ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16.04.2025 Справа №905/268/25

за позовом: ОСОБА_1 , м.Буча

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр вивчення систем промислової безпеки та охорони праці», м.Бахмут

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , м.Москва

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , м.Москва

за участю третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , м.Київ

за участю третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Бучанської районної військової адміністрації Київської області, м.Буча

про визнання трудових відносин припиненими

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , м.Буча звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр вивчення систем промислової безпеки та охорони праці», м.Бахмут про визнання трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр вивчення систем промислової безпеки та охорони праці» припиненими 30.09.2014 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 із займаної посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр вивчення систем промислової безпеки та охорони праці» на підставі п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30.09.2014 він був звільнений з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр вивчення систем промислової безпеки та охорони праці» на підставі п.1 ст.36 Кодексу законів про працю України, за згодою сторін. Підставою для звільнення з посади генерального директора були протокол загальних зборів №7 від 18.09.2014 та наказ №2014-09-30 від 30.09.2014 Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр вивчення систем промислової безпеки та охорони праці», у зв`язку з чим з 01.10.2024 позивач не є керівником і представником відповідача. Проте, як стало відомо позивачу, відповідач не виконав вимоги закону та не вніс до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інформацію про його звільнення з посади керівника товариства.

Ухвалою суду від 07.04.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/268/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

14.04.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про витребування інформації, в якому позивач просить витребувати у Міністерства соціальної політики України інформацію щодо наявності чи відсутності в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб даних, як про внутрішньо переміщену особу, ОСОБА_4 , його відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та, у разі наявності таких даних, надати суду інформацію про зареєстроване місцезнаходження (перебування) фізичної особи.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що предметом спору є спір, що виник із корпоративних відносин, а вся кореспонденція, яку позивач направляє в рамках справи та згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України третій особі Костаренку Я.Ю. повертається без вручення, у зв`язку з чим є необхідність у витребуванні вищезазначеної інформації.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає про наступне.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відтак, в разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона або інші учасники справи вправі звернутись до господарського суду із клопотанням про витребування доказів; при цьому, обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Зокрема, причинами неможливості самостійного отримання доказу особою, яка бере участь у справі, може бути відмова особи, в якої знаходиться доказ, надати цей доказ, або законодавчо встановлена заборона передання певної інформації тощо. Разом з цим, заявник має обґрунтувати необхідність витребування саме цього доказу, зазначити обставини, які цей доказ підтверджує, а також яке значення встановлення цих обставин має для розгляду справи.

Одночасно, згідно з ч.ч.7-9 ст.81 Господарського процесуального кодексу України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру (ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Пунктом 5 постанови №509 від 01.10.2014 Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб», визначено, що з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики.

Відповідно до п.11 вказаної постанови органи державної влади та органи місцевого самоврядування мають право безоплатно отримувати інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, зокрема в електронній формі у порядку електронної інформаційної взаємодії або за допомогою технічних засобів з використанням унікального електронного ідентифікатора (QR-коду, штрих-коду, цифрового коду). Інформація про осіб, які переміщуються, надається з дотриманням вимог законодавства про інформацію та законодавства про захист персональних даних.

За змістом п.4 Порядку, затвердженого постановою №646 від 22.09.2016 Кабінету Міністрів України, Єдина інформаційна база даних про внутрішньо переміщених осіб, серед іншого, повинна містити дані про фактичне місце проживання особи на дату звернення, а також адресу, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону. Така інформація про учасників справи становить їх персональні дані у розумінні Закону України «Про захист персональних даних», отримання доступу до яких (у разі наявності) має легітимну мету захисту їх процесуальних прав на участь у судовому розгляді, що кореспондується з ч.2 ст.32 Конституції України.

Таким чином, враховуючи наведені заявником доводи, приймаючи до уваги приписи ст.81 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про доцільність витребування вищенаведених відомостей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Клопотання №413/04 від 14.04.2025 ОСОБА_1 про витребування інформації задовольнити.

Зобов`язати Міністерство соціальної політики України (01601, м.Київ вул.Еспланадна, 8/10; засоби електронного зв`язку: ) у строк протягом п`яти днів з моменту отримання цієї ухвали надіслати на поштову або електронну адресу суду інформацію про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи Костаренка Ярослава Юрійовича (відома адреса: АДРЕСА_1 , інші відомості - невідомі).

За умови наявності такої реєстрації на момент отримання цієї ухвали надати Господарському суду Донецької області відомості про фактичне місце проживання зазначеної особи, адресу за якою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, номер телефону, електронну пошту (у разі наявності).

У разі неможливості надати запитувану інформацію письмово повідомити про це в той саме строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.О.Паляниця