ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3518/13

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши заяву від 08.04.2025 за вх. № 2-528/25 Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про видачу дублікату наказу по справі № 916/3518/13 за позовом: Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача: Фізичної особи-підприємця Гачика Романа Васильовича про стягнення 6000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.02.2014 у справі № 916/3518/13 задоволено позов Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до фізичної особи підприємця Гачик Романа Васильовича про стягнення 3 000 (три тисячі) грн. штрафу та 3 000 (три тисячі) грн. пені у дохід загального фонду Державного бюджету України.

На виконання зазначеного рішення суду, яке набрало законної сили 28.02.2014, судом видано наказ від 28.02.2014 № 916/3518/13 про стягнення з ФОП Гачик Р.В. у дохід загального фонду Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, «Адміністративні штрафи та інші санкції») 3 000 (три тисячі) грн. штрафу та 3 000 (три тисячі) грн. пені.

08.04.2025 до суду від Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява про видачу дубліката виконавчого документа про стягнення з фізичної особи підприємця Гачик Романа Васильовича про стягнення 3 000 (три тисячі) грн. штрафу та 3 000 (три тисячі) грн. пені у дохід загального фонду Державного бюджету України.

Обґрунтовуючи подану заяву, останній зазначає, що Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зверталось до відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області із заявами про відкриття виконавчих проваджень за наказом від 28.02.2014 № 916/3518/13, щодо стягнення штрафу і пені із надсиланням оригіналу цього виконавчого документу.

Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області від 23.06.2015 ВП № 46900949, яка отримана Відділенням 30.06.2015, наказ Господарського суду Одеської області від 28.02.2014 № 916/3518/13 повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV) - у зв`язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до заяви Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10.07.2015 за вих. №08-14/2104 наказ Господарського суду Одеської області від 28.02.2014 № 916/3518/13 про стягнення з ФОП Гачик Р.В. штрафу та пені направлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеській області (у теперішній час Арцизький відділ державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У зв`язку з відсутністю відомостей щодо виконання наказу Господарського суду Одеської області від 28.02.2014 № 916/3518/13 заявник звернувся до Арцизького відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою від 11.06.2024 вих. №65-02/1616е про направлення на адресу Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України копій постанов про відкриття виконавчого провадження та повідомлення про хід виконавчих дій.

Так відділ ДВС листом від 24.06.2024 вих. № 21.6-32/12606 (вх. від 04.07.2024 № 65-01/809) повідомив заявника про те, що у «Арзицькому РДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження АСВП 46900949 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Одеської області від 28.02.2014 №916/3518/13 про стягнення з ФОП Гачик Р.В. на користь держави штрафу у розмірі 6000 грн. Згідно відомостей з АСВП встановлено, що 23.06.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вказане виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання. Станом на 24.06.2024 у відділі відсутній на виконанні вищевказаний виконавчий документ»

Згідно заяви стягувача, наказ №916/3518/13, виданий 28.02.2014 Господарським судом Одеської області, він не отримав, що свідчить про втрату наказу під час пересилки.

При цьому, заявник зазначає, що з 03.06.2020 змінено найменування юридичної особи - Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, при цьому інших змін до установчих документів не внесено (Розпорядження Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 №23-рп (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 20.05.2020 № 5-рп). Таким чином, стягувачем за виконавчим документом наказом Господарського суду Одеської області від 28.02.2014 №916/3518/13 є Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Суд вказує, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів. У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає про зміну найменування Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Розглянувши заяву про видачу дублікату виконавчого документу, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зауважує, що Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (близька за змістом правова позиція щодо умов видачі дубліката виконавчого документа викладена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі № 5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі № 916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі № 5/229-04, від 01.04.2020 у справі № 916/924/16, від 18.06.2020 у справі № 24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі № 19/093-12, від 10.10.2023 у справі №12/106).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (пункт 3.15 постанови Верховного Суду від 15.07.2021 у справі № 18/1147/11).

Як встановлено судом, заявник, звертаючись до суду з відповідною заявою про видачу дубліката виконавчого документа (наказу), зазначає, що 23.06.2015 виконавче провадження ВП 46900949 про виконання наказу №916/3518/13 від 28.02.2014 було повернуто разом із оригіналом виконавчого документа стягувачу, натомість, останнім повторно пред`явлено до виконання до органу державної виконавчої служби разом із заявою про відкриття виконавчого провадження у встановлений статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк., у зв`язку із чим вважає поважними причини пропуску для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання та фактично зазначає про непорушення ним строку для пред`явлення наказу.

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент видачі наказу 19.09.2012) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Відповідно до ст. 23 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на момент видачі судового наказу) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Так у матеріалах справи знаходиться заява від 10.07.2015 Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, якою повторно пред`явлено до виконання до органу державної виконавчої служби наказ Господарського суду Одеської області від 28.02.2014 у справі №916/3518/13, проте доказів направлення Арзицькому РДВС ГТУЮ в Одеській області та отримання заяви у матеріалах не міститься.

Разом з цим, листом Відділу ДВС від 24.06.2024 вих.№21.6-32/12606 було повідомлено, що 23.06.2015 виконавче провадження ВП 46900949 про виконання наказу №916/3518/13 від 28.02.2014 було повернуто разом із оригіналом виконавчого документа стягувачу за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83 на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, враховуючи положення Закону України "Про виконавче провадження", суд доходить висновку про те, що строк для пред`явлення наказу до примусового виконання сплинув 23.06.2015.

Відповідно до ч.1 ст.329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч.2,3 ст.329 ГПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

При цьому, як вже було встановлено судом, позивачем не надано суду заяву про поновлення строку на подання заяви у порядку ст.329 ГПК України, з огляду що судом не вирішується питання щодо поновлення відповідного строку.

Таким чином, суд доходить висновку про відмову у видачі дублікату виконавчого документу у справі №916/3518/13 з огляду на те, що строк для пред`явлення наказу до примусового виконання сплинув, а заявником не було надано суду про поновлення відповідного строку з наведенням поважних причин пропуску останнього.

У наданій заяві позивач також заявив клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору у сумі 90,84 грн.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як встановлено судом, при поданні відповідної заяви позивач, з урахуванням приписів п.19.4 Прикінцевих положень ГПК України, мав сплатити судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 90,84 грн.

Втім, як вбачається з платіжної інструкції №27 від 21.01.2025, останнім було перераховано на рахунок Державного бюджету України судовий збір у сумі 181,68 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що позивачем було внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме на суму 90,84 грн.

Відтак, приймаючи до уваги сплату позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд доходить висновків щодо наявності підстав для повернення Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України суми надмірно сплаченого судового збору у розмірі 90,84 грн, перерахованої відповідно до платіжної інструкції №22 від 21.01.2025 на загальну суму 181,68 грн.

Керуючись ст.234, п.19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вх.№2-326/25 від 08.04.2025) про видачу дублікату виконавчого документу у справі №916/3518/13 відмовити.

2. Повернути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, Одеська область, місто Одеса, вул. Садова, буд. 1-А, ) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Мечникова, 32, м. Одеса, 65029, ідентифікаційний код юридичної особи: 20992104, розрахунковий рахунок UA0008516, банк Державна казначейська служба України, МФО 820172) суму судового збору у розмірі 90 /дев`яносто/ грн 84 коп., перераховану відповідно до платіжної інструкції №27 від 21.01.2025 на загальну суму 181,68 грн.

Ухвала суду набирає законної сили 11.04.2025 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Суддя Літвінов Сергій Володимирович