ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5262/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засіданні Крутькової В.О., розглянувши у закритому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія"

до відповідача-1: Акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

відповідача-2 - Акціонерне товариства "Українська залізниця"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача- Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтегрований транспортний менеджмент Груп Україна"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача- Акціонерне товариство "Одеський припортовий завод"

про стягнення 321063,37 грн

за участю представників:

від позивача - Кулик С.

від відповідача-2 - Рахнянська С.

від третіх осіб - Гула О.

Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" подало до суду позов до АТ"Українська залізниця" в особі РФ "Одеська залізниця" та АТ "Українська залізниця" за участі третої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача- Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтегрований транспортний менеджмент Груп Україна" та третої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача- Акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" про стягнення з Акціонерне товариства "Українська залізниця" суму нестачі вантажу в сумі 321063,37грн.

Ухвалою від 04.12.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 08.01.2025.

Ухвалою від 20.12.2024 суд продовжив відповідачам строк для подання відзиву, а третім особам - строк для подання пояснень - до 31.12.2024.

29.01.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 26.02.2025.

26.02.2025 суд розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 26.02.2025 судом оголошувалась перерва до 05.03.2025, в судовому засіданні 05.03.2025 оголошувалась перерва до 19.03.2025, в судовому засіданні 19.03.2025 було оголошено перерву до 02.04.2025.

02.04.2025 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, у позові стверджує, що Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або іншому підприємству. Нестача вантажу виникла з вини відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», просить стягнути з нього суму вартості нестачі вантажу.

Відповідач 2 проти позову заперечує. У відзиві посилається на те, що статтею 32 Статуту залізниць України передбачено обов`язок відправника підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з урахуванням Технічних умов. У залізничній накладній № 32519167 в графі 28 вказано, що завантаження вантажу у вагони здійснювалося засобами і силами відправника вантажу, ним же самостійно було визначено масу вантажу перед відправленням вагонів, без участі представника залізниці. В розділі „Д" комерційного акту від 03.06.2024 № 401100/1 зазначено, що вантаж прибув на станцію призначення в справному вагоні № 90450198, усі запірно-пломбувальні пристрої відправника справні, відповідають перевізному документу. Комерційний акт підписаний представником одержувача без зауважень. Згідно залізничної накладної № 32519167 вагон № 90450198 з вантажем прибув на ст. Чорноморська в технічно справному стані зі справними ЗПП в кількості 3 штук. Зі змісту комерційного акту № 401100/1 вбачається, що вагон № 90450198 справний, що підтверджується актом про технічний стан вагону (контейнеру) № 1 від 03.06.2024 р. Відповідно до акту експертизи № ВЕ-8/74, який наявний в матеріалах справи, всі завантажувальні люки щільно закриті кришками, зафіксованими відповідними опломбованими механізмами запирання; запірно-пломбувальні пристрої без видимих слідів порушень та у кількості відповідно до залізничної накладної. Відповідно до вищезазначеного, вагон був опломбований згідно з Правилами запірно-пломбувальними пристроями, які були застосовані при відправленні вантажу, прибув непошкоджений на станцію призначення, що виключає можливість доступу до вантажу під час перевезення. Враховуючи, що вагон № 90450198 прибув на станцію призначення у технічно справному стані з усіма справними ЗПП вантажовідправника, - підстави для стягнення з відповідача вартості нестачі вантажу відсутні.

Треті особи у письмових поясненнях звертають увагу суду, що під час складання та підписання Комерційного Акту представники Залізниці відмовилися відобразити дійсні обставини, а також зазначили у Комерційному акті про складання, але не додали до нього і не надали Відправнику, Одержувачу або Експедитору вантажу можливість ознайомитися з Актом про технічний стан №1 за формою ГУ-106. Складений 10.06.2024р. Залізницею Комерційний Акт залишився не підписаним з боку відправника, одержувача та експедитора вантажу через порушення з боку Відповідача. Комерційний Акт згідно його преамбулі складений на додаток до Акту загальної форми №4053 від 03.06.2024р., а у розділі Д Комерційного Акту Залізницею вказуються підстави проведення комісійного переваження вагону №90450198, а саме: - Заява Вантажоодержувача АТ «ОПЗ» №1 від 31.05.2024р.; - Акт загальної форми ГУ-46 №4053 від 03.06.2024р. Однак, вказаний Залізницею Акт загальної форми №4053 від 03.06.2024р., у якому відображена неповна та недостовірна інформація про стан вагону, до Комерційного Акту не додано. Більше того, цей акт був складений та підписаний без участі та відома представника відправника, одержувача та експедитора вантажу, який не був присутній при підписані цього акту. При цьому, про належний Акт загальної форми №4050 від 31.05.2024р. у Комерційному Акті Залізницею не згадується. У Комерційному Акті є посилання на акт, який є підставою визнання справності вагону №90450198 у технічному стані (що не відповідає дійсності), а саме на Акт №1 про технічний стан вагона (контейнера). Однак, вказаний Залізницею Акт №1 про технічний стан вагону до Комерційного Акту не додано. Залізниця намагалася приховати його та не надала на письмовий запит представника отримувача №605-11/09 від 11.09.2024р. На залізничній станції «Чорноморська» під час перезважування у вагоні №90450198 була виявлена недостача вантажу концентрату ільменітового вагою 34700 кг. за результатами комісійного огляду вагону у присутності працівників поліції було складено Акт загальної форми №4053 від 03.06.2024р. та Комерційний акт, у яких відображено, що другий нижній розвантажувальний люк має нещільне прилягання розміром 100 мм, яке задуте піною. При відкриванні верхніх люків виявлена навантаження нерівномірне, навпроти другого люку вантаж відсутній. У листі СВВП №4 від 11.11.2024 р. №61.5/-7803 слідством зроблений висновок, що з аналізу документі,в наданих заявниками, допитів свідків, зібраних доказів у їх сукупності, а також з огляду на фізико-механічні властивості вантажу та конструктивні особливості вагону №90450198, приймаючи до уваги зміст Акту експертизи №ВЕ-8/74 від 04.06.2024р. Одеської регіональної торгово-промислової палати, - ймовірною причиною недостачі вантажу у вагоні №90450198 могло бути просипання (теча) концентрату ільменітового із розвантажувального бункеру через щілину розміром до 100 мм. між кришкою та корпусом розвантажувального люку цього вагону під час руху потягу, яке було можливе у зв`язку з: - відсутністю гумового ущільнювача на кришці розвантажувального люку вагону №90450198, який за умови справності кришки та розвантажувального люку унеможливлює просипання (течі) вантажу при перевезені; - наявністю пошкоджень вагону №90450198, а саме деформації кришки люку, наслідком чого стала поява щілини до 100 мм між кришкою і рамою люка, нещільне примикання кришки до рами люку, тріщина та деформація металевої розпорки, що з`єднує кришку люку з механізмом розвантажування; - руйнацією та пошкодженням ущільнювача - монтажної піни, якою була задута означена щілина між кришкою і рамою люку вагону.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

25.11.2022р. між Акціонерним товариством "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (далі позивач, АТ «ОГХК») та «TRAXYS EUROPE S/A» було укладено Контракт №140/1-22 від 25.11.2022р. (т.1 а.с.58-60) на поставку концентрату ільменітового виробництва Філії «Іршанський гірничо-збагачувальний комбінат» АТ «ОГХК» код ГНГ 2614 0000, код УКТ ЗЕД (далі ільменітовий концентрат; вантаж; Філія «ІГЗК» АТ «ОГХК»; Контракт). У Додатку №9 від 01.05.2024р. до Контракту визначена ціна ільменітового концентрату, що постачався АТ «ОГХК» на адресу «Traxys Europe S.A.», яка склала 260 дол. США за 1 т.

17.01.2024р. між АТ «ОГХК» та ТОВ «ІТМ Україна» (далі 3 особа 1) було укладено Договір №001/24/104 про надання послуг.(далі Договір експедирування, т.1 а.с.62-71).

Матеріалами справи підтверджується, що між АТ «ОГХК» та ТОВ «ІТМ Україна» були погоджені відповідні Заявки на експедиторські послуги до Договору, у тому числі №2 від 26.04.2024р., №2/1 від 26.04.2024р., №2/2 від 26.04.2024р. (далі Заявки, т.1 а.с.72-77).

Позивач у позові стверджує, що в рамках вищезазначених договірних документів, було погоджено відповідний План перевезень № на травень 2024р., за яким було підтверджено перевезення 5 000 тон ільменітового концентрату від станції відправлення - НОВА БОРОВА (346007) Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» до станції призначення ЧОРНОМОРСЬКА (експорт для ОПЗ) (424600) Регіональної філії Одеська залізниця АТ Укрзалізниця.

Судом встановлено, що 26.05.2024р. Філія «ІГЗК» АТ «ОГХК», здійснила завантаження 557,400 тон ільменітового концентрату насипом на 8 вагонів-хоперів № №58812215, 54604012, 59858340, 5336798, 59860049, 90450198, 90456898, 58810268, власник та оператор вагонів АТ «Українська залізниця (далі Відповідач 2, Залізниця) зі станції Відправлення - НОВА БОРОВА (346007) до станції Призначення «ЧОРНОМОРСЬКА» (експ для ОПЗ) за залізничною Накладною №32519167 від 26.05.2024р. (далі Накладна; т.1 а.с.78-80).

Відповідно до вищезазначеної Накладної, вантаж був прийнятий до перевезення Залізницею, а у вагон №90450198 було завантажено 69500 кг. ільменітового концентрату. Відповідно до змісту графи 20 Накладної Вагон та розвантажувальні пристрої приведені в транспортне положення, люки закриті повністю. Вантаж розміщено й закріплено, згідно з п.4 гл.1 Додатка 3 до СМГС.

Згідно графи №26 Накладної та Відомості вагонів маса вантажу визначена Залізницею після зважування на вагонних статичних вагах (зав.№07058), за результатам якого він був опломбований. Пломби (ЗПП): №№К490830, К490820, К490850. 31.05.2024р. вагони прибули на станцію призначення - «ЧОРНОМОРСЬКА» (експ для ОПЗ), для накопичення на території АТ «ОПЗ» (далі 3 особа 2) до необхідної судової партії з наступною відправкою в Порт Констанца (Румунія), згідно Контракту. Після прибуття вагону з вантажем 31.05.2024р. на вузлову сортувальну залізничну станцію Чорноморська ЕКСП (для ОПЗ), було виявлено не щільне прилягання другого люку по ходу поїзда з лівої сторони вагону, з огляду на що, на підставі заяви Вантажоодержувача від 31.05.2024р. було проведено комісійне переваження вагону, у тому числі за участю представників ОУСПСКП ВП №4 ОРУП №2 ГУНП Одеської області капітана поліції Кононова А.С., старшого лейтенанта поліції Іванюк Ю.В. та виявлена нестача вантажу вагою 34700кг. У день прибуття вагону та подання Заяви Вантажоодержувачем 31.05.2024р., у встановленому порядку та за встановленою діючими «Правилами користування вагонами і контейнерами» Формою ГУ-23 (додаток 6 до вказаних Правил) було складено та підписано Акт загальної форми №4050 від 31.05.2024р. (т.1 а.с.190-112), відповідно до якого, у розділі «Опис обставин, що викликали складання Акту, окрім іншого зафіксовано: «…Було виявлено з лівої сторони по ходу потягу 2 люк вагона відкритий, має щілину розміром до 100мм, яка задута піною. Вагон в технічному і комерційному відношенні несправний…».

Позивач у позові звертає увагу суду, що саме у акті загальної форми № 4050 від 31.05.2024р. засвідчений факт пошкодження та несправності вагону №90450198 у технічному і комерційному відношенні. Факт складання акту загальної форми № 4050 від 31.05.2024р. Залізниця підтвердила у листі ВП «Служба роботи Станцій» Станції Чорноморська АТ «Укрзалізниця» від 11.06.2024р. №98 (т.1 а.с.128-130). З моменту виявлення нестачі вантажу вагою 34700кг. почалася процедура складання Комерційного Акту №401100/1 від 03.06.2024р. (надалі «Комерційний Акт» або «КА») станції залізниці Чорноморська Од. (т.1 а.с.115-117).

На думку позивача, Залізницею при складанні Комерційного Акту у графі, що відображає технічний стан вагону, вказана недостовірна інформація про справність вагону; у комерційному акті не зазначено, що вагон, як це було зазначено у Актах загальної форми №4050 від 31.05.24. та №4053 від 03.06.24, прийшов на станцію з відкритим люком, що неможливо при справних пломбах (ЗПП) та є прямим доказом несправності цього вагона; у розділі Д Комерційного Акту, а саме, у продовженні розділу Д, що відображає Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку, - наведена неповна та недостовірна інформація, у якій не зазначені наявність щілини, пошкодження кришки люка та піни, а також важеля механізму відкриття розвантажувального люку, пошкодження механічні потертості на ЗПП №К490850 згідно Накладної.

Матеріалами справи підтверджується, що представник Вантажоодержувача/Вантажовідправника Лисьонок В.С. відмовився від підписання Комерційного Акту з підстав, викладених у Запереченні на Комерційний Акт (т.1 а.с.118, 119), підписав лише Акт загальної форми №4050 від 31.05.2024р., який відображав фактичні обставини пошкодження вагону №90450198. Комерційний Акт згідно його преамбулі складений на додаток до Акту загальної форми №4053 від 03.06.2024р., а у розділі Д Комерційного Акту Залізницею вказуються підстави проведення комісійного переваження вагону №90450198, а саме: - Заява Вантажоодержувача АТ «ОПЗ» №1 від 31.05.2024р.; - Акт загальної форми ГУ-46 №4053 від 03.06.2024р.

Судом встановлено, що Вантажоодержувачем з метою встановлення причин та обставин нестачі вантажу було замовлено експертизу. Чорноморським підприємством Одеської Регіональної Торгово-Промислової Палати ТПП України (далі - ТПП) з 31.05.24 по 04.06.2024р. було проведено Експертизу на предмет визначення якісного стану Вагону візуальним оглядом та підтвердження кількості вантажу при контрольному зважуванні.

За результатами проведення експертизи ТПП складено відповідний Акт експертизи №ВЕ-8/74 від 04.06.2024р. (далі Акт експертизи, т.1 а.с.91-106). Згідно наведених у Акті експертизи висновків, окрім іншого експертом встановлено, що:

- на одному розвантажувальному бункері зафіксовано щілину між кришкою і люком, через яку видно пошкоджений ущільнювач у вигляді монтажної піни;

- часткову деформацію кришки люку; - тріщину та деформацію металевої розпорки, що з`єднує кришку люку з механізмом розвантаження;

- на ЗПП відправника, навішеному на механізмі розвантаження бункеру з пошкодженим люком, через механічні потертості не зчитуються три останні цифри контрольного знаку, згідно залізничної накладної ЗПП - №К490850;

- відхилення між масою Нетто, за пред`явленою залізничною накладною та розрахунковою масою Нетто за результатами зважування: - 34 700кг.

Враховуючи висновки експертизи, представник Вантажовласника/Вантажовідправника звернувся до дирекції Залізниці із відповідною Скаргою №462-10/06 від 10.06.2024р. (т.1 а.с.120-127) на оформлення з порушеннями Комерційного Акту та із наступними Доповненнями №469-14/06 від 14.06.2024р. до вказаної Скарги (далі Скарга). Скаржник просив переоформити Комерційний акт з урахуванням наданих зауважень та виявленої несправності вагону. В задоволені зазначеної Скарги Залізниця відмовила листом № Д-04/425 від 28.06.2024р. (т.1 а.с.128-130). Залізниця листом № Д-02/4943 від 12.09.2024р. (т.1 а.с.81, 82), посилаючись на ненадання Заявником оригіналів документів, повернула без розгляду подану Вантажоодержувачем претензію №22/08-1 від 22.08.2024р. (т.1 а.с.131-136), а листом № Д-02/5071 від 18.09.2024р. (т.1 а.с.83) на запит Вантажоотримувача №605-11/09 від 11.09.2024р. (т.1 а.с.84-90), щодо надання оригіналів документів, відмовила у надані оригіналів документів, відсутність яких була підставою для повернення без розгляду претензії Заявника.

Як вбачається із листа СВВП №4 від 11.11.2024 р. №61.5/-7803 (т.1 а.с.139-141), наданого на адвокатський запит адвоката Гула А.Є. від 30.10.24р. №20/5, з метою з`ясування фактичних обставин та причин недостачі 34700кг вантажу концентрату ільменітового у вагоні №90450198, який за накладною №32519167 від 26.05.2024р. 31.05.2024р. прибув на станцію Чорноморська (експ), було проведено ряд процесуальних дій, зокрема, витребувані документи та допитані у якості свідків робітники АТ Українська залізниця» та АТ «ОПЗ», які були причетні до складання та підписували документи щодо нестачі цього вантажу, а саме, Акту загальної форми №4050 від 31.05.2024р., Акту загальної форми №4053 від 03.06.2024р., Акту про технічний стан вагона (контейнера) №1 від 03.06.2024р. та Комерційного акту №401100/1 від 03.06.2024р. Зазначені показання відображені у протоколах допитів свідків, наявних у матеріалах кримінального провадження № 0000279 від 20.06.2024р. Згідно із ст. 222 КПК України слідством у зазначеному листі від 11.11.2024 р. №61.5/-7803 наданий дозвіл на використання у судах України протоколів допитів свідків з кримінального провадження, внесеного до ЄДРДР 0000279, а також листа від 11.06.2024р. №98 Виробничого підрозділу «Служба роботи Станцій» Станції Чорноморська АТ «Укрзалізниця» від 11.06.2024р. №98 та доданих до нього матеріалів Комерційного акту від 03.06.2024р. №401100/1.

Із вищезазначених та наданих суду протоколів допитів (т.1 а.с.142-167), а також Заяв Свідка (т.2 а.с.68-77), вбачається, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, повідомили про наступне: Стосовно акту загальної форми №4050 від 31.05.2024р. посадові особи, які підписали цей акт, крім інших, дали наступні показання: - ОСОБА_1 , агент комерційний залізничної станції «Чорноморська» АТ «Українська залізниця»: засвідчила, що 31.05.2024р. на станції «Чорноморська» (для ОПЗ) була виявлена недостача вантажу концентрату ільменітового вагою 34700 кг., в люці №2 вагону №90450198 виявлена щілина розміром до 100 мм. Вагон №90450198 був в комерційному та технічному відношенні несправний, що і було зазначено у акті загальної форми №4050 від 31.05.2024р., який вона підписала. Люк №2 вагону з однієї сторони кришки люку був задутий монтажною піною, де і була щілина до 100 мм., а з іншої щільно примикав до корпусу вагону та щілини не мав; - ОСОБА_2 , прийомоздавальник оператора ЕВМ АТ «ОПЗ» показала, що 31.05.2024р. на станції «Чорноморська» (для ОПЗ) під час комісійного огляду у вагоні №90450198 була виявлена недостача вантажу концентрату ільменітового. В люці №2 вагону була наявна щілина розміром до 100 мм. Вагон №90450198 в комерційному та технічному відношенні був несправний. Люк №2 був задутий монтажною піною з тієї сторони, де була наявна цілина, розміром до 100 мм. З іншої сторони кришка люку щільно прилягала до корпусу та щілини не було. Тобто, вище вказана щілина і знаходилися на монтажній піні та через вказану щілину було можливе висипання ільменіту під час руху вагону. За результатами огляду вагону було складено Акт загальної форми №4050 від 31.05.2024р. який вона підписала разом з трьома іншими зазначеними у ньому особами; - ОСОБА_3 , оглядач вагонів 4 розряду засвідчив, що до його обов`язків входить огляд вагонів на технічну справність. Стосовно нестачі ільменіту у вагоні №90450198 показав, що наприкінці травня на станції «Чорноморська» (для ОПЗ) була виявлена недостача концентрату ільменітового. Вказаний вагон він оглядав разом з іншими членами комісії, про що складений відповідний акт. На одному з люків вагону була присутня монтажна піна та щілина близько 100 мм. При цьому, пломби (ЗПП) не були пошкоджені. У акті загальної форми №4050 від 31.05.2024р. дійсно зазначені його ПІБ та наявний його особистий підпис. Прізвище та ініціали написані ним особисто, зазначена у цьому акті інформація є вірною. Стосовно Акту №1 про технічний стан вагона (контейнера) від 03.06.2024р., Акту загальної форми №4050 від 31.05.2024р., Акту загальної форми №4053 від 03.06.2024р. та Комерційного акту особи причетні до їх складання, дали наступні показання: - ОСОБА_4 , оглядач вагонів вагоне депо Одеса-застава 1, АТ «Українська залізниця» показав, що 31.05.2024р. на станції «Чорноморська» (для ОПЗ) під час зважування у вагоні №90450198 була виявлена недостача вантажу ільменіту вагою 34700 кг. Пред`явлений йому Акт №1 про технічний стан вагона (контейнера) за формою ГУ-106 від 03.06.2024р. він не підписував, у вказаному акті під його анкетними даними стоїть не його підпис та він вважає, що вказаний акт ОСОБА_5 підробила. Також ОСОБА_4 показав, що люк №2 вагону №90450198 був зачинений, але у ньому була щілина розміром до 100 мм задута вантажною піною. При цьому у цій щілині був вільний не задутий піною проміжок, через який можливе висипання ільменіту у вигляді надірваної монтажної піни, розміром 10 мм; - ОСОБА_5 , начальник контори товарної станції «Чорноморська» показала, що 31.05.2024р. на станції «Чорноморська» (для ОПЗ) під час зважування була виявлена недостача вантажу ільменіту вагою 34700 кг. у вагоні №90450198. Вагон був оглянутий агентом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , експедитором ОСОБА_8 та вагонником ОСОБА_3 , які склали акт загальної форми №4050 від 31.05.2024р. у якому було зазначено, що в люці №2 наявна щілина розміром до 100 мм та вагон в комерційному та технічному відношенні несправний. - 03.06.2024р. вагон було повторно оглянуто, про що складено Акт загальної форми №4053 від 03.06.2024р. В ході огляду вагона та складання акту у ньому була відображена майже вся інформація, що і у акті №4050 від 31.05.2024р. При цьому ОСОБА_9 заявила, що вона особисто не володіє спеціальними знаннями з приводу технічного стану вагонів, у зв`язку з чим інформацію з даного приводу під час огляду надає вагонник ОСОБА_4 . Також вона пояснила, що під час огляду вагону та складання акту були співробітники поліції та представники Торгово-промислової палати та представник Експедитора Лисьонок В.С. В подальшому було складено комерційний акт, а також акт №1 про технічний стан вагону за формою ГУ-106 від 03.06.2024р., у якому зазначено, що вагон перебуває у технічно справному стані. На питання щодо наявності щілини у кришці люка №2, часткової відсутності монтажної піни у щілині та наявності вільного проміжку через який можливе просипання ільменіту, справності люку та важіля відкривання люку ОСОБА_9 відповісти не змогла пославшись на відсутність спеціальних знань у галузі технічного обслуговування вагонів; - ОСОБА_10 , прийомоздавальник оператора ЕВМ показала, що на залізничній станції «Чорноморська» (для ОПЗ) під час перезважування у вагоні №90450198 була виявлена недостача вантажу концентрату ільменітового вагою 34700 кг. за результатами комісійного огляду вагону у присутності працівників поліції було складено Акт загальної форми №4053 від 03.06.2024р. та Комерційний акт у яких відображено, що другий нижній розвантажувальний люк має нещільне прилягання розміром 100 мм, яке задуте піною. При відкриванні верхніх люків виявлена навантаження нерівномірне, навпроти другого люку вантаж відсутній. Також свідок пояснила, що до її обов`язків входить лише зважування вагонів, тому вона не може відповісти на питання щодо пошкодження монтажної піни -ущільнювача у виявленій щілині люку №2, а також щодо деформації кришки люку та важіля відкривання.

В Заяві свідка ОСОБА_11 зазначено, що він був разом із ст.лейтенантом поліції Іванюк Ю.В. безпосереднього присутній при огляді та комісійному зважуванні вагону №90450198; початку складання Комерційного Акту №401100/1 ВІД 03.06.2024; проведенні експертом Одеської Регіональної Торгово-промислової палати України експертизи на предмет визначення якісного стану вагону №90450198 візуальним оглядом та підтвердження кількості вантажу при контрольному зважуванні. За результатом огляду вагону, у якому була виявлена нестача, опитування служ бових осіб залізниці, АТ «ОПЗ», представника експедитора ТОВ «ІТМ», представника вантажоодержувача, ознайомлення із супровідними документами на вантаж та за результатом зважування вагону, було встановлено наступні обставини: 31.05.2024 р. на залізничну станцію Чорноморська ЕКСП (для ОПЗ) зі станції Нова Борова прибув вагон №90450198 з вантажем концентрату ільменітового. Свідком цієї події я не був, але це випливало із змісту документів на вантаж. Того ж дня, 31.05.2024, було виявлено нещільне прилягання кришки одного розвантажувального люку у цьому вагоні, на підставі чого складено Акт загальної форми №4050 від 31.05.2024, у якому зафіксовано, що один люк вагону відкритий, має щілину розміром до 10 мм. При вказаних подіях я також присутній не був. 03.06.2024 за участю робітників залізниці, АТ «ОПЗ», представника експедитора та вантажоотримувача ОСОБА_12 та у моїй присутності почалася процедура складання Комерційного акту від 03.06.2024 Складання Акту не було завершене у цей день, у зв`язку з тим, що Лисьонок В. не був згоден з його змістом та хотів надати письмові зауваження до його тексту. Також я був присутній при проведенні експертом Одеської Регіональної Торгово-промислової палати ТПП України експертизи на предмет визначення якісного стану вагону №90450198 візуальним оглядом та встановлення кількості вантажу при контрольному зважуванні. Я підтверджую, що при зважуванні вагону у моїй присутності 03.06.2024 була виявлена та зафіксована нестача вантажу у вагоні, яка склала 34700 кг проти кількісних показників заявлених у залізничній накладній на вантаж при відправленні. Також при огляді вагону №90450198 було виявлено наступне: завантажувальні люки вагону закриті кришками; пломби на вагоні справні; люк одного з розвантажувальних бункерів вагону мав щілину розміром до 100 мм між кришкою люку і люком, яка частково задута монтажною піною; на кришці люку наявні залишки монтажної піни; у бункері з пошкодженою кришкою вантаж відсутній; слідів розсипу вантажу у місці знаходження вагону немає. З огляду на зміст залізничної накладної №32519167 від 26.05.2024, у якій після зважування була зафіксована загальна маса вантажу перед відправленням вагону, а також зазначено, що вагон та розвантажувальні пристрої приведені в транспортне положення, а люки закриті повністю, можливо припустити, що місце пошкодження вагону, а також втрати, просипання або крадіжки вантажу є на шляху слідування вагону зі станції Нова Борова та до прибуття вагону на станцію призначення Чорноморська (Од.). Експертом та представником експедитора проводилося фотографування зазначеного вагону та пошкоджень на ньому.

В заяві свідка ОСОБА_13 , старшого лейтенанту поліції, зазначено, що вона була разом із ст.капітаном поліції Кононовим А.С., знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків, безпосередньо присутня при огляді та комісійному зважуванні вагону №90450198; початку складання Комерційного Акту №401100/1 ВІД 03.06.2024; проведенні експертом Одеської Регіональної Торгово-промислової палати України експертизи на предмет визначення якісного стану вагону №90450198 візуальним оглядом та підтвердження кількості вантажу при контрольному зважуванні. За результатом огляду вагону, у якому була виявлена нестача, опитування службових осіб залізниці, АТ «ОПЗ», представника експедитора ТОВ «ІТМ», представника вантажоодержувача, ознайомлення із супровідними документами на вантаж та за результатом зважування вагону, було встановлено наступні обставини: 31.05.2024 р. на залізничну станцію Чорноморська ЕКСП (для ОПЗ) зі станції Нова Борова прибув вагон №90450198 з вантажем концентрату ільменітового. Свідком цієї події я не була, але копію акту №4050 від 31.05.2024 мені було надано під час відпрацювання виклику. 03.06.2024 за участю робітників залізниці, АТ «ОПЗ», представника експедитора та вантажоотримувача ОСОБА_12 та у моїй присутності почалася процедура складання Комерційного акту від 03.06.2024 Складання Акту не було завершене у цей день, у зв`язку з тим, що Лисьонок В. не був згоден з його змістом та хотів надати письмові зауваження до його тексту. Також я була присутня при проведенні експертом Одеської Регіональної Торгово-промислової палати ТПП України експертизи на предмет визначення якісного стану вагону №90450198 візуальним оглядом та встановлення кількості вантажу при контрольному зважуванні. Я підтверджую, що при зважуванні вагону у моїй присутності 03.06.2024 була виявлена та зафіксована нестача вантажу у вагоні, яка склала 34700 кг проти кількісних показників заявлених у залізничній накладній на вантаж при відправленні. Також при огляді вагону №90450198 було виявлено наступне: завантажувальні люки вагону закриті кришками; пломби на вагоні справні; люк одного з розвантажувальних бункерів вагону мав щілину розміром до 100 мм між кришкою люку і люком, яка частково задута монтажною піною; на кришці люку наявні залишки монтажної піни; у бункері з пошкодженою кришкою вантаж відсутній; слідів розсипу вантажу у місці знаходження вагону немає. З огляду на зміст залізничної накладної №32519167 від 26.05.2024, у якій після зважування була зафіксована загальна маса вантажу перед відправленням вагону, а також зазначено, що вагон та розвантажувальні пристрої приведені в транспортне положення, а люки закриті повністю, можливо припустити, що місце пошкодження вагону, а також втрати, просипання або крадіжки вантажу є на шляху слідування вагону зі станції Нова Борова та до прибуття вагону на станцію призначення Чорноморська (Од.). Експертом та представником експедитора проводилося фотографування зазначеного вагону та пошкоджень на ньому.

В Заяві Свідка ОСОБА_14 зазначено, що за результатами візуального огляду вагона №90450198, пред`явленого до експертизи, в місцях, доступних для огляду, засвідчую наступне: всі завантажувальні люки та три люки розвантажувальних бункерів вагона були щільно закриті кришками; запірно-пломбувальні пристрої без видимих слідів порушень та у кількості відповідно до залізничної накладної; на одному з розвантажувальних бункерів зафіксовано кришка люку має часткову деформацію, на металевій розпорці, що з`єднує кришку люку з механізмом розвантаження, в наявності деформація та тріщина, щілину між кришкою і люком, через яку видно пошкоджений ущільнювач у вигляді монтажної піни, на момент проведення експертизи слідів розсипу вантажу не виявлено, але через вищевказану щілину можливе просипання мілкофракційного вантажу, у бункері з пошкодженою кришкою люку вантаж відсутній, на одному з запірно-пломбувальних пристроїв відправника, навішеному на механізмі розвантаження бункеру з пошкодженою кришкою люку, через механічні потертості не читаються три останні цифри контрольного знаку, згідно залізничної накладної ЗПП №к490850. При зважуванні вагона №90450198 була виявлена різниця між масою вантажу в вагоні 69500 кг згідно з пред`явленою залізничною накладною №32519167 від 26.05.2024 та розрахунковою масою нетто за результатом зважування 34800 кг. Таким чином нестача вантажу у вагоні склала 34700 кг.

Згідно приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 ГПК України - обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Саттею 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно приписів статті 79 ГПК України - наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 87 ГПК України - показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Відповідно до статті 88 ГПК України - показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

П. 1 ч. 1 ст. 103 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у формі протоколу. Так, у формі протоколу, зокрема, фіксуються показання свідків, отримані слідчим або прокурором під час проведення досудового розслідування.

Однак протокол допиту свідків не є доказом у господарському процесі, оскільки джерелом доказів відповідно до норм ГПК України є саме показання свідків. Своєю чергою, протокол є лише формою фіксації проведення слідчої дії допиту в певному місці, в певний час із залученням певних осіб.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які маютьзначення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, у гогсподарському судочинстві докази поділяються на письмові, електронні, речові, висновки експертів та показання свідків.

На думку суду, Протокол допиту свідків не може вважатися показанням свідків, оскільки, по-перше, свідок це особа, якій відомі обставини, що необхідно з`ясувати в господарській справі. По-друге, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти (ст.89 ГПК України).

З огляду на викладене, протокол допиту свідка, отриманий слідчим або прокурором під час досудового розслідування, не може прирівнюватися до показань свідків в господарському судочинстві.

Також, протокол допиту свідка не може вважатися і письмовим доказом в господарському судочинстві, хоча формально і має ознаки письмового доказу, оскільки є документом.

Ч. 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Водночас ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Однак протокол допиту свідків не може бути документом, що містить дані про обставини, які мають значення для вирішення спору в господарському судочинстві, оскільки в силу положень ст. 103 КПК України все, що може підтвердити протокол допиту свідка, це факт проведення у певний час на певну дату слідчої дії допиту свідка на етапі досудового розслідування. Крім того, як вже було зазначено, протокол допиту не може бути належним способом оформлення показань свідка за КПК України.

Протокол допиту свідка не може бути доказом в господарському судочинстві з огляду на вимоги до допустимості та достовірності доказів, визначені стст. 77, 78 ГПК України.

Вказаними нормами ГПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а достовірними вважаються докази, створені за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Тому під час розгляду господарського спору суд зобов`язаний, по-перше, встановити, чи було дотримано порядку одержання відповідного протоколу допиту свідків, по-друге, встановити, чи є показання свідків, зафіксовані у протоколі, достовірними.

Однак суд фактично позбавлений можливості провести перевірку відповідності протоколу допиту свідків як письмового доказу вимогам стст. 77,78 ГПК України, оскільки господарський суд, який розглядає спір, позбавлений права на дослідження матеріалів досудового розслідування, в рамках якого були сформовані вищезазначені протоколи допитів свідків, оскільки судовий контроль за досудовим розслідуванням належить до виключної компетенції слідчого судді та суду, які здійснюють розгляд кримінального провадження.

Господарський суд, який розглядає спір, не може встановити, чи були отримані слідчим відповідні показання свідків правомірно, в межах повноважень, зокрема, чи не застосовувалися до свідків тиск, погрози, насильство при отриманні показань, чи були ці свідки ознайомлені з їх правами, чи була їм запропонована правова допомога та чи можуть ці особи бути свідками взагалі.

На думку суду, до винесення уповноваженим судом вироку в кримінальному провадженні протокол допиту не може вважатися належним доказом у справі щодо визнання будь-яких фактичних обставин в господарському процесі.

Враховуючи викладене, суд констатує, що Протоколи допитів свідків не є належними доказами у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно положень статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, Договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно статті 219 ГК України, за невиконання або неналежне виконання господарських зобов`язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності правопорушник відповідає належним йому на праві власності або закріпленим за ним на праві господарського відання чи оперативного управління майном, якщо інше не передбачено цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі, окрім іншого, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно положень статті 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно статті 906 ЦК України, збитки, завдані Замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню Виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за Договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Відповідно згаданої статті, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно статті 909 ЦК України, за Договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Відповідно згаданої статті, законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання Договору перевезення вантажу.

Згідно положень ст.307 ГК України, за Договором перевезення вантажу, що укладається у письмовій формі, шляхом складання транспортної Накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами)) - одна сторона (Перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (Відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (Одержувачеві), а відправник

зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно статті 920 ЦК України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із Договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно статті 924 ЦК України, Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі Одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Згідно вказаної статті, Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно ст.314 ГК України, Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. Згідно вказаної статті, у разі втрати або нестачі вантажу Перевізник відповідає за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

У відповідності із ст. 12 Закону України Про залізничний транспорт підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України, а у відповідності до ст. 23 цього Закону перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до статті 6 глави 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 457 (далі - Статут), визначено, що Накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Відповідно п.1.2 Правил оформлення перевізних документів, Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою Угоди на перевезення вантажу, яка укладається між Відправником та Залізницею на користь третьої сторони - Одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Згідно п.40 Правил приймання вантажів до перевезення, Договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа працівником перевізника в електронній накладній.

Згідно ч.3 ст.23 Статуту, дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Згідно ч.2 ст.8 Статуту, вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам. Відповідно ст.31 Статуту, Залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери. Згідно ч.3 ст.37 Статуту, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Відповідно п.1.1 Розділу 1 Правил технічної експлуатації залізниць України, основними обов`язками працівників залізничного транспорту є, окрім іншого: задоволення потреб щодо вантажів при безумовному забезпеченні збереження вантажів, що перевозяться.

Згідно ч.2 ст.308 ГК України, з моменту прийняття вантажу до перевезення виникає відповідальність Перевізника за збереження вантажу.

Відповідно ст. 22 Статуту, за Договором залізничного перевезення вантажу, Залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу. Підстави перевірки Залізницею маси, кількості місць і стану вантажу на станціях призначення, визначаються у ст.52 Статуту. Так, згідно зі статтею 52 Статуту, на станціях призначення Залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами. Відповідно ст.53 Статуту, якщо під час перевірки маси, кількості місць або стану вантажу на станції призначення буде виявлено недостачу, псування або пошкодження вантажу, або якщо ці обставини зазначені у Комерційному акті, складеному на шляху проходження, станція призначення зобов`язана визначити обсяг фактичної недостачі, міру псування або пошкодження вантажу. У разі потреби в здійсненні експертизи вантажу, Залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів.

Відповідно ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються Комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції Залізниць. Відповідно згаданої статті, Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов`язана скласти Комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. У п. 4 Правил складання Актів (ст.129 Статуту) встановлені наступні строки складання Комерційних актів: - на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; - при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватися до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього; - у разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні - в день зважування вагона з вантажем; - якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження - в день зважування порожнього вагона; - на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом; - у разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни - у всіх випадках не пізніше наступної доби. Відповідно п.29 Правил видачі вантажів, у разі недостачі, псування, пошкодження вантажу, якщо ці обставини зазначені в комерційному акті, складеному до видачі вантажу (в тому числі й під час перевезення), станція призначення може видати його одержувачу тільки після визначення розміру фактичної недостачі, псування або пошкодження згідно з пред`явленими одержувачем документами (рахунки-фактури тощо). При непред`явленні вказаних документів вантаж видається одержувачу після складання Комерційного акту з докладним описом стану вантажу або після складання у відповідних випадках акту експертизи. Згідно п.30 Правил видачі вантажів, у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, Залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує незалежних експертів, які відповідно до законодавства мають право на проведення експертизи. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертом і всіма уповноваженими особами, присутніми при проведенні експертизи. Про проведену експертизу робиться відмітка в Комерційному акті. Результати експертизи повинні бути мотивованими з посиланням на нормативноправові акти, стандарти і не можуть ґрунтуватися на припущенні про причини недостачі, псування або пошкодження вантажу. Якщо експерт не може встановити причину псування, недостачі, пошкодження вантажу або його тари (упакування), то в акті експертизи вказуються мотиви, з яких неможливо визначити причину псування, недостачі, пошкодження вантажу. У разі незгоди з висновками експерта учасників експертизи або одержувача начальник станції призначає повторну експертизу з відміткою про це в акті експертизи із зазначенням мотивів.

Таким чином, згідно з наведеними вище нормами ЦК і ГК України відповідальність за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу регулюється Статутом залізниць України, норми якого є спеціальними у сфері залізничних перевезень у порівнянні з нормами ЦК і ГК України і не суперечать положенням останніх. Відповідно ст.105 Статуту, Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами. Згідно ст. 110 Статуту, Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Відповідно до п. а) ст. 111 Статуту Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли: а) вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Відповідно ст.113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу Залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Згідно п.27 Правил видачі вантажу, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Згідно ст.114 Статуту, Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, у тому числі: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості. При цьому, відповідно ст.114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за незбережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Поряд із відшкодуванням збитків у разі втрати вантажу Залізниця відшкодовує стягнуту за цей вантаж провізну плату, якщо вона не включається у вартість втраченого вантажу. Відповідно до Постанови Держснабу СРСР №64 від 19.10.1989р. «Про затвердження норм природного убутку окремих видів продукції виробничо-технічного призначення при перевезенні залізничним транспортом» для залізної та марганцевої руди затверджено норми природних втрат у розмірі 0,9%. Правомірність застосування таких норм підтверджується Постановою Верховної Ради від 12.09.91р. №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», у якій встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України, застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, не врегульованих законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції та законам України. Це також підтвердило Мінекономіки України у листі від 19.09.2003р. №83-22/605.

Відповідно ст.115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми Рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Відповідно Роз`яснень Президії Вищого Господарського суду України N 04-5/601 від 29.05.2002 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» (далі Роз`яснення), Президією у п.2.7 зазначається, що згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту, Залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Недостача вантажу виявлена у вагоні №90450198, 17.11.2020 р. виробництва, моделі 19-9774, виробник Могілевский вагонобудівний завод. За технічними характеристиками це критий вагон-хопер, бункерного типу для перевезення мінеральних добрив та інших нетоксичних, неядовитих, сипких вантажів, з навантаженням через навантажувальні люки на даху та гравітаційним (під власною вагою) розвантаженням через нижні розвантажувальні люки у міжрейковий простір. Наказом Міністерства інфраструктури України від 24.10 2019 №767 затверджені ДСТУ 3851 -99 (ГОСТ 30243.3-99) Державного стандарту України ВАГОНИ_ХОПЕРИ КРИТІ КОЛІЇ 1520 мм ДЛЯ СИПКІХ ВАНТАЖІВ Загальні технічні умови (надалі «ДСТУ 3851-99»), які обов`язкові для всіх моделей критих вагонів - хоперів колії 1520 мм, призначених для безтарного перевезення нетоксичних і неотруйних, не схильних до злежування, сипких вантажів. Згідно п. 4.1.4. ДСТУ 3851-99 Вагони обладнують завантажувальними люками на даху та нижніми розвантажувальними люками з розвантажуванням у міжрейковий простір або на сторони від колії. Завантажувальні та розвантажувальні люки повинні бути обладнані кришками. Згідно п. 4.2.2. ДСТУ 3851-99 Розвантажувальні люки повинні бути обладнані механізмом відкривання та закривання кришок із пневматичним або ручним механічним приводом. Згідно п. 5.13. ДСТУ 3851-99 Кришки розвантажувальних люків повинні мати ущільнення, яке запобігає просипанню вантажу. Згідно п. 5.19. ДСТУ 3851-99 Конструкція вагонів у разі дотримання споживачем правил технічної експлуатації повинна унеможливлювати викиди (втрати) вантажу під час руху. Особливі вимоги до щільності кузова, залежно від гранулометричного складу і фізико-механічних властивостей вантажу, що його перевозять, обумовлюють у технічних умовах на вагон конкретної моделі. Згідно п. 7.9. ДСТУ 3851-99 Щільність прилягання кришок розвантажувальних люків (5.13) контролюють за крейдяним відбитком відповідно до ТУ на вагон конкретної моделі. Згідно п. 9.1. ДСТУ 3851-99 Вагони слід експлуатувати відповідно до чинних «Правил технічної експлуатації залізниць України, нормативної документації на вагони конкретних моделей і санітарних правил. Згідно з п. 9.3. ДСТУ 3851-99 Не дозволяється без погодження із заводом - виробником замінювати елементи вагонів іншими, які відрізняються за конструкцією і матеріалами від передбачених кресленнями заводу виробника. Аналіз наявних обставин та фактів дозволяє здійснити висновок, що нестача вантажу ільменітового концентрату вагою 34700кг. у вагоні №90450198 сталася після прийняття Залізницею зазначеного вантажу до перевезення на шляху слідування вагону №90450198 із станції відправлення Нова Борова до станції призначення Чорноморська (експ).

Враховуючи викладене, суд констатує: позивачем доведено, що вантаж надійшов на станцію призначення у пошкодженому вагоні. Недостача вантажу вагою 34 700 кг. та пошкодження вагону, а саме складових частин розвантажувального люку, а також пломби ЗПП - №К 490850, через механічні потертості якої не зчитуються три останні цифри контрольного знаку, що підтверджується наступними наданими суду доказами: - Актом загальної форми №4050 від 31.05.2024р.; - Актом загальної форми №4053 від 03.06.2024р.; - Комерційним актом №401100/1 від 03.06.2024р.; - Актом експертизи №ВЕ-8/74 від 04.06.2024р. ЧП Одеської регіональної торговопромислової палати; - Заявами Свідків.

Судом встановлено, що в порушення вимог п.п. 5.13., 5.19., 7.9., 9.1. та 9.3 ДСТУ 3851-99 Залізниця допустила експлуатацію критого вагону хоперу моделі 19-9774: - без ущільнення розвантажувальних люків, яке запобігає просипанню вантажу; - без дотримання правил технічної експлуатації вагону хопера та унеможливлення втрати вантажу під час руху; - без контролю щільності прилягання кришок розвантажувальних люків за крейдяним відбитком; - із заміною елементів розвантажувального люку вагону іншими, які відрізняються за конструкцією і матеріалами від передбачених виробником, а саме заміну гумового ущільнювача на кришці розвантажувального люку, (який за умови справності кришки та люку унеможливлює просипання вантажу) на монтажну піну, яка не призначена для такого застосування; - з наявними пошкодженнями, а саме деформацією кришки люка та металевої розпорки, що з`єднує кришку люка з механізмом розвантаження.

Відповідачем 2 надано до матеріалів справи телеграму №ЦМ-13/6682 від 24.12.2000 (т.3 а.с.12), в якій зазначено, що відповідно до пункту 2.1. глави 11 Додатку 3 до СМГС «Технічні умови розташування та кріплення вантажів», конструктивні зазори кузова вагона, наявність яких може призвести до втрат вантажу повинні бути усунуті зсередини вагона. Спосіб та засоби повинні забезпечувати схоронність вагона, можливість відновлення первинного стану вагона після вивантаження та не вносити ніяких змін до конструкції вагона. При цьому застосування монтажної піни та інших аналогічних засобів забороняється.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вищезазначені порушення правил експлуатації вагону хоперу, допущені Залізницею, призвели до появи щілини до 100 мм між кришкою та рамою люку, пошкодження непридатної для використання у даному випадку у якості ущільнювача монтажної піни, не забезпечення щільного прилягання кришки люку та, як наслідок, до течі (просипанню) вантажу скрізь щілину. Недостача була виявлена після прийняття Залізницею вантажу до перевезення одразу по прибуттю його на станцію призначення. З огляду на пошкодження вагону та недостачу вантажу, підстави звільнення Залізниці від відповідальності за втрату (недостачу) вантажу, передбачені ст. 111 Статуту - відсутні.

Суд погоджується з розрахунком загальної вартості часткової втрати вантажу нестачі вантажу, який складає: 34 700 кг (557 400кг х 0,9%) = 29 683,4 кг = 29,6834 тон. У Додатку №9 від 01.05.2024р. до Контракту, визначена ціна ільменітового концентрату, що перевозився у вагоні №90450198 та постачався Позивачем на адресу «TRAXYS EUROPE S/A», яка складала 260 дол. США за 1 тону. Також, у Митній декларації ЕК 10 РР 24 UA71U7 (т.1 а.с.107, 108) на митне оформлення зазначеної партії вантажу визначена вартість ільменітового концентрату 2 600 000 дол. США за 10 000 тон, що в перерахунку становить 260 дол.США за 1 тону: 2 600 000 $ : 10 000 т = 260 $ Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про валюту і валютні операції», гривня є єдиним законим платіжним засобом в Україні з урахуванням особливостей, встановлених ч.2 ст.5 зазначеного Закону, і приймається без обмежень на всій території України для проведення розрахунків. Згідно з частиною 2 ст.5 цього Закону, усі розрахунки на території України проводяться виключно у гривні. Відповідно положень статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений НБУ на офіційному сайті Національного Банку України станом на 28.11.2024р., становив 41,6010 грн. за 1 дол.США. Розрахунок загальної вартості частково втраченого вантажу нестачі вантажу, з урахуванням норм природного убутку маси вантажу при перевезенні залізничним транспортом, за яким Відповідач 2 має провести відшкодування недостачі ільменітового концентрату, є наступним: 29,6834 кг х 260 дол. США за 1 тону = 7 717,684 дол.США за 29,6834 тон 7 717,684 дол. США х 41, 6010 грн. за 1 дол.США = 321 063,37 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача 2, викладене у відзиві, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та встановленими фактичними обставинами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України", № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача 2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Акціонерного Товариства «Українська залізниця» (, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) на користь Акціонерного товариства Об`єднана гірничо-хімічна компанія (, м. Київ, вул. Жилянська, 35) суму вартості нестачі вантажу у розмірі 321 063,37 грн. та суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 3852,72грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення складено 10 квітня 2025 р.

Суддя В.В. Литвинова