ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 рокуСправа № 912/3100/24

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянув у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" (вул. Богдана Хмельницького, буд. 17/52, поверх 4, м. Київ, 01054)

до відповідача: Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Полтавська, буд. 38, м. Кропивницький, 25015)

про стягнення 1 895 938,66 грн,

секретар судового засідання - Коваленко Т.А.

представники сторін не брали участі у судовому засіданні,

у судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини прийнятого рішення без їх проголошення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" (далі - ТОВ "АБУ") до Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") про стягнення 1 895 938,66 грн, з яких 1 716 370,39 грн основна заборгованість, штраф у розмірі 5 741,90 грн, інфляційне збільшення 126 761,63 грн, 3% річних 47 064,74 грн з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №620 поставки (купівлі - продажу) товару (з доставкою) від 26.12.2023 в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою від 18.12.2024 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 02.01.2025 та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

30.12.2024 до суду надійшла заява позивача про проведення засідання за відсутності його представника.

01.01.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про витребування доказів.

02.01.2025 до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без участі його представника та повідомлено про часткову сплату боргу за отриманий товар в розмірі 501 015,34 грн.

02.01.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 04.02.2025, про що суд постановив протокольну ухвалу.

03.02.2025 від відповідача надійшла заява про проведення засідання без участі його представника, а також додаткові пояснення у справі, до яких додано докази оплати за поставлений товар по договору №620 від 26.12.2023.

Протокольною ухвалою від 04.02.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

Ухвалою від 04.02.2025 господарський суд постановив продовжити строк підготовчого провадження на 15 днів за ініціативою суду, закрити підготовче провадження у справі №912/3100/24 та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.02.2025.

25.02.2025 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті та оголосив перерву до 20.03.2025.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді, судове засідання 20.03.2025 не відбулося.

Ухвалою від 27.03.2025 господарський суд призначив судове засідання у справі на 03.04.2025.

03.04.2025 до господарського суду надійшла заява відповідача про проведення засідання за відсутності учасника справи.

Сторони не скористалися своїм процесуальним правом на участь у засіданні суду 20.03.2025, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи. Суд враховує заяву відповідача про проведення засідання за відсутності його представника.

На підставі ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 03.04.2025 досліджено докази.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

26.12.2023 між ДП "Кіровоградський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (далі - Покупець) та ТОВ "АБУ" (далі - Постачальник) укладено договір №620 поставки (купівлі - продажу) товару (з доставкою) (далі - Договір, а.с. 33-37), за умовами якого:

- в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступний товар: сіль для промислового переробляння кам`яна, сорт вищий, крупність 3 з протизлежувальною добавкою до 150г/тн (далі - Товар) (п. 1.1.);

- найменування товару: сіль для промислового переробляння кам`яна, сорт вищий, крупність 3 з протизлежувальною добавкою до 150г/тн. Кількість товару, що підлягає поставці згідно умов цього Договору становить 1 000 тонн. Покупець на свій розсуд, керуючись власними господарськими потребами визначає загальну кількість заявок на поставку товару та не зобов`язаний замовляти товар на всю суму, визначену сторонами як ціна договору (п. 1.2.);

- ціна цього Договору становить 6 849 000,00 гривень (шість мільйонів вісімсот сорок дев`ять тис. грн) 00 коп, в тому числі ПДВ 1 141 500,00 гривень (один мільйон сто сорок одна тис. п`ятсот грн) 00 коп, що станом на дату укладення Договору дорівнює загальній вартості Товару. Загальна вартість Товару за цим Договором складається із вартості кожної партії Товару, поставленої в межах строку дії цього Договору (п. 3.1., 3.2.);

- розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: оплати Покупцем рахунку Постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. Договору (п. 4.1.);

- рахунок приймається до оплати при отриманні Товару та всіх документів, що підтверджують належну якість товару (сертифікат/паспорт якості тощо), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який безпосередньо отримав партію Товару, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару. Постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначених цим пунктом Договору документів (у тому числі електронних) Постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені Покупцю збитки (витрати) (п. 4.2.);

- сторони свідчать, що Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар протягом 45 робочих днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначений в п. 4.1., 4.2. цього Договору. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, зазначених в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Постачальником взятих на себе зобов`язань (п. 4.3.);

- Товар постачається транспортом Постачальника на адресу згідно заявки замовника на умовах DDP у відповідності до Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів - ІНКОТЕРМС (у ред. 2010 р.) не більше ніж 10 календарних днів з моменту відправлення заявки Покупцем. Покупець надає Постачальнику письмову заявку. У заявці Покупця вказується: найменування товару; кількість Товару; при потребі - найменування підрозділу, до складу якого постачається товар; перелік матеріально - відповідальних осіб, що уповноважені Покупцем одержувати товар; строк/термін поставки Товару (п. 5.1.);

- після передачі Товару та виконання обов`язку з поставки уповноважена Покупцем особа підписує видаткові накладні на отриманий Товар та передає їх Постачальнику. Обов`язок з поставки є виконаним в момент передачі Товару та надання, зазначених у п. 4.2. Договору (п. 5.3.);

- датою передачі Товару від Постачальника Покупцю вважається дата підписання видаткової накладної на Товар, що засвідчує реальне отримання Товару за кількістю та якістю матеріально - відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами (п. 5.4.);

- Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені Товари (п. 6.1.1.);

- в разі порушення строків оплати товару, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 0,0001% від суми боргу (сплачується одноразово) (п. 7.3.7.);

- нарахування будь-яких сум щодо відповідальності Покупця за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором припиняється через один місяць, від дня порушення такого зобов`язання (п. 7.3.10.);

- сторони домовились та підтверджують, що загальний розмір відповідальності Покупця за цим Договором не може перевищувати 1% від загальної вартості порушених зобов`язань Покупця (пункт 7.3.11.);

- цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 березня 2024 року (п. 10.1.);

- закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п.10.3.).

За специфікацією до Договору Постачальник здійснює поставку товару - сіль для промислового переробляння кам`яна, сорт вищий, крупність 3, з протизлежувальною добавкою до 150 г/тн в кількості 1 000 тон за ціною 5 707,50 грн (без ПДВ з доставкою) на загальну суму 6 849 000,00 грн з ПДВ (а.с. 37 на звороті).

Договір та специфікація підписані та скріплені печатками сторін.

Позивач на виконання умов укладеного Договору передав відповідачу товар на загальну суму 2 966 370,39 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними, товарно-транспортними накладними (а.с. 17-32). Вказані накладні підписані сторонами та скріплені печатками юридичних осіб без зауважень та претензій щодо якості товару.

Як вказує позивач, відповідач частково оплатив поставлений йому товар в сумі 1 250 000,00 грн, тому станом на 30.10.2024 заборгованість відповідача становить 1 716 370,39 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Дочірнє підприємство "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" у поданому до суду відзиві на позов зазначило, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 3 636 000,00 грн основної заборгованості, є безпідставною та передчасною, оскільки строк виконання зобов`язання не настав, а тому відсутні підстави для його стягнення. Відповідач зазначає, що не прострочив виконання грошового зобов`язання, на момент подання позову строк оплати поставленого товару не настав, а тому позовні вимоги щодо стягнення 47064,74 грн 3 % річних, 126761,63 грн втрат від інфляції та штраф в розмірі 5741,90 грн суперечать умовам договору, є безпідставними та не підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до умов п. 7.3.7. в разі порушення строків оплати товару, покупець на вимогу постачальника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та штраф в розмірі 0,0001% від суми боргу (сплачується одноразово).

Вирішуючи спір, господарський суд враховує таке.

Згідно зі ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір, до виконання якого застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (далі - ГК України).

За своїм змістом та правовою природою укладений Договір є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 ЦК України.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 ст. 193 ГК України.

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, передав відповідачу товар на загальну суму 2 966 370,39 грн.

Відповідач частково оплатив поставлений йому товар в сумі 1 250 000,00 грн.

Таким чином, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 1 716 370,39 грн.

При цьому, відповідач, посилаючись на порушення позивачем умов п. 4.3. Договору щодо не направлення відповідачу пакета документів про поставку товару, вважає, що строк виконання зобов`язання з оплати не настав.

Як вже зазначено, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні підписані сторонами та скріплені печатками позивача та відповідача без зауважень та претензій щодо якості товару, відсутності належно оформлених обумовлених Договором документів.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивачу про сумніви в якості товару, проведення відповідачем перевірки якості поставленого товару відповідно до видаткових накладних.

Разом з тим, відповідно до п. 4.3 Договору сторони погодили оплату покупцем постачальнику товару протягом 45 робочих днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначений в п. 4.1., 4.2. цього Договору.

Крім того, п. 5.4. Договору передбачено, що датою передачі товару від Постачальника Покупцю вважається дата підписання видаткової накладної на товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріально відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами.

При цьому, позивач не вірно визначив періоди прострочення відповідачем грошового зобов`язання, зокрема їх початок.

Ураховуючи умови Договору (пункт 4.3.), строк оплати товару, поставка якого підтверджується наявними у справі підписаними сторонами видатковими накладними, є таким, що настав:

- за видатковими накладними №91-97, 135 від 12.01.2024 на загальну суму боргу 1 386 374,58 грн - 15.03.2024, прострочення виконання починається з 16.03.2024;

- за видатковими накладними №333, 404 від 16.01.2024 на загальну суму боргу 2 083 945,23 грн - 19.03.2024, прострочення виконання починається з 20.03.2024;

- за видатковими накладними №338-340, 400 від 17.01.2024 на загальну суму боргу 2 791 241,46 грн - 20.03.2024, прострочення виконання починається з 21.03.2024;

- за видатковою накладною №401 від 18.01.2024 на загальну суму боргу 2 966 370,39 грн - 21.03.2024, прострочення виконання починається з 22.03.2024.

Поряд з цим, під час розгляду справи відповідач повідомив про часткову сплату заборгованості.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної статті ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.07.2023 у справі №906/1357/20, від 16.08.2023 у справі №910/5571/22.

На підтвердження сплати заборгованості відповідачем надано такі платіжні інструкції: №1272 від 19.11.2024 на суму 300 000,00 грн; №1453 від 10.12.2024 на суму 100 000,00 грн; №1494 від 13.12.2024 на суму 23 416,68 грн; №1495 від 13.12.2024 на суму 26 381,94 грн; №1496 від 13.12.2024 на суму 51 216,72 грн; №1660 від 03.01.2025 на суму 173 622,15 грн; №1659 від 03.01.2025 на суму 177 115,14 грн; №1661 від 03.01.2025 на суму 172 800,27 грн; №1662 від 03.01.2025 на суму 476 462,44 грн; №1664 від 06.01.2025 на суму 215 355,05 грн (а. с. 72-76 з об.).

Відповідно до наданих платіжних інструкцій слідує, що сплата суми в загальному розмірі 1 716 370,39 грн з посиланням в призначені платежу про погашення заборгованості за сіль технічну згідно з договором №620 від 26.12.2023.

Разом з тим, на підставі платіжних інструкцій №1272 від 19.11.2024, №1453 від 10.12.2024, №1494 від 13.12.2024, №1495 від 13.12.2024, №1496 від 13.12.2024 на загальну суму 501 015,34 грн оплата здійснена відповідачем до подання позову у даній справі та в день його подання (13.12.2024).

Суд враховує, що особа, яка звертається до суду з позовом повинна довести конкретні факти порушення її прав та інтересів, та підтвердити, що її права та законні інтереси буде захищено та відновлено з допомогою певного способу захисту, визначеного у позові.

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективним за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №906/1175/18, від 20.06.2023 у справі №910/5529/19.

При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові незалежно від інших встановлених судом обставин. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.08.2023 у справі №910/5958/20, 22.03.2023 у справі №509/5080/18.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що відсутність предмета спору на момент звернення з позовом до суду свідчить про відсутність порушеного права позивача, а тому є підставою для відмови у позові, а не для закриття провадження у справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд відмовляє у задоволені позову в частині стягнення 501 015,34 грн з огляду на безпідставне стягнення позивачем вказаної суми, у зв`язку з її сплатою відповідачем на момент звернення позивача з позовом у даній справі.

Щодо заборгованості в загальному розмірі 1 215 355,05 грн, яка сплачена відповідачем 03.01.2025 та 06.01.2025, тобто після звернення позивачем до суду (через електронний суд 13.12.2024), наявні підстави для закриття провадження у справі в частині стягнення вказаної суми боргу за п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Таким чином, заявлений до стягнення основний борг в загальному розмірі 1 716 370,39 грн (501 015,34 грн + 1 215 355,05 грн) повністю сплачений відповідачем.

При цьому, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5 741,90 грн штрафу, 126 761,63 грн інфляційних втрат та 47 064,74 грн 3% річних.

За приписами ст. 530 ЦК України одним із принцип належного виконання зобов`язання, є його виконання у встановлений договором строк (термін). Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217, ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (ч. 2 ст. 230 ГК України).

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Окрім того, відповідно до положень ст. 625 ЦК України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Згідно з ч. 2 наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено матеріалами справи, відповідачем порушено зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем товару в частині дотримання строку проведення остаточного розрахунку.

Зазначене в силу наведених вище норм законодавства, є підставами для застосування до відповідача штрафних санкцій, передбачених Договором, а також нарахувань згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У п. 7.3.7. Договору сторони обумовили застосування пені та штрафу у випадку порушення строків оплати товару відповідачем, а саме: пені в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та штрафу розмірі 0,0001% від суми боргу.

Виходячи з наведеного у позові розрахунку за формулою (пеня = С x РП x Д : 100, де С - Сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - Кількість днів прострочення), позивачем здійснено нарахування пені, а не штрафу.

Окрім цього, суд враховує, що Договір містить такі умови:

- нарахування будь-яких сум щодо відповідальності покупця за невиконання грошового зобов`язання за цим Договором припиняється через один місяць, від дня порушення такого зобов`язання (п. 7.3.10.);

- сторони домовились та підтверджують, що загальний розмір відповідальності покупця за цим Договором не може перевищувати 1% від загальної вартості порушених зобов`язань покупця (п. 7.3.11.).

Пункти 7.3.10 та 7.3.11 є частиною розділу VII Договорів "Відповідальність сторін".

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором. Передбачена законами України відповідальність застосовується з врахуванням положень цього договору.

Тобто, сторони передбачили, що за неналежне виконання своїх зобов`язань сторони мають нести як відповідальність, встановлену цим договором, так і відповідальність, встановлену законом.

Підпункти 7.3.10 та 7.3.11 Договору є структурною частиною п. 7.3, тому мають аналізуватися в контексті цього пункту.

Пункт 7.3 Договору має назву "види порушень та санкції за них, установлені Договором".

Отже, сторони у п. 7.3 Договору передбачили певні санкції за порушення умов договору, які покладаються на покупця (відповідача у цій справі).

З аналізу наведених фактичних обставин справи можна дійти висновку, що обмеження, встановлені підпунктами 7.3.10 та 7.3.11 Договору, поширюються саме на санкції, встановлені Договором.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки становлять способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки обмеження, встановлені підпунктами 7.3.10 та 7.3.11 Договору, поширюються саме на санкції, встановлені Договором, а також беручи до уваги те, що інфляційні втрати та 3 % річних є спеціальними мірами цивільно-правової відповідальності, способами захисту майнового права, останні не можна ототожнювати із штрафними санкціями.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі №903/806/21.

Здійснивши власний розрахунок пені, з урахуванням положень п. 7.3.10 Договору та правильного початку прострочення відповідачем грошового зобов`язання, суд установив:

- за видатковими накладними №91-97, 135 від 12.01.2024 від загальної суми боргу 1 386 374,58 грн за період з 16.03.2024 по 15.04.2024 пеня становить 429,78 грн;

- за видатковими накладними №333, 404 від 16.01.2024 від загальної суми боргу 2 083 945,23 грн за період з 20.03.2024 по 19.04.2024 пеня становить 646,02 грн;

- за видатковими накладними №338-340, 400 від 17.01.2024 від загальної суми боргу 2 791 241,46 грн за період з 21.03.2024 по 20.04.2024 пеня становить 865,28 грн;

- за видатковою накладною №401 від 18.01.2024 від суми боргу 2 966 370,39 грн за період з 22.03.2024 по 21.04.2024 пеня становить 919,57 грн.

Усього розмір пені становить 2 860,65 грн.

Пеня в розмірі 2 860,65 грн не перевищує 1% основного боргу відповідача - 12 153,55 грн (1 215 355,05 грн (правомірно заявлена сума основного боргу) х 1 % = 12 153,55).

У зв`язку з цим вимога про стягнення пені підлягає задоволенню частково, у розмірі 2 860,65 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд установив, що позивач при розрахунку не врахував, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

З урахуванням правильного початку прострочення грошового зобов`язання, суд здійснив власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість:

- 1 386 374,58 грн за видатковими накладними №91-97, 135 від 12.01.2024 за період з 16.03.2024 по 19.03.2024: 3% річних становить 454,55 грн, інфляційні втрати - 0;

- 2 083 945,23 грн за видатковими накладними №333, 404 від 16.01.2024 (борг з урахуванням попередніх видаткових) за період з 20.03.2024 по 20.03.2024: 3% річних становить 170,82 грн, інфляційні втрати - 0;

- 2 791 241,46 грн за видатковими накладними №338-340, 400 від 17.01.2024 (борг з урахуванням попередніх видаткових) за період з 21.03.2024 по 21.03.2024: 3% річних становить 228,79 грн, інфляційні втрати - 0;

- 2 966 370,39 грн за видатковою накладною №401 від 18.01.2024 (борг з урахуванням попередніх видаткових) за період з 22.03.2024 по 18.04.2024: 3% річних становить 6 808,06 грн, інфляційні втрати - 5 932,74;

- 2 916 370,39 грн з урахуванням оплати 19.04.2024 боргу в сумі 50 000,00 грн за період з 19.04.2024 до 02.05.2024: 3% річних становить 3 346,65 грн, інфляційні втрати - 0;

- 2 716 370,39 грн з урахуванням оплати 03.05.2024 боргу в сумі 200 000,00 грн за період з 03.05.2024 до 07.05.2024: 3% річних становить 1 113,27 грн, інфляційні втрати - 0;

- 2 516 370,39 грн з урахуванням оплати 08.05.2024 боргу в сумі 200 000,00 грн за період з 08.05.2024 до 09.05.2024: 3% річних становить 412,52 грн, інфляційні втрати - 0;

- 2 216 370,39 грн з урахуванням оплати 10.05.2024 боргу в сумі 300 000,00 грн за період з 10.05.2024 до 01.10.2024: 3% річних становить 26 342,11 грн, інфляційні втрати - 110 409,16 грн;

- 2 116 370,39 грн з урахуванням оплати 02.10.2024 боргу в сумі 100 000,00 грн за період з 02.10.2024 до 07.10.2024: 3% річних становить 1 040,84 грн, інфляційні втрати - 0 грн;

- 2 016 370,39 грн з урахуванням оплати 08.10.2024 боргу в сумі 100 000,00 грн за період з 08.10.2024 до 09.10.2024: 3% річних становить 330,55 грн, інфляційні втрати - 0 грн;

1 716 370,39 грн з урахуванням оплати 10.10.2024 боргу в сумі 300 000,00 грн за період з 10.10.2024 до 30.10.2024: 3% річних становить 2 954,41 грн, інфляційні втрати - 30 894,67 грн.

Усього розмір 3% річних становить 43 202,57 грн, інфляційних втрат - 147 236,57 грн.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволення частково, у розмірі 43 202,57 грн.

Виходячи з того, що сума інфляційних втрат, розрахованих судом, є більшою, ніж заявлена до стягнення, при цьому суд не може виходити за межі позовних вимог, позов у цій частині підлягає задоволенню у визначеній позивачем сумі - 126 761,63 грн.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 860,65 грн пені, 126 761,63 грн інфляційних втрат, 43 202,57 грн 3% річних. В частині стягнення 1 215 355,05 грн основного боргу провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору, в іншій частині вимог про стягнення 501 015,34 грн основного боргу слід відмовити.

За подання до господарського суду позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 28 439,08 грн без застосування коефіцієнта.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, з огляду на відмову в позові в частині вимог, закриття провадження в частині вимог та часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 2 592,37 грн.

За клопотанням позивача судовий збір в сумі 18 230,33 грн підлягає поверненню у зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення 1 215 355,05 грн основного боргу.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині стягнення 1 215 355,05 грн основного боргу закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

У задоволені позову в частині стягнення 501 015,34 грн основного боргу відмовити.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Кіровоградський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул. Полтавська, буд. 38, м. Кропивницький, 25015, ідентифікаційний код 32039992) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс будівельників України" (вул. Богдана Хмельницького, буд. 17/52, поверх 4, м. Київ, 01054, 37354345) 2 860,65 грн пені, 126 761,63 грн інфляційних втрат, 43 202,57 грн 3% річних, а також 2 592,37 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам через систему "Електронний суд".

Повне рішення складено 14.04.2025.

Суддя М.С. Глушков