ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/17/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І. В.,

секретар судового засідання: Шовтюк І. В.

за участі представників сторін:

- від позивача: Чернецький В.В., довіреність від 04.07.2024 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія"

про стягнення 50399,40 грн

В засіданні суду оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ПАТ "Укрнафта" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" 50399,40 грн штрафу та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю №13/2526-МТР від 28.06.2024.

Ухвалою від 03.01.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 28.01.2025 на 12:00, витребував у сторін відповідні процесуальні документи, а у позивача - додаткові документи (а. с. 24).

15.01.2025 до суду від позивача на виконання вимог ухвали суду надійшла заява з додатками (а. с. 26 - 51).

Ухвалою від 28.01.2025 господарський суд відклав підготовче засідання на 27.02.2025 о 10:30; постановив, серед іншого, повідомити відповідача про дату і час судового засідання телефонним зв`язком за таким номером телефону: (а. с. 62).

Як вбачається з телефонограми секретаря судового засідання Шовтюк І.В., відповідач повідомлений про дату і час судового засідання за вказаним номером телефону (а. с. 64).

Ухвалою від 27.02.2025 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті на 14.03.2025 о 10:00 (а. с. 68).

Ухвалою від 14.03.2025 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 03.04.2025 о 09:30 для підготовки сторін до судових дебатів та можливості їх викладення у письмовій формі (а. с. 72).

Представник позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав; просив стягнути з відповідача 50399,40 грн штрафу та сплаченого судового збору.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, повноважного представника в засідання суду не направив, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення засідання суду не надіслав; про дату, час та місце засідання суду повідомлений шляхом направлення ухвали господарського суду від 14.03.2025 в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а. с. 73).

У зв`язку з цим господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Судом також враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

За викладеного, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи господарським судом.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

28.06.2024 між Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" ( покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (постачальник, відповідач) було укладено договір про закупівлю (далі - договір, а. с. 7 - 10), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у погоджені сторонами строки шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності відповідно до коду ДК 021:2015: 34350000-5 шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності) лот №1 - 34350000-5 шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (шини в асортименті) лот №2 - 34350000-5 шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (шини для транспортних засобів) лот №3 - 34350000-5 шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (шини для транспортних засобів малої тоннажності) (надалі за текстом - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар на умовах договору. Договір укладається з постачальником, який став переможцем за лотом №1 - 34350000-5 шини для транспортних засобів великої та малої тоннажності (шини в асортименті).

Згідно п. 2.1 договору номенклатура, кількість, ціна, умови гарантії, а також строк, місце та умови поставки товару визначені у специфікації до даного договору, яка підписується уповноваженими представниками сторін, що є додатком № 1 до договору та є його невід`ємною частиною (надалі - "Специфікація").

Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики товару визначена у додатку № 2 до договору, який є його невід`ємною частиною (далі - "додаток № 2") (п. 1.2 договору).

У п. 2. 12 договору зазначено, що постачальник гарантує таке:

- товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави або іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань постачальника перед будь-якими третіми особами (фізичними, юридичними особами, державними органами і державою), а також не є предметом обтяження чи обмеження, передбаченого законодавством;

- до виробника товару/країни походження товару не застосовані обмежувальні заходи (санкції), передбачені ст. 4 Закону України "Про санкції", та/або санкції, застосовані уповноваженими міжнародними організаціями - ООН, Європейським союзом, та/або санкції, введені в дію уповноваженими на те органами влади Сполучених Штатів Америки, Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Канади, що забороняють або обмежують діяльність виробника товару/країни походження товару, щодо товару який є предметом договору;

- постачальник несе повну відповідальність та ризики настання несприятливих наслідків у разі порушення гарантійних зобов`язань, передбачених цим пунктом.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна товару в договорі визначається в національній валюті України та вказується у специфікації до договору.

Загальна сума договору становить 503994,00 грн (п`ятсот три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ (20 %) - 83 999,00 грн. (вісімдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 00 коп.) (п. 2.2 договору).

За п.3.1 договору платежі здійснюються покупцем шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у договорі. Розрахунок за весь товар здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень).

Розділом 5 договору сторони визначили умови поставки товару.

Так, у п. 5.1 договору зазначено, що умови поставки, які встановлюються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "ІНКОТЕРМС-2020", місце, умови та строки поставки визначаються в специфікації до даного договору.

За п. 5.2 договору постачальник зобов`язаний щоразу за 3 (три) календарних дні до дати поставки товару (в тому числі кожної частини/партії товару), письмово сповістити покупця про дату та час надходження товару в погоджений пункт призначення, надати інформацію про вантажоперевізника, та іншу інформацію, що необхідна покупцю для прийняття товару.

Приймання товару покупцем (в тому числі кожної частини/партії товару) підтверджується шляхом підписання уповноваженими представниками сторін відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (~ ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень) (п. 5.3 договору).

Датою поставки товару та моментом отримання покупцем товару від постачальника вважається дата підписання сторонами відповідної (-их) видаткової (-их) накладної (-их) та акту (-ів) приймання-передачі товару за кількістю та якістю (після зняття усіх зауважень) (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору при недотриманні постачальником строків поставки товару, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 5% вартості несвоєчасно поставленого товару за прострочення до 30 днів та 10% вартості несвоєчасно поставленого товару - за прострочення 30 днів і більше. У випадку не поставки товару постачальник сплачує покупцю 10% вартості непоставленого товару.

Цей договір набирає чинності з моменту його укладання та діє до "31" грудня 2024 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 11.1 договору).

У специфікації до договору (додаток №1) сторони погодили найменування товару у кількості 208 штук, ціну за одиницю товару, загальну вартість товару на суму 503994,00 грн, строк поставки - від 50 до 60 календарних днів з моменту підписання договору (а. с. 11 - 12).

У додатку №2 до контракту сторони погодили технічні, якісні, та кількісні характеристики товару (а. с. 12 на звороті - 13).

23.10.2024 позивач отримав від відповідача лист від 23.10.2024, вих. №23/10-1, яким визнано факт не поставки товару з обгрунтуванням щодо порушення договірних зобов`язань логістичними обмеженнями і регуляторними бар`єрами в країнах-імпортерах товару (а.с. 14).

У зв`язку з не отриманням товару у встановлений у договорі термін, позивач направив відповідачу претензію від 21.11.2024, вих. №01/01/09/24/03/01-02/01/2345 з вимогою щодо сплати штрафу в сумі 50399,40 грн на розрахунковий рахунок підприємства за неналежне виконання умов договору (а. с. 17 - 18), яка залишена без відповіді та задоволення.

У зв`язку з несплатою штрафних санкцій в добровільному порядку, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 50399,40 грн штрафу.

2. Норми права, які застосував Господарський суд Житомирської області.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним або домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

У відповідності із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення 50399,40 грн штрафу.

У специфікації товарів, яка є додатком 1 до контракту, сторони погодили, що строк поставки товару - 50 - 60 днів з моменту підписання договору (а. с. 11 - 12).

Однак, поставка товару за договором у визначений термін не була здійснена.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

З наведених вище положень законодавства слідує, що встановлення неустойки (штрафу, пені) віднесено до умов договору, які сторони, в межах встановлених законодавством, визначають на власний розсуд при укладенні договору.

Пунктом 7.1 договору визначено, що при недотриманні постачальником строків поставки товару, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 5% вартості несвоєчасно поставленого товару за прострочення до 30 днів та 10% вартості несвоєчасно поставленого товару - за прострочення 30 днів і більше. У випадку непоставки товару постачальник сплачує покупцю 10% вартості непоставленого товару.

Згідно з розрахунком (а. с. 2 на звороті) позивач нарахував до стягнення з відповідача 10% штрафу в сумі 50339,40 грн.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку штрафу, суд дійшов висновку про те, що він є арифметично вірним, обґрунтованим та виконаним у відповідності до приписів чинного законодавства.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по своєчасній поставці товару за договором. Відповідач доводів позивач не спростував.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення 50399,40грн штрафу є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

4. Судові витрати за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення, звільнення від сплати встановлюються законом.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГГ1К України, покладаються на відповідача з урахуванням подачі позовної заяви в електронній формі при якій застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (10029, м. Житомир, вул. Степана Бандери, буд. 7, офіс 316; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5; ):

- 50399,40 грн штрафу;

- 2422,40 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.04.25

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2, 3 - сторонам "Електронний суд"