99 грн, яка складається з: 838960 грн - основного боргу; 10475,08 грн - 15% річних; 9870,19 грн - неустойки; 33868,72 грн - штрафних санкцій за простій транспортних засобів. Заява про зменшення позовних вимог мотивована частковою оплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 199000 грн.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.11.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» 838960 грн - боргу, 9926 грн 73 коп. - 15% річних, 9376 грн 68 коп. - неустойки (пені) 12873 грн 95 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що у спірних правовідносинах ТОВ «Маклаут Регіон» виконано свої зобов`язання, що підтверджується платіжними інструкціями: №№714 від 29.04.2024 на суму 1000000 грн; №715 від 29.04.2024 на суму 337960 грн; №716 від 29.04.2024 на суму 150000 грн; №724 від 29.04.2024 на суму 767960 грн; №725 від 29.04.2024 на суму 390000 грн; №726 від 29.04.2024 на суму 30000 грн.

Враховуючи відсутність належних доказів завантаження та передачі товару позивачу згідно заявки №2 від 25.04.2024, фактичні обставини часткового перерахування відповідачем позивачу суми попередньої оплати в розмірі 499000 грн, місцевий суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 838960 грн попередньої оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Разом з тим, судом першої інстанції у даній справі проведено перерахунок заявлених до стягнення сум 15% річних та пені. Згідно проведеного перерахунку, суд визнав правомірними нарахування 9926,73 грн 15% річних (8225,16 грн - 15% річних від суми 1337960 грн за період 02.05.2024 - 16.05.2024 (в межах заявленого періоду) та 1701,57 грн - 15% річних від суми 1037960 грн за період 17.05.2024 - 20.05.2024 (в межах заявленого періоду)), а також 9376,68 грн - пені за період 02.05.2024 - 20.05.2024 в розмірі облікової ставки НБУ.

Не погодившись з даним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною б/н від 17.12.2024 (вх. № 01-05/3658/24 від 18.12.2024) у якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2024 у справі № 921/335/24, повернути справу до суду першої інстанції для надання сторонам можливості укласти мирову угоду.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не виконав свого обов`язку щодо сприяння реалізації сторонами їхнього права на мирне врегулювання спору. Порушення цього процесуального права призвело до порушення принципу диспозитивності та рівності сторін у судовому процесі.

Відповідач зазначає, що мав намір виконати свої зобов`язання, зокрема 31.05.2024 - було повернуто позивачу 100 000,00 грн. 18.06.2024 - було повернуто Позивачу 49 000,00 грн. 21.06.2024 - було повернуто Позивачу 50 000,00 грн.

Крім того, скаржник вказує, що відповідача подав клопотання про неможливість своєї присутності на судовому засіданні з об`єктивних причин, проте суд розглянув справу за відсутності позивача та відповідача, що суперечить принципам рівності сторін і диспозитивності.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2024 без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

У судове засідання 02.04.2025 з`явився представник позивача, надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив.

У судове засідання 02.04.2025 представник відповідача явки уповноваженого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГТС ТРЕЙДІНГ Україна» (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» (надалі - покупець) 19.04.2024 укладено договір №ГТС-19/04-2024 (надалі - договір), згідно із п. 2.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти й оплатити пальне (нафтопродукти) (надалі - товар) на умовах, викладених у договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в додаткових угодах, які оформляються на кожну окрему партію товару. До додаткової угоди в розумінні цього договору також прирівнюються видаткова накладна на товар та/або акт приймання-передачі товару, підписані сторонами.

Умови поставки:

- FCA (Інкотермс-2010) та/або EXW (Інкотермс-2010) нафтобаза/термінал;

- DDP/CPT пункт призначення (автонорми або/та залізничні норми);

- DAP прикордонний перехід.

Сторони можуть погодити й інші умови поставки партії товару у відповідній додатковій угоді до даного договору (п.2.2 договору).

Згідно з п.2.3 договору номенклатура товару, його кількість та ціна встановлюються за домовленістю сторін на базі письмової заявки покупця та зазначаються в додатках, розрахункових документах (рахунках - фактурах) та/або в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, які складають невід`ємну частину договору. Поставка товару підтверджується видатковими накладними на товар, підписаними представниками обох сторін.

У п. 3.5 договору зазначено, що при відсутності іншої домовленості щодо оплати за товар, покупець зобов`язується оплатити повну вартість партії товару в розмірі 100% (в тому числі ПДВ) за товар в сумі, відображеній в рахунку - фактурі, який наданий постачальником, до дати бажаного відвантаження товару.

Загальна вартість цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках - фактурах та видаткових накладних на товар (п. 4.1 договору).

Покупець зобов`язаний надіслати заявку постачальнику на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 (п. 5.1 договору).

Форма заявки узгоджена сторонами у додатку №1, який є невід`ємною частиною договору (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 5.3 договору відповідальність за вказану у заявці інформацію несе покупець. Заявка вважається погодженою постачальником, якщо постачальником здійснено будь-яка із наведених дій:

- направлення повідомлення про готовність виконання заявки на адресу електронної пошти або паперовому варіанті;

- виставлення рахунку на оплату;

- вчинення конклюдентних дій (здійснення поставки товару в встановленій номенклатурі та кількості товару).

У п. 5.5 договору зазначено, що поставка товару здійснюється партіями згідно із заявками покупця на поставку товару.

За умови попередньої оплати товару продавець, отримавши від покупця заявку на відвантаження товару, в якій вказується дата прибуття транспортних засобів покупця для завантаження, зобов`язаний організувати і забезпечити завантаження транспортних засобів і видачу товарно-транспортних документів протягом 48 годин з моменту прибуття транспортного засобу на місце завантаження.

Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо вона була надана письмово (направляється по факсу та/або електронною поштою з одночасним відправленням оригіналу рекомендованим листом) з підписом і печаткою (при наявності) уповноваженої особи з боку покупця. Письмова заявка повинна містити: пункт відвантаження (вигрузки) товару (Код КОАТУУ, індекс, область, район, населений пункт, вулиця, номер будинку, тощо), інформацію щодо перевізника, об`єм та номенклатуру товару, інформацію про транспортні засоби (реєстраційні номерні знаки транспортних засобів, та прізвище, ім`я, по-батькові водія) та інше.

Відповідно до п. 5.7 договору поставка товару проводиться, виключно, з дотриманням даних заявлених покупцем в заявці.

В п.6.3 договору зазначено, що у термін не пізніше 3 робочих днів з моменту одержання покупцем акту прийому - передачі товару та/або видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної, покупець зобов`язаний підписати акт прийому-передачі товару та/або видаткову накладну, товарно-транспортну накладну і передати один оригінальний екземпляр постачальнику або направити оригінал рекомендованим листом. Якщо протягом терміну, зазначеного в даному пункті, покупець не направив постачальнику підписаний акт прийому-передачі товару та/або видаткову накладну та/або товарно-транспортну накладну, документ вважається погодженим сторонами і прийнятим покупцем, що не звільняє покупця від обов`язку передати підписаний зі своєї сторони акт прийому - передачі товару та/або видаткову накладну.

Покупець зобов`язаний оплатити товар на умовах 100% попередньої оплати партії товару, якщо інше не передбачено сторонами в додаткових угодах до даного договору. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. п. 7.1, 7.4 договору).

Сплата пені та/або штрафу (неустойки) не звільняє винну сторону від обов`язку повністю відшкодувати протилежній стороні усі збитки, завдані невиконанням (неналежним виконанням) своїх грошових зобов`язань за цим договором. При цьому винна сторона зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 15% річних за весь час прострочення оплати. Неустойка (пеня, штраф) підлягають стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків (п.8.3 договору).

У п. 8.4 договору сторони обумовили, що за прострочення поставки товару, постачальник оплачує покупцю неустойку в розмірі облікової ставки НБУ (яка діє на період нарахування) від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення.

Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язань за даним договором не припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, і такі штрафні санкції (пені, штрафи) продовжують нараховуватись до дати повного виконання стороною відповідних прострочених зобов`язань за договором (п.8.9 договору).

Згідно з п. 8.11 договору у разі порушення постачальником строків передачі товару покупцю (завантаження транспортних засобів покупця) та видачу товаро-транспортних документів, покупець має право звернутись до продавця з претензією щодо відшкодування шкоди, заподіяної покупцю внаслідок понаднормового простою транспортних засобів (більше 48 годин).

У такому разі постачальник зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок понаднормового простою транспортних засобів, з розрахунку 100 Євро за 1 день/1 транспортний засіб.

Усі зміни і доповнення до даного договору оформляються в письмовій формі і вважаються дійсними, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін (п. 12.2 договору).

Згідно з п. 12.6 договору такий вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, проставлення їх печаток та діє до 31.12.2024.

До договору його контрагентами також підписано додаток №1 - форма заявки.

На виконання умов договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» (покупцем) надіслано на електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» (постачальника):

- заявку № 1 від 25.04.2024, у якій просило відвантажити 29.04.2024 дизельне паливо в кількості 31000 л. в автомобіль покупця. Країна та місце відвантаження - Мажейкяй (Литва). У вказаній заявці були зазначені дані транспортного засобу покупця: д.н.з. НОМЕР_1 , DAF, FT XF105 cпеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач + CA2420XF, KAESSBOHRER, STB 39, напівпричіп н/пр-паливоцистерна;

- заявку № 2 від 25.04.2024, у якій просило відвантажити 29.04.2024 дизельне паливо в кількості 31000 л. в автомобіль покупця. Країна та місце відвантаження - Мажейкяй (Литва). У вказаній заявці були зазначені дані транспортного засобу покупця: д.н.з. НОМЕР_2 , MAN, TGX 18.500 cпеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач + CA0208XG, LAG, О-3-ST спеціалізований напівпричіп н/пр-паливоцистерна.

Відповідачем виставлено позивачу рахунки на оплату №415 від 25.04.2024 на суму 1337960 грн за дизельне паливо в кількості 31000л. та №416 від 25.04.2024 на суму 1337960 за дизельне паливо в кількості 31000 грн.

В якості попередньої оплати за товар, 29.04.2024 позивач оплатив два вищевказані рахунки на загальну суму 2675920 грн, на підтвердження чого долучив до позовних матеріалів платіжні інструкції: №714 від 29.04.2024 на суму 1000000 грн; №715 від 29.04.2024 на суму 337960 грн; №716 від 29.04.2024 на суму 150000 грн; №724 від 29.04.2024 на суму 767960 грн; №725 від 29.04.2024 на суму 390000 грн; №726 від 29.04.2024 на суму 30000 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» у позовній заяві стверджено, що відповідач частково виконав умови договору та 02.05.2024 завантажив один транспортний засіб покупця - автомобіль, зазначений у заявці №1. Вказаний у заявці №2 автомобіль не був завантажений відповідачем, а дизельне паливо не було передано позивачу.

З метою досудового врегулювання питання щодо повернення грошових коштів в сумі 1337960 грн Товариством з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна», оплачених згідно договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» в якості попередньої оплати, останнім 07.05.2024 направлено вимогу №04 від 07.05.2024 на юридичну адресу відповідача.

Вимога мотивована тим, що відповідно до умов договору постачальник/відповідач повинен був передати товар покупцю/позивачу до 01.05.2024. Станом на 06.05.2024, оплачений позивачем товар не завантажений та не переданий.

Після пред`явлення вимоги відповідачем перераховано позивачу 300000 грн згідно з платіжною інструкцією №486_00000/fdfc1bdc-f6a2-4f6a-a2d5-1563060cbe9b від 17.05.2024, з призначенням платежу: «повернення коштів згідно листа №04 від 07.05.2024, у т.ч. ПДВ 20% 50000 грн».

Стверджуючи про невиконання відповідачем решти зобов`язання на суму 1037960 грн, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про відновлення його порушених прав.

Після відкриття провадження у справі №921/335/24, Товариством з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» здійснено перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» 100000 грн 31.05.2024, 49000 грн 18.06.2024, 50000 грн 21.06.2024 (загалом на суму 199000 грн), підтвердженням чому є долучені до матеріалів справи відповідачем банківські виписки sense bank по рахунку відповідача, а також подані позивачем платіжні інструкції за відповідні дати. У їх призначенні платежів зазначено: "повернення коштів згідно листа №04 від 07.05.2024".

Наслідком цього мало місце звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Маклаут Регіон» 27.09.2024 із заявою б/н від 26.09.2024 (вх. №7481) про зменшення позовних вимог, у якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» 838960 грн - основного боргу, 10475,08 грн - 15% річних; 9870,19 грн - неустойки; 33868,72 грн - штрафних санкцій за простій транспортних засобів.

Заявлені до стягнення у заяві про зменшення позовних вимог суми відповідач не заперечив.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції не виконав свого обов`язку щодо сприяння реалізації сторонами їхнього права на мирне врегулювання спору. Порушення цього процесуального права призвело до порушення принципу диспозитивності та рівності сторін у судовому процесі.

Колегія суддів, вказує, що відповідно до ч.2 ст.129 Конституції України, ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст.76 ГПК України).

За частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що не отримував жодних пропозицій відповідача щодо укладання мирової угоди, разом з тим, такі докази відсутні в матеріалах справи.

Спільних заяв про укладення мирової угоди сторони до суду не подавали.

В свою чергу, часткове повернення ТОВ «ГТС Трейдінг Україна» попередньої оплати 100 000,00 грн. - 31.05.2024; 49 000,00 грн. - 18.06.2024; 50 000,00 грн. - 21.06.2024, не є мировою угодою, даний факт лише додатково підтверджує існування боргу перед позивачем та визнання відповідачем прострочки виконання свого зобов`язання.

Відтак, твердження апелянта щодо можливості затвердження господарським судом першої інстанції мирової угоди не відповідає дійсності та спростовується згідно доказів наявних в матеріалах справи.

Окрім того, щодо тверджень скаржника про те, що відповідач подав клопотання про неможливість своєї присутності на судовому засіданні з об`єктивних причин, проте суд розглянув справу за відсутності позивача та відповідача, що суперечить принципам рівності сторін і диспозитивності, колегія суддів вказує наступне.

За п. 2 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом. Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (п. 3 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України); а також подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначено наслідки неявки в судове засідання учасника справи. Згідно з ч. ч. 1, 3 зазначеної норми неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Колегією суддів встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, окрім того розгляд справи неодноразово відкладався.

Нормами чинного законодавства не передбачено жодного обмеження щодо кола представників юридичної особи. За неможливості представництва інтересів товариства, представляти інтереси учасника судового процесу може керівник або інша особа як з числа своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Підсумовуючи все вищевказане, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2024 у справі №921/335/24.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну cкаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГТС Трейдінг Україна» б/н від 17.12.2024 (вх. № 01-05/3658/24 від 18.12.2024) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2024 у справі № 921/335/24 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 14.04.2025.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак