ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"07" квітня 2025 р. Справа №909/719/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий суддя О.В. Зварич
судді О.І. Матущак
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у судовому засіданні клопотання Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради" б/н від 07.03.2025 року (вх. № 01-05/629/25 від 10.03.2025 року) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/719/24
за апеляційними скаргами Івано-Франківської міської ради б/н від 02.01.2025 року (вх.№01-05/35/25 від 03.01.2025 року); Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради б/н від 23.12.2024 року (вх. № 01-05/3729/24 від 24.12.2024 року)
на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року (суддя І.М. Скапровська; повне рішення складено 17.12.2024 року)
у справі № 909/719/24
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий сервіс" (надалі ТзОВ "Торговий сервіс")
до відповідача: Івано-Франківської міської ради
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департаменту комунальних ресурсів та сільського господарства Івано-Франківської міської ради,
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради (надалі КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради)
про визнання продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану договору оренди нежитлових приміщень,
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи-1: не з`явився;
від третьої особи-2: не з`явився,
Історія справи
30.07.2024 року ТзОВ "Торговий сервіс" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Департаменту комунальних ресурсів та сільського господарства Івано-Франківської міської ради та за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради про визнання продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, договору оренди нежитлових приміщень.
Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року у справі №909/719/24 задоволено позов ТзОВ "Торговий сервіс". Договір оренди нежитлових приміщень №ДО-3493 від 23.01.2012, укладений між Івано-Франківською міською радою, як орендодавцем, ТОВ "Торговий сервіс", як орендарем, визнано продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківська міська рада подали апеляційні скарги на вказане рішення суду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 року задоволено апеляційні скарги КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківської міської ради. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року у справі №909/719/24 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

07.03.2025 року через систему «Електронний суд» КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради подало клопотання (вх.№01-05/629/25 від 10.03.2025 року) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/719/24.

Клопотання мотивує тим, що 09.12.2024 року між КП «Муніципальні ринки» Івано-Франківської міської ради» та адвокатом Устінським А.В. було укладено договір про надання правничої допомоги №Ю-04/12/24. Зазначає, що в рамках договору було підготовлено та подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року по справі №909/719/24; підготовлено та подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; опрацьовано апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року, відзив на апеляційну скаргу, поданий ТзОВ «Торговий сервіс», письмові пояснення Департаменту комунальних ресурсів та сільського господарства. В подальшому було підписано акт наданих послуг та здійснено їх оплату. Просить стягнути з ТзОВ "Торговий сервіс" на користь КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради 20000,00 грн.

На підтвердження загальної вартості понесених витрат на правову допомогу заявник додав до клопотання копії наступних документів: ордеру серії АТ №1088380 від 19.12.2024 року, договору №Ю-04/12/24 від 09.12.2024 року про надання правничої допомоги, акту наданих послуг №1 від 26.12.2024 року, платіжну інструкцію №39 від 26.12.2024 року.

13.03.2025 року через систему «Електронний суд» ТзОВ "Торговий сервіс" подав заперечення (вх.№01-04/1992/25 від 13.03.2025 року), в якому просив повністю відмовити у задоволенні поданого КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/719/24.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 року призначено судове засідання по розгляду даного клопотання КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради на 07.04.2025 року о 12 год. 00 хв.

Учасники справи не забезпечили участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомили.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №909/719/24, суд встановив таке.

15.03.2025 року ухвала від 12.03.2025 року про призначення справи на 07.04.2025 року о 12 год. 00 хв. доставлена до електронних кабінетів учасників справи, що підтверджується довідками відповідального працівника суду.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи №909/719/24.

Явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, тому колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, заяву може бути розглянуто при відсутності учасників справи.

При ухваленні додаткової постанови суд виходить з таких мотивів.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

За приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вище зазначено, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року у справі №909/719/24 задоволено позов ТзОВ "Торговий сервіс". Договір оренди нежитлових приміщень №ДО-3493 від 23.01.2012, укладений між Івано-Франківською міською радою, як орендодавцем, ТзОВ "Торговий сервіс", як орендарем, визнано продовженим на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 року задоволено апеляційні скарги КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківської міської ради. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року у справі №909/719/24 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

На підтвердження понесення витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції заявник подав копії наступних документів: ордеру серії АТ №1088380 від 19.12.2024 року; договору №Ю-04/12/24 від 09.12.2024 року про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Устінським А.В. та КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради; акту наданих послуг №1 від 26.12.2024 року; платіжної інструкції №39 від 26.12.2024 року.

Відповідно до пункту 4.2 договору за надання адвокатом правничої допомоги клієнт сплачує фіксований гонорар у розмірі 20000,00 грн.

Згідно із пунктом 4.3 договору оплата надання правничої допомоги здійснюється клієнтом самостійно, шляхом безготівкового перерахунку встановленої актом наданих послуг вартості наданих послуг протягом 20-ти календарних днів з моменту підписання акту наданих послуг.

Згідно акту наданих послуг №1 від 26.12.2024 року адвокат надав, а клієнт отримав об`єм послуг по договору про надання правничої допомоги, а саме: підготовлено та подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року у справі №909/719/24; підготовлено та подано клопотання про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.

В пункті 4 вказаного акту зазначено, що в процесі надання послуг по договору сторони претензій одна до одної не мають.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору або є неспівмірним зі складністю справи.

З врахуванням вищеописаних норм процесуального закону та враховуючи, що апеляційний господарський суд задовольнив подану заявником апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення поданого клопотання з огляду на наступне.

В акті наданих послуг №1 від 26.12.2024 року зазначено два види послуг: підготовка та подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.12.2024 року у справі №909/719/24; підготовка та подання клопотання про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.

Дослідивши документи, надані на підтвердження понесення витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що розмір заявлених заявником витрат на правничу допомогу в сумі 20000,00 грн є завищеним, неспівмірним із складністю цієї справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у суді апеляційної інстанцій не у повній мірі відповідає критерію обгрунтованості, реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та витраченому адвокатом часу.

З огляду на те, що стягнення судом витрат на правничу допомогу у заявленому КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради розмірі суперечить принципу розподілу таких витрат, розумності їх розміру, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з ТзОВ "Торговий сервіс" на користь КП "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Керуючись, ст. ст. 86, 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради" б/н від 07.03.2025 року (вх. № 01-05/629/25 від 10.03.2025 року) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №909/719/24 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий сервіс" (79057, м. Львів, вул. Сельських, буд. 10, ) на користь Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, буд. 7, ) 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині Клопотання Комунального підприємства "Муніципальні ринки" Івано-Франківської міської ради" б/н від 07.03.2025 року (вх. № 01-05/629/25 від 10.03.2025 року) залишити без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак

Суддя І.Ю. Панова