РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/993/22(927/109/25)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Дубровської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Забаріна Антона Федоровича (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (код 34863309)) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» (код 44038075) про стягнення 200 000 грн 00 коп., поданої в межах справи за заявою

КРЕДИТОРА: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (код 34863309)

30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43

БОРЖНИК: Фермерське господарство «САПФІР-М.М.» (код 35274787)

15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24

про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участі представників учасників справи:

від позивача: Забарін А.Ф. ліквідатор

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: Нечитайло Т.В. адвокат

В судовому засіданні 10.04.2025, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено скорочене рішення.

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (надалі кредитор) про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (надалі боржник) на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2022 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2023 припинено процедуру розпорядження майном Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та повноваження розпорядника майна боржника Сиволобова М.М.; визнано банкрутом Фермерське господарство «САПФІР-М.М.»; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначити арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.06.2024 постановлено, зокрема, відсторонити арбітражного керуючого Сиволобова М.М. від виконання повноважень ліквідатора Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»; ліквідатором Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» призначити арбітражного керуючого Забаріна А.Ф.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2025 постановлено продовжити строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута Забаріна А.Ф. до 09 травня 2025 року включно.

10 лютого 2025 року, в межах даної справи про банкрутство, через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява від 28.01.2025 Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» про стягнення 200 000,00 грн, перерахованих позивачем платіжною інструкцією № 268 від 14.05.2021 відповідачеві в якості поворотної фінансової допомоги згідно Договору № 12/05/21 від 12.05.2021 (присвоєно єдиний унікальний номер 927/109/25).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що на його думку, відповідні грошові кошти є безпідставно набутими відповідачем, оскільки між сторонами не існувало жодних договірних відносин (Договір № 12/05/21 від 12.05.2021 не укладався). Як не існувало і жодного іншого юридичного факту, наслідком якого стало би набуття відповідачем у власність грошових коштів, що були власністю господарства, а тому товариство має повернути позивачу безпідставно набуте майно кошти в сумі 200 000,00 грн.

Нормативно правовим обґрунтуванням позовних вимог позивач, серед іншого, визначив ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.02.2025 постановлено:

прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 927/993/22 (927/109/25);

розгляд позовної заяви здійснювати в межах справи № 927/993/22 про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;

залучити Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача;

встановити процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. У разі подання відзиву на заяву його зміст та порядок подання повинні відповідати ст. 165 Господарського процесуального кодексу України;

встановити процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. У разі подання відповіді на відзив та заперечення їх зміст та порядок подання повинні відповідати ст. 166, 167 Господарського процесуального кодексу України;

встановити процесуальний строк для подання третьою особою (Товариством з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна») письмових пояснень щодо позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. У разі подання пояснень їх зміст та порядок подання повинні відповідати ст. 165, 168 Господарського процесуального кодексу України.

04.03.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшли письмові пояснення від 03.03.2025 третьої особи щодо позову в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» вважає позовні вимоги обґрунтованими.

10.03.2025, у встановлений судом процесуальний строк, до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив (датований 05.02.2025, № 133/25-Ю) на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що грошові кошти були перераховані позивачем відповідачеві згідно умов укладеного між сторонами Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 12/05/21 від 12.05.2021. Зобов`язання за даним договором були виконані сторонами в повному обсязі. Зокрема, поворотна фінансова допомога в сумі 200 000,00 грн була повернута відповідачем згідно первинних документів та касової книги товариства.

Дана заява по суті справи містить клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, оскільки її копію, як і копії доданих до неї документів, відповідач не отримував. Отже, фактично позивачем не виконано вимоги ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши дане клопотання, суд залишає його без задоволення з огляду на наступне:

за правилами ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, зокрема інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Такий обов`язок виник у юридичних осіб з 18.10.2023 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX.

Всупереч наведеній вище нормі діючого законодавства України станом на 09.02.2025 (дата формування позивачем позовної заяви в системі «Електронний суд») відповідна вимога закону відповідачем виконана не була, що підтверджується Відповіддю № 7066030 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 13.02.2025.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи (абз. 2 ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, як вже було зазначено вище, відповідачем не був виконаний обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету, позивач в силу прямої вказівки закону був звільнений від обов`язку надсилання копій позовної заяви та доданих до неї документів товариству поштою.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на положення ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, суд враховує те, що подання відповідачем відзиву на позовну заяву із запереченнями щодо фактів (обставин), викладених у позові, свідчить про обізнаність товариства про зміст позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» в доход Державного бюджету України 3 028 грн 00 коп. штрафу.

Постановлення ухвали суду від 10.03.2025 було обумовлено невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» свого процесуального обов`язку щодо надсилання копії відзиву та доданих до нього документів у встановлені законом строки третій особі, що порушило основний принцип господарського судочинства змагальність сторін.

12.03.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшли письмові пояснення від 11.03.2025 третьої особи щодо відзиву, зі змісту яких вбачається, що ТОВ «Суффле Агро Україна» не погоджується з доводами відповідача.

В обґрунтування своїх заперечень третя особа зазначає наступне:

як вбачається із відзиву, товариство визнає укладення між сторонами Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 12/05/21 від 12.05.2021, а також отримання від позивача 200 000,00 грн в якості надання поворотної фінансової допомоги згідно Договору, сплачених платіжною інструкцією № 268 від 14.05.2021; тобто, ці обставини, які стали підставою для позову, не заперечуються відповідачем.

При цьому, відповідач надає у справу новий доказ копію Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 12/05/21 від 12.05.2021, який було нібито укладено між сторонами, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу поворотну фінансову допомогу в сумі 200 000,00 грн зі строком повернення до 12 травня 2022 року.

Однак на переконання третьої особи вказаний вище Договір ніколи не укладався між сторонами у вказаній редакції, на підставі наступного:

1) як вбачається зі змісту Договору, від імені ТОВ «АГРО ФОРТУНА 2021» його було укладено директором ОСОБА_1 , однак відповідно до даних ЄДР станом на 12 травня 2021 року (день укладення договору) керівником відповідача була ОСОБА_2 , а Мамалат Д.В. став керівником відповідача лише 16 листопада 2021 року після придбання 100 % частки у підприємстві відповідача у Раковчук К.С.;

2) як вбачається зі змісту Договору, місцезнаходженням відповідача зазначено: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Незалежності України, б. 44, хоча дане місцезнаходження також було зареєстроване відповідачем лише 16 листопада 2021 року, а станом на момент укладення договору місцезнаходженням відповідача було місто Кропивницький, вул. Михайлівська, будинок 73;

3) в Договорі зазначено банківський рахунок відповідача у АТ «ПУМБ Банк», тоді як надання позики здійснювалося позивачем на зовсім інший банківський рахунок відповідача у іншому банку АТ «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК», а тому є абсолютно незрозумілим, який сенс було зазначати вказаний рахунок в договорі і яким чином позивач дізнався про наявність іншого рахунку та потребу оплати саме на нього всупереч умовам договору.

Таким чином, поданий Відповідачем Договір містить ряд суперечностей, що свідчать про його недостовірність.

Також третя особа зауважує, що надані відповідачем видаткові касові ордери не містять прізвища, ім`я та по-батькові касира, який видавав кошти Мамалату Д.В., а квитанції до прибуткових касових ордерів не містять прізвища, ім`я та по-батькові особи, яка здійснювала прийняття готівкових коштів.

З огляду на вищенаведене ТОВ «Суффле Агро Україна» вважає, що надані відповідачем докази не спростовують факти (обставини), викладені у позовній заяві, тобто не підтверджують дійсність господарської операції між сторонами.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.03.2025 постановлено:

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задовольнити;

призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 27 березня 2025 року;

викликати для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» в якості відповідача з визнанням явки останнього обов`язковою;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21;

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» про витребування доказів задовольнити;

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» в строк до 21.03.2025 включно надати суду оригінали доданих до відзиву на позовну заяву документів.

Ухвала суду від 12.03.2025 була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронних кабінетів 12.03.2025 20:10.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 12.03.2025 є такою, що отримана адресатом 13.03.2025.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 27.03.2025 судовому засіданні відповідач не скористався.

При цьому, 25.03.2025 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 25.03.2025 № 144 відповідача про відкладення розгляду справи: дана заява обумовлена тим, що директор товариства Мамалат Д.В. мав намір особисто прийняти участь у призначеному на 27.03.2025 судовому засіданні, однак він потрапив у ДТП та потребує лікування.

Листом від 26.03.2025 № 927/993/22 (927/109/25)/335/25 відповідач був повідомлений про залишення без розгляду даної заяви відповідача, адже електронний примірник заяви не підписаний електронним підписом її автора.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.03.2025 постановлено скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 10.03.2025 по справі № 927/993/22 (927/109/25) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» в доход Державного бюджету України штрафу в сумі 3 028,00 грн.

Постановлення ухвали від 18.03.2025 обумовлено виправленням Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» допущеного порушення шляхом подання доказів надсилання копії відзиву та доданих до нього документів третій особі Товариству з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна», а також подання останньою письмових пояснень щодо відзиву, що свідчить про дотримання основного принципу господарського судочинства змагальність сторін.

18.03.2025 до Господарського суду Чернігівської області надійшли пояснення від 12.03.2025 № 136/25-Ю відповідача стосовно письмових пояснень третьої особи щодо відзиву, зі змісту яких вбачається, що відповідач вважає доводи третьої особи безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства України.

В обґрунтування своєї позиції, зокрема, щодо зауважень третьої особи стосовно місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» відповідач зазначає, що зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи є: 25006, м. Кропивницький Кіровоградської області, вул. Михайлівська, 73; натомість фактичною адресою (тобто фактичним місцем ведення діяльності та розташування офісу) є: 27300, смт. Олександрівка (з) Олександрівського району Кіровоградської області, вул. Незалежності, 44. При цьому, відповідач зазначає, що норми діючого законодавства України не забороняють мати як офіційну адресу, так і фактичну.

Стосовно посилання третьої особи на те, що станом на 12.05.2021 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» була Раковчук Крістіна Станіславівна, а тому Договір від імені товариства не міг бути підписаний директором Мамалатом Д.В. відповідач вказує, що рішенням одноосібного засновника товариства ОСОБА_2 від 02.03.2021 призначено директором товариства громадянина України ОСОБА_1 ; на підставі наказу засновника товариства ОСОБА_2 від 03.03.2021 № 2-К «Про прийняття на роботу на умовах неповного робочого дня ОСОБА_1 » останній розпочав роботу з 03 березня 2021 року; також 03.03.2021 засновником товариства ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 була видана довіреність (без права передоручення з терміном дії до 31.12.2021), якою останньому довірено, зокрема заключати, погоджувати, підписувати будь-які угоди (договори).

Таким чином, відповідач вважає, що ОСОБА_1 мав право вести фінансово-господарську діяльність товариства, у т.ч. підписувати Договір.

Щодо зауваження третьої особи стосовно банківського рахунку, на який позивачем перераховувалась поворотна фінансова допомога, відповідач вказує, що діюче законодавство України не обмежує кількість поточних рахунків, яку може відкривати юридична особа. Саме тому Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» мало (має) право укладати необмежену кількість договорів банківського рахунку в різних банківських установах та використовувати на власний розсуд їх у своїй діяльності у т.ч. при укладення тих чи інших договорів, угод. При цьому, згідно довідки від 29.01.2021 № 57/5/41-1 АТ «СБЕРБАНК» саме в цій банківській установі 29.01.2021 був відкритий відповідний поточний рахунок.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.03.2025 постановлено заяву від 11.03.2025 № 11/03/25-11 ОСОБА_3 про залучення його до участі у справі № 927/993/22 (927/109/25) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залишити без задоволення.

24.03.2025, у встановлений судом процесуальний строк, відповідачем до Господарського суду Чернігівської області подані оригінали доданих до відзиву на позовну заяву документів.

25.03.2025 до Господарського суду Чернігівської області надійшли додаткові пояснення від 19.03.2025 № 142 відповідача по справі, якими останній фактично підтримує свої доводи, викладені у відзиві на позовну та заяву та поясненнях стосовно письмових пояснень третьої особи щодо відзиву, та вказує, що на його переконання сторони виконали взяті на себе договірні зобов`язання, що підтверджується первинними документами, касовою книгою товариства та Актом звірки.

До початку судового засідання 27.03.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 26.03.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» про витребування доказів, яким останнє просить витребувати від відповідача оригінали для огляду та копії для залучення до матеріал справи наступних документів:

журнал реєстрації прибуткових та видаткових касових документів за вересень 2021 року;

касову книгу за 2021 рік;

прибуткові касові ордери за вересень 2021 року;

видаткові касові ордери за вересень 2021 року;

виписки із усіх банківських рахунків за вересень 2021 року;

наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 .

Звертаючись з даним клопотанням товариство вказує, що, зокрема наказ про прийняття на роботу ОСОБА_1 має підтвердити наявність трудових відносин із відповідачем та законність операцій із готівкою від імені відповідача.

Крім того, з огляду приписи затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 148 від 29.12.2017 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні відповідач для підтвердження реальності господарської операції, крім наданих документів, мав би надати суду певні документи та дотримуватися певних правил, зокрема: для розрахунків готівкою від імені відповідача ОСОБА_1 мав би, крім наявності для цього повноважень, отримати цю готівку в касі відповідача, що оформити видатковим касовим ордером.

Однак, для того, щоб ця готівка була виданою ОСОБА_1 , вона має спочатку надійти в касу відповідача в якості або торгової виручки, або іншим чином чи в якості готівки, знятої із банківського рахунку відповідача. Всі ці операції також мають бути підтверджені касовими документами.

Повернувшись на наступний день після оплати позики, Мамалат Д.В. був би зобов`язаний подати звіт про використання попередньо отриманої готівки та отримати нові кошти для повторення вказаної процедури.

Врешті-решт всі вказані операції мають знайти відображення у всіх касових документах, що витребовуються.

Отже, витребувані докази мають довести відображення зазначених операцій у касових документах відповідача, а відповідно їх реальність.

При цьому, товариство вказує, що з метою самостійного отримання відповідних доказів ним був вчинений на адресу відповідача адвокатський запит (від 11.03.2025 № 1), який з боку останнього був залишений без задоволення.

Дане клопотання містить клопотання товариства про поновлення встановленого законом процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії, яке обумовлено тим, що до отримання відзиву на позовну заяву воно не мало жодного реального уявлення якими саме доказами відповідач буде доводити факт погашення позики. Як вже було вказано вище з метою отримання відповідних доказів товариство зверталось із запитом до відповідача, однак таке звернення залишилося без задоволення.

Таким чином, товариство вважає, що встановлений законом процесуальний строк на вчинення відповідної процесуальної дії був пропущений ним з об`єктивних причин.

В судовому засіданні 27.03.2025 повноважний представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» в усному порядку уточнив прохальну частину поданого ним клопотання та повідомив про відсутність підстав для витребування від відповідача оригіналу та належним чином засвідченої копії наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 , оскільки такий доказ вже наявний в матеріалах справи.

Також товариство зазначило, що з огляду на можливий значний обсяг касової книги за 2021 рік доречним буде витребувати від відповідача відомості з неї за вересень 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2025 постановлено:

призначити судове засідання на 10 квітня 2025 року;

повторно викликати для участі в судовому засіданні представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» в якості відповідача з визнанням явки останнього обов`язковою;

клопотання арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. та Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задовольнити;

проведення судового засідання здійснити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» (https://easycon.com.ua/) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21;

клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» про витребування доказів задовольнити;

витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» оригінали (для огляду в судовому засіданні) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) наступних документів:

журналу реєстрації прибуткових та видаткових касових документів за вересень 2021 року;

витягу з касової книги за вересень 2021 року;

прибуткових касових ордерів за вересень 2021 року;

видаткових касових ордерів за вересень 2021 року;

виписок із усіх банківських рахунків за вересень 2021 року;

витребувані даною ухвалою докази подати суду протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали;

у випадку відсутності можливості подати докази, які витребовує суд, або відсутності можливості подати такі докази у встановлені строки, зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» протягом 5 днів з дня вручення ухвали повідомити про це суд із зазначенням відповідних причин;

попередити Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» про те, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 3 028 грн до 30 280 грн.

Ухвала суду від 27.03.2025 була направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», доставлена до електронного кабінету 28.03.2025 13:23.

Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 27.03.2025 є такою, що отримана адресатом 28.03.2025.

Процесуальним правом на участь в призначеному на 10.04.2025 судовому засіданні відповідач не скористався, у встановлений процесуальний строк витребувані докази до суду не надав.

При цьому, до початку судового засідання 10.04.2025 на електронну пошту Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 09.04.2025 № 149 Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021», згідно якої останнє повідомляє, що витребувані судом журнал реєстрації прибуткових та видаткових касових документів за вересень 2021 року, витяг з касової книги за вересень 2021 року та виписки із усіх банківських рахунків за вересень 2021 року не зберіглися, а тому не можуть бути надані до суду; щодо видаткових касових ордерів за вересень 2021 року та квитанцій до прибуткових касових ордерів за вересень 2021 року, то їх оригінали були направлені до суду для огляду.

Одночасно відповідач просить розгляд справи здійснити за відсутності його повноважного представника за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 10.04.2025 суд постановив протокольну ухвалу про залишення даної заяви відповідача без розгляду, оскільки за змістом ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Натомість електронний примірник вказаної заяви не підписаний електронним підписом її автора.

03.04.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшли додаткові пояснення від 03.04.2025 по справі, зі змісту яких вбачається, що третя особа не погоджується з доводами відповідача, викладеними у вищезгаданих поясненнях товариства від 12.03.2025 № 136/25-Ю.

Процесуальним правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та третьої особи, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

за правилами ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Згідно ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч. 1, 8 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право:

звертатися із запитами арбітражного керуючого, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, у тому числі банків, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, депозитарних установ та інших професійних учасників ринків капіталу, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб;

отримувати від банків, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей, депозитарних установ та інших професійних учасників ринків капіталу інформацію про наявність рахунків та/або залишок коштів на рахунках боржника (у тому числі на рахунках у цінних паперах) / електронних гаманцях, рух коштів та операції на рахунках боржника (у тому числі на рахунках у цінних паперах) / електронних гаманцях, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа.

Під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Як вбачається з матеріалів справи, на запит ліквідатора ФГ «САПФІР-М.М.» - арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. АТ «Сенс Банк» надало інформацію стосовно банківських рахунків ФГ «САПФІР-М.М.».

Крім того, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.01.2025 по справі № 927/993/22 частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. про зобов`язання вчинити дії; зобов`язано ОСОБА_3 (учасника та колишнього керівника ФГ «САПФІР-М.М.») передати ліквідатору ФГ «САПФІР-М.М.» арбітражному керуючому Забаріну А.Ф.:

печатки та штампи Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»,

засновницькі та установчі документи Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»,

бухгалтерську документацію (прибуткові та видаткові накладні, касові книги, прибуткові та видаткові касові ордери, податкові звіти, податкові декларації за 2019-2022 роки) та іншу документацію Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»,

господарські договори (з додатками) де стороною є Фермерське господарство «САПФІР-М.М.» (у т.ч. на реалізацію/придбання рухомого та нерухомого майна) із накладними на реалізацію та набуття товарів або послуг за 2019-2022 роки.

На примусове виконання даної ухвали був виданий наказ.

Як вбачається із інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, 29.01.2025 старшим державним виконавцем Подільського ВДВС у м. Кропивницькому ПМУМЮ (м. Одеса), Кіровоградська обл. Байрамовою І.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 77008026 з примусового виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 10.01.2025, виданого на виконання ухвали Господарського суду Чернігівської області від 09.01.2025 по справі № 927/993/22 про зобов`язання ОСОБА_3 (учасника та колишнього керівника ФГ «САПФІР-М.М.») передати ліквідатору ФГ «САПФІР-М.М.» арбітражному керуючому Забаріну А.Ф., зокрема, бухгалтерську документацію (прибуткові та видаткові накладні, касові книги, прибуткові та видаткові касові ордери, податкові звіти, податкові декларації за 2019-2022 роки) ФГ «САПФІР-М.М.»; господарські договори (з додатками) де стороною є ФГ «САПФІР-М.М.» із накладними на реалізацію та набуття товарів або послуг за 2019-2022 роки.

На момент ухвалення рішення по даній справі вищевказане виконавче провадження № 77008026 є відкритим, що свідчить про невиконання ОСОБА_3 судового рішення про передачу ліквідатору документації ФГ «САПФІР-М.М.».

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів (виписка руху коштів за рахунком IBAN НОМЕР_1 клієнта ФГ «САПФІР-М.М.» за період з 01.01.2019 по 20.12.2022), в процесі ліквідаційної процедури Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» ліквідатором Забаріним А.Ф. було встановлено, що 14.05.2021 платіжною інструкцією № 268 останнє перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 200 000,00 грн в якості надання поворотної фінансової допомоги згідно Договору № 12/05/21 від 12.05.2021.

На думку ліквідатора Забаріна А.Ф., дана позика ніколи не поверталася товариством, існування відповідного договору встановити в ліквідаційній процедурі не вдалося, а керівництво господарства не підтвердило факт його наявності.

27.11.2024 позивач направив відповідачеві вимогу від 20.11.2024 про перерахування у семиденний строк з моменту її отримання на рахунок господарства заборгованість у сумі 460 490,00 грн у т.ч. 200 000,00 грн поворотної фінансової допомоги та 260 490,00 грн вартості товару, що був поставлений, але не оплачений (Оборотно-сальдова відомість по рахунку: 361 Контрагенти за 2022 р. ФГ «Сарфір М.М.»).

Згідно витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень вказана вище вимога отримана відповідачем 03.12.2024, однак у встановлений позивачем строк грошові кошти відповідачем перераховані не були; жодних пояснень з приводу даного звернення товариством також надано не було.

З огляду на вищенаведене позивач вважає, що існують підстави вважати отримане відповідачем майно кошти в сумі 200 000,00 грн безпідставно набутим майном, а тому існують підстави для його повернення на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Як вже було вказано вище відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, вважаючи, що між сторонами був укладений Договір про надання поворотної фінансової допомоги № 12/05/21 від 12.05.2021 та повністю виконаний останніми.

На підтвердження власної позиції відповідач надав належним чином засвідчені копії вказаного вище Договору, видаткових касових ордерів та квитанцій до прибуткових касових ордерів, а також на вимогу суду оригінали цих документів.

Зі змісту Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 12/05/21 від 12.05.2021 вбачається, що Фермерське господарство «САПФІР-М.М.» (Позикодавець) надає Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» (Позичальник) поворотну фінансову допомогу, а останній зобов`язався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Поворотна фінансова допомога (допомога) це сума грошових коштів в національній валюті України, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до даного Договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування таким коштами.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в межах суми 200 000,00 (двісті тисяч гривень) 00 коп., без ПДВ.

Поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.

Поворотна фінансова допомога надається Позикодавцем частинами. Перерахування грошових коштів здійснюється Позикодавцем на поточний рахунок Позичальника.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 12 травня 2022 року.

Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок Позикодавця в установі банку.

Позичальник має право достроково повернути отриману поворотну фінансову допомогу Позикодавцю.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов`язань за Договором.

Даний Договір укладено в двох примірниках на двох сторінках українською мовою, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін.

З боку Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (Позикодавець) Договір підписаний головою Корецьким Олександром Онісімовичем, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» - директором Мамалатом Дмитром Вікторовичем.

На підтвердження факту виконання ТОВ «АГРО ФОРТУНА 2021» умов Договору відповідач надав:

видатковий касовий ордер від 01.09.2021 № 49 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 58, видана господарством 01.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 02.09.2021 № 50 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 59, видана господарством 02.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 03.09.2021 № 51 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 60, видана господарством 03.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 06.09.2021 № 52 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 61, видана господарством 06.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 07.09.2021 № 53 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 62, видана господарством 07.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 08.09.2021 № 54 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 63, видана господарством 08.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 09.09.2021 № 55 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 65, видана господарством 09.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 10.09.2021 № 56 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 69, видана господарством 10.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 13.09.2021 № 57 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 70, видана господарством 13.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 14.09.2021 № 58 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 71, видана господарством 14.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 15.09.2021 № 59 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 72, видана господарством 15.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 16.09.2021 № 60 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 73, видана господарством 16.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 17.09.2021 № 60 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 75, видана господарством 17.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 20.09.2021 № 62 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 77, видана господарством 20.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 21.09.2021 № 63 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 78, видана господарством 21.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 22.09.2021 № 64 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 79, видана господарством 22.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 23.09.2021 № 65 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 80, видана господарством 23.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 24.09.2021 № 66 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 81, видана господарством 24.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 27.09.2021 № 67 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 82, видана господарством 27.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн,

видатковий касовий ордер від 28.09.2021 № 68 про видачу (повернення) господарством коштів в сумі 10 000,00 грн,

квитанція до прибуткового касового ордеру № 83, видана господарством 28.09.2021 про отримання від товариства коштів в сумі 10 000,00 грн.

Всього було отримано/повернуто 200 000,00 грн.

Як вже було вказано вище, позивач вважає, що насправді між сторонами не існувало жодних договірних відносин, фактично Договір між ними не укладався і як наслідок не виконувався; відповідна позиція позивача повністю підтримується третьою особою, а надані відповідачем докази остання вважає такими, що не спростовують факти (обставини), викладені у позовній заяві, тобто не підтверджують дійсність господарської операції між сторонами.

Статті 97, 99 Цивільного кодексу України передбачають, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Назвою виконавчого органу товариства відповідно до установчих документів або закону може бути "правління", "дирекція" тощо.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави;

державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (пункт 13 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Таким чином, до Єдиного державного реєстру включається інформація щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, та дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи (подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 08.12.2020 у справі № 905/2488/15, від 25.01.2023 у справі № 5015/4934/11).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 910/14968/22(910/9066/23)).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.05.2024 у справі № 916/4263/23.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 04.10.2021) директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» значиться Раковчук Крістіна Станіславівна.

Отже, станом на 12.05.2021 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань були відсутні відомості щодо ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021», а тому останній не мав права від імені юридичної особи підписувати Договір та видаткові касові ордери; як наслідок відповідач не може використовувати у даному спорі відповідні відомості.

Наданий відповідачем наказ № 2-К від 03.03.2021 «Про прийняття на роботу на умовах неповного робочого дня ОСОБА_1 » до уваги судом не береться, оскільки з його змісту неможливо встановити на яку саме посаду його прийнято до товариства.

Щодо довіреності, виданої 03.03.2021 на ім`я Мамалата Дмитра Вікторовича, якою останньому надано право, зокрема заключати погоджувати, підписувати будь-які угоди (договори), то за правилами ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (в редакції станом на 12.05.2021) виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва. Одноосібний виконавчий орган товариства або голова колегіального виконавчого органу товариства може діяти від імені товариства без довіреності.

Крім того, суд враховує, що подання відповідачем лише трьох аркушів зі Статуту товариства позбавляє можливості встановити повноваження керівника (директора) юридичної особи та наявність у нього права здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені останньої.

Також з метою підтвердження наявності у гр. Мамалата Д.В. права діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021», тобто вести його фінансово-господарську діяльність, відповідач не був позбавлений можливості надати інші правочини, підписані вказаною фізичною особою до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей щодо неї як керівника товариства. Однак відповідні дії відповідачем вчинені не були.

З вищенаведених умов Договору вбачається, що повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок Позикодавця в установі банку.

Тобто, Договором погоджено повернення грошових коштів в безготівковій формі. Натомість відповідач на підтвердження факту повернення фінансової допомоги надав документи про проведення готівкових розрахунків між сторонами.

Згідно Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148 (в редакції станом на вересень 2021 року, надалі Положення), останнє розроблено відповідно до Закону України "Про Національний банк України" і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб`єкти господарювання), фізичними особами.

Згідно Положення:

готівка - грошові знаки національної валюти України (банкноти і монети, у тому числі розмінні, обігові, пам`ятні монети, які є платіжними засобами);

готівкові розрахунки/розрахунки готівкою - платежі готівкою суб`єктів господарювання і фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов`язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна;

журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів - документ, що застосовується для реєстрації прибуткових та видаткових касових ордерів та інших касових документів;

каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівки, інших цінностей, касових документів;

касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі;

касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси;

касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату готівки, розрахункові документи, електронні розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку;

касові операції - операції суб`єктів господарювання між собою та з фізичними особами, пов`язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку;

оприбуткування готівки - проведення суб`єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат/фіскальному звітному чеку/електронному фіскальному звітному чеку/розрахунковій квитанції.

Готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, електронними розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.

Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.

Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.

Прибуткові касові ордери і квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості заповнюються бухгалтером (відповідальною особою установи/підприємства, на яку покладено обов`язок з оформлення цих документів) у будь-який спосіб, який забезпечив би належне збереження цих записів протягом установленого для зберігання документів терміну. У касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи. Видача касових ордерів і видаткових відомостей на руки особам, які вносять або одержують готівку, забороняється. Приймання і видача готівки за касовими ордерами проводиться тільки в день їх складання.

Реквізити у видатковому ордері "Одержав", "Дата", "Сума", "Підпис одержувача", дані документа, що засвідчує особу отримувача [які заповнюються отримувачем готівки] та в прибутковому ордері "Прийнято від" не заповнюються в касових ордерах, які оформляються на загальну суму проведених установою/підприємством касових операцій (видача готівки за видатковими відомостями, електронними платіжними засобами, здавання готівки до банку, отримання готівки з банку за чеком та оприбуткування її в касі). Інші реквізити в касових ордерах та видаткових відомостях є обов`язковими до заповнення.

Установи/підприємства мають право тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують самостійно встановлений ними ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує самостійно встановлений ліміт каси, здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи установ/підприємств мають право здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас юридичних осіб або банку чи небанківської установи для її переказу і зарахування на банківські рахунки юридичних осіб.

Прибуткові та видаткові касові ордери до передавання в касу реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, який ведеться окремо за прибутковими та видатковими операціями.

Установи/підприємства зобов`язані мати касу, а їх керівники зобов`язані забезпечити облаштування цієї каси та зберігання готівки у ній. Керівники несуть відповідальність у встановленому законодавством України порядку за нестворення умов для забезпечення схоронності коштів під час їх зберігання і транспортування.

Установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті. Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів). Відокремлені підрозділи установ/підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов`язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу.

Касир здійснює записи в касовій книзі за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день не здійснюються.

Отже, Положення затверджує перелік стандартних документів, які підприємство має оформлювати та/або вести при розрахунках готівкою: прибуткові та видаткові касові ордери, журнали реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, касову книгу, книгу обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки, журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів тощо, а також вимоги щодо їх оформлення.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначаються Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», згідно ст. 1, 9 якого (в редакції станом на вересень 2021 року) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто первинні документи мають містити вичерпну інформацію про відповідну господарську операцію, що дозволило би точно та однозначно її ідентифікувати.

Як вже було вказано вище, відповідачем на підтвердження факту виконання сторонами умов Договору надані видаткові касові ордери та квитанції до прибуткових касових ордерів, дослідивши зміст яких суд доходить висновку, що останні оформлені з порушенням вимог законодавства України, що діяло у відповідний проміжок часу.

Так, зокрема видатковий касовий ордер від 01.09.2021 не містить прізвища, ініціалів та підпису головного бухгалтера відповідача; найменування, номеру, дати та місця видачі документа, який засвідчує особу одержувача; прізвища та ініціалів касира, що видав кошти. Решта наданих відповідачем видаткових касових ордерів не містять прізвища, ініціалів та підпису головного бухгалтера відповідача; дати видачі документа, який засвідчує особу одержувача; прізвища та ініціалів касира, що видав кошти.

Квитанції до прибуткових касових ордерів не містять прізвища та ініціалів головного бухгалтера та касира.

Отже, надані відповідачем первинні документи не містять всіх обов`язкових реквізитів, які повинні бути в них відображені, що ставить під сумнів реальність відповідної касової операції. Також суд враховує, що у вказаних вище видаткових касових ордерах керівником відповідача значиться Мамалат Дмитро Вікторович, який, як вже було зазначено вище, не мав жодних правових підстав діяти від імені юридичної особи.

При цьому, відповідач не був позбавлений можливості надати інші документи на підтвердження відповідної господарської операції, а саме:

як вже було вказано вище, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2025 постановлено витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» оригінали (для огляду в судовому засіданні) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) наступних документів: журналу реєстрації прибуткових та видаткових касових документів за вересень 2021 року; витягу з касової книги за вересень 2021 року; прибуткових касових ордерів за вересень 2021 року; видаткових касових ордерів за вересень 2021 року; виписок із усіх банківських рахунків за вересень 2021 року.

Проте, у встановлений судом процесуальний строк документи, що мають містити відображення відповідної касової операції, тобто підтвердити її реальність відповідачем надані не були.

При цьому, вищезгаданою заявою від 09.04.2025 № 149, відповідач повідомив, що запитувані докази, зокрема журнал реєстрації прибуткових та видаткових касових документів за вересень 2021 року; витяг з касової книги за вересень 2021 року; виписки із усіх банківських рахунків за вересень 2021 року не зберіглися.

Однак за правилами ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту.

Таким чином, встановлений законом максимальний строк зберігання первинних та інших документів щодо спірної господарської операції становить 5 років та спливає наприкінці жовтня 2026 року.

Крім того, суд вказує, що в Договорі в розділі 9 «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН» сторони визначили, що юридичною адресою Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» є: 15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24, а фактичною: м. Кіровоград, вул. Преображенська, 6, кв. 3; щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021», то юридична та фактична адреси збігаються: 27300, смт. Олександрівка, вул. Незалежності, 44, Олександрівського району Кіровоградської області.

При цьому, у вищезгаданих запереченнях на письмові пояснення третьої особи щодо відзиву відповідач повідомляє, що фактичним місцезнаходженням господарства було м. Кропивницький, вул. Шевченка, 25 (аналогічне твердження міститься і у згаданих вище додаткових поясненнях товариства від 19.03.2025 № 142); також відповідач зазначає, що Мамалат Д.В. міг мати відрядження за юридичною адресою господарства.

За правилами ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно наявної в матеріалах справи інформації (станом на 11.11.2022) зареєстрованим місцезнаходженням Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» є: 15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24

Як вже було вказано вище з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів фактично грошові кошти в сумі 200 000,00 грн передавалися сторонами одна одній готівкою, проте з огляду на наведені вище норми Положення щодо видачі та оприбуткування готівки в касі підприємства відповідний процес потребував значного часу та зусиль від сторін, враховуючи їх місцезнаходження: за даними сервісу Google Maps відстань між с. Хоробичі Чернігівської області та смт. Олександрівка Кіровоградської області складає 452 км. та вимагає щонайменше 6 (шість) годин руху автомобільним транспортом. Оскільки грошові кошти поверталися готівкою по 10 000,00 грн, то з метою повернення всієї суми поворотної фінансової допомоги відповідач мав протягом 20 (двадцяти) днів долати значну відстань та нести значні витрати.

При цьому, суд вчергове зауважує, що за умовами Договору грошові кошти мали повертатися в безготівковій формі, що значно би спростило відповідний процес.

Отже, суд критично ставиться до твердження відповідача щодо виконання сторонами умов Договору в частині повернення коштів.

При цьому, посилання відповідача на те, що на момент повернення коштів фактичним місцезнаходженням Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» було саме м. Кропивницький, вул. Шевченка, 25, що спростило виконання сторонами умов Договору в частині повернення грошових коштів (як і посилання на можливі відрядження Мамалата Д.В. до с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської), суд відхиляє, оскільки товариством не надано доказів на підтвердження відповідних обставин.

Згідно зі ст. 2, 13, 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч. 10 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на наявні в матеріалах справи письмові докази та невиконання відповідачем вимог суду щодо надання доказів на підтвердження реальності відповідної господарської операції, тобто відмову юридичної особи від спростування фактів, на наявність яких вказує позивач, суд визнає обставину, що між Фермерським господарством «САПФІР-М.М.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» не було укладено Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 12/05/21 від 12.05.2021, сторони не виконували його умови, відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 200 000 грн безпідставно.

Подані відповідачем докази суд вважає недостовірними, тобто створеними за наявності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з повернення безпідставно набутого (збереженого) майна випливає із загальної для права заборони безпідставного збагачення: той, хто збагатився за рахунок іншого, без належної на те правової підстави зобов`язаний повернути предмет власного збагачення.

Традиційно в доктрині цивільного права зобов`язання, які є наслідком безпідставного збагачення, іменуються кондикційними (з лат. «condictio sine causa» - повернення збагачення, одержаного без правової (справедливої) підстави).

Кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого речового права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як спосіб захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога власника (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Приписи глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача такого майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга статті 1212 ЦК України).

Виходячи зі змісту цих норм можна виокремити особливості змісту та елементів кондикційного зобов`язання.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних.

Кондикційні зобов`язання виникають тоді, коли дії особи або події призводять до неправового результату у виді юридично безпідставного майнового блага, що перейшло до набувача та сприяло його безпідставному збагаченню.

Безпідставне збагачення може полягати як у так званому «фактичному» збагаченні, коли набувач, не отримуючи права на річ, фактично володіє і користується нею, так і в «юридичному» збагаченні, коли набувач отримує суб`єктивне право на предмет збагачення.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося без правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (див. постанову Верховного Суду України від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

Конструкція частини першої статті 1212 ЦК України свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Сутність зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідносин, та передання майна тій потерпілій особі, яка має належний правовий титул на нього (див. постанову Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18).

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується прямо на законі, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (див. постанови Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19).

Договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Якщо майно набуте на підставі правочину, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або її не було взагалі. Винятком є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

Підсумовуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21 зазначила, що, за загальним правилом, кондикція у її класичному розумінні є самостійним позадоговірним зобов`язальним способом захисту права власності або іншого майнового права, спрямованим на повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, тому учаснику цивільних відносин, за чий рахунок відбулося таке неправомірне збагачення.

У пункті 146 вказаної постанови від 25.09.2024 у справі № 201/9127/21 Велика Палата Верховного Суду вказала, що кондикційний позов може поширюватися на речі, визначені як індивідуальними, так і родовими ознаками.

Отже, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого статтею 1212 ЦК України, у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна (див. постанову Верховного Суду України від 25.10.2017 у справі № 3-905гс17, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 та постанови Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 924/173/19, від 29.05.2019 у справі № 757/42443/15-ц).

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 січня 2025 року у справі № 922/3314/21.

З огляду на встановлені під час вирішення даного спору обставини, враховуючи вищенаведені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви позивачем було сплачено 2 422,40 грн судового збору (з огляду на подання до суду даного позову в електронній формі), який покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» про стягнення 200 000 грн 00 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРТУНА 2021» (27300, смт. Олександрівка (з) Кропивницького району Кіровоградської області, вул. Незалежності, 44; код 44038075) на користь Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Забаріна Антона Федоровича (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 33/34, офіс 13; РНОКПП НОМЕР_2 ) 200 000 грн 00 коп. безпідставно отриманих коштів та 2 422 грн 40 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 15.04.2025.

Суддя А.С.Сидоренко