ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" квітня 2025 р. Справа № 914/3125/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

без виклику учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Горянка" від 14.04.2025 (вх. 01-05/1149/25 від 15.04.2025)

про забезпечення позову

у справі №914/3125/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Горянка"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Футуро Трейд"

про: стягнення 414 142,97 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.03.2025 у справі №914/3125/24 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Футуро Трейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Горянка" 402 074, 04 грн основного боргу, 12 072, 93 грн пені, 6 212, 14 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Футуро Трейд" подало апеляційну скаргу від 08.04.2025, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 19.03.2025 у справі №914/3125/24 та ухвалити нове рішення із врахуванням доводів апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 справу №914/3125/24 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.04.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Футуро Трейд" залишено без руху та встановлено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги (подання суду доказів сплати судового збору в сумі 9 318, 21 грн) - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

15.04.2025 до Західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» поступила заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Горянка" про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу - ТОВ «Футуро Трейд» і знаходяться у нього чи в інших осіб, котрі мають сплатити ТОВ «Футуро Трейд» у розмірі ціни позову 420 355,12 грн, які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Футуро Трейд».

Вказана заява мотивована тим, що відповідач подав апеляційну скаргу у даній справі з метою затягування виконання рішення суду та ухилення від сплати заборгованості, вживає заходів до приховування свого майна та грошових коштів шляхом переведення їх на рахунки компаній-сателітів, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч.ч1,4 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Горянка" про забезпечення позову, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суд розглядає вказану заяву з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в частинах другій, п`ятій, шостій та сьомій статті 137 ГПК України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами Господарського процесуального кодексу України та інших нормативно-правових актів, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення/дії, передбачених законом (чи визначених на його основі судом) найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Такі правові висновки Верховного Суду викладено у постановах, зокрема, від 24.10.2022 у справі № 916/950/22, від 15.05.2019 у справі №910/688/13.

З наведеного випливає, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття або відмова у застосуванні знаходяться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до ст. 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання судового рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність (співмірність) заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому заходи, обрані для забезпечення позову, не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та/або грошові кошти, що належать або підлягають передачі/або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оскільки законом не визначено вичерпного переліку необхідних доказів, які заявник повинен надати до суду при зверненні з заявою про забезпечення позову, суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

В такий спосіб у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд на підставі поданих заявником доказів має встановити наявність/відсутність обставин того, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 916/2364/20.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що відповідач подав апеляційну скаргу у даній справі з метою затягування виконання рішення суду та ухилення від сплати заборгованості, вживає заходів до приховування свого майна та грошових коштів шляхом переведення їх на рахунки компаній-сателітів, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Однак, колегія суддів відзначає, що позивачем не подано суду жодних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, зокрема, приховування свого майна та грошових коштів. Реалізація відповідачем свого права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції сама по собі не є доказом вчинення таких дій та не свідчить про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення у даній справі.

Враховуючи наведене, колегія судів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Горянка" від 14.04.2025 (вх. 01-05/1149/25 від 15.05.2025) про забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до п. 6 ст. 140 ГПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 ГПК України Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Горянка" від 14.04.2025 (вх. 01-05/1149/25 від 15.04.2025) про забезпечення позову у справі №914/3125/24 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.