РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.04.2025Справа № 910/682/25

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Фізичної особи-підприємця Чайки Вікторії Василівни

( АДРЕСА_1 ;

ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

(03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5;

ідентифікаційний код: 40075815)

в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного

товариства "Укрзалізниця"

(49038, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108;

ідентифікаційний код: 40081237)

в особі Виробничого підрозділу "Служба роботи станцій" регіональної філії

"Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укразалізниця"

(49038, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108;

ідентифікаційний код: 40081237)

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.50; ідентифікаційний код: 14360506)

про визнання незаконними дії відповідача

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Чайка Вікторія Василівна звернулася до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Виробничого підрозділу "Служба роботи станцій" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укразалізниця" про визнання незаконними та такими, що суперечать умовам договору №ПР/Д-24791/НЮ від 25.12.2024 дій відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/682/25 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, до участі у справі залучено Акціонерне товариство "БАНК АЛЬЯНС" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

13.02.2025 від Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" надійшли пояснення по справі.

15.02.2025 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в котрій заявник просить суд Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу «Служба роботи станцій» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на користь фізичної особи- підприємця Чайки Вікторії Василівни 6 754,44 грн.

17.02.2025 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшло клопотання про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву та залучення додаткових документальних доказів по справі №910/682/25.

10.03.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує повністю з підстав необґрунтованості та недоведеності, який долучений судом до матеріалів справи.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

25.12.2024 було укладено договір № ПР/Д-24791/НЮ за закупівлею між АТ «Укрзалізниця», в особі заступника начальника виробничого підрозділу «Служба роботи станцій» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Долгополова Антона Валерійовича та в особі заступника начальника виробничого підрозділу «Служба роботи станцій» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» Швеця Сергія Юрійовича (далі - Замовник), та ФОП Чайкою Вікторією Василівною, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.10.2018 № 0063368 (далі - Виконавець) (далі по тексту - Договір).

Умовами Договору, зокрема у Розділі 5. передбачалось:

Пункт 5.1. Виконавець надає Замовнику послуги з ремонту автомобільної техніки, які містять ремонт з заміною деталей на нові. Витрати на усі витратні матеріали несе Виконавець.

Пункт 5.2. Строк надання послуг: протягом 5-ти календарних днів з дня відправлення письмової рознарядки замовника яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності Замовника до отримання послуг, а у разі направлення письмової рознарядки Замовником після 26.12.2024 - надати послуги не пізніше 31.12.2024.

Пункт 5.3. Місце надання послуг: на території Замовника послуг за місцем дислокації автомобіля, яке зазначене у Додатку № 1 до договору. За умови надання послуг за межами місця дислокації автомобіля, транспортування (доставка) автомобіля на територію Виконавця та з території Виконавця до місця дислокації автомобіля, здійснюється за рахунок та силами Виконавця.

Пунктом 7.10. Договору визначено, що сторони усвідомлюють, що цей Договір укладається під час дії обставин непереборної сили, а саме: введеного на всій території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (з усіма змінами та доповненнями).

Пунктом 9.3.Договору визначено, що сторони підтверджують, що вони розуміють усі ризики, які можуть виникнути у зв`язку з воєнним станом на території України, введеним Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами).

Пункт 10.1 визначає, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання є наслідком дії обставин або подій непереборної сили, які виникли після укладання цього Договору та виникли поза волею Сторін.

Пунктами 10.2-10.5 визначено, що сторона, яка не може виконати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів у строк, що не перевищує 30 (тридцяти) робочих днів. Належним доказом наявності вищезазначених обставин та їх тривалості є сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України або уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами. Якщо будь-які обставини непереборної сили, що підтверджені у порядку, встановленому цим Договором, прямо спричиняють несвоєчасність виконання Договору, то умови Договору можуть бути подовжені на строк, рівний тривалості цих обставин, про що Сторони укладають додаткову угоду. Якщо Сторона без поважних причин не повідомила іншу Сторону у строки, визначені п. 10.2 цього Договору, про виникнення (наявність) обставин непереборної сили та/або не надала підтверджуючі ці обставини документи, така Сторона у подальшому не має права вимагати подовження умов цього Договору та звільнення від відповідальності, передбаченої за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором.

Пунктом 13.1 передбачено, що Виконавець до підписання Договору зобов`язаний надати забезпечення виконання цього Договору у вигляді гарантії, у розмірі 2 %, що становить: 6 754,44 грн (шість тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні 44 копійок) від вартості цього Договору. Строк дії забезпечення виконання цього Договору у вигляді гарантії повинен бути дійсним з дня укладання Договору та обов`язково повинен перевищувати строк дії Договору не менше ніж на 3 (три) календарних місяці.

У разі порушення Виконавцем умов цього Договору, а саме невиконання та/ або неналежного виконання ним своїх зобов`язань за цим Договором, у тому числі ненадання послуг у термін, встановлений п. 5.2 цього Договору, Замовник стягує забезпечення виконання Договору та/або має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, письмово повідомивши про це Виконавця.

Надана Виконавцем у якості забезпечення виконання Договору банківська гарантія повинна свідчити про безумовний та безвідкличний обов`язок банківської установи сплатити на користь Замовника суму забезпечення у разі невиконання або неналежного виконання Виконавцем своїх зобов`язань за Договором, при цьому в гарантії строк розгляду вимоги Замовника (Бенефіціара) повинен становити не більше 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання такої вимоги. Виконавець на виконання вимог п. 13.1 договору та вимог тендерної документації надав банківську гарантію № 7056-24 дата складання якої становить 17 грудня 2024 року, термін дії до 01 квітня 2025 року.

Банківська гарантія надана Акціонерним товариством «БАНК АЛЬЯНС», ідентифікаційний код юридичної особи 14360506, код банку 300119 (далі - Гарант).

За умовами банківської гарантії Гарант бере на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання виплатити Бенефіціару (Замовнику) повну суму договірного забезпечення (гарантована сума), що складає 6 754,44 грн. (шість тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні 44 копійки), код валюти - 980, протягом п`яти робочих днів з моменту отримання від Бенефіціара (Замовника) оригіналу належно оформленої письмової вимоги, в якій буде посилання що сума, яка вимагається, має бути сплачена у зв`язку з невиконанням/неналежним виконанням Принципалом (Виконавцем) зобов`язань, передбачених договором про закупівлю.

Така оплата здійснюється без необхідності для Бенефіціара обґрунтувати свою вимогу, подавати будь-які інші документи, крім вимоги, або виконувати будь-які інші умови.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання вимог п. 5.2. Договору, 26.12.2024 Замовником на адресу Виконавця було направлено рознарядку за №Д Придн-05/1386 на надання послуг з поточного ремонту легкового автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT 1 одиниця, Код ДК 021:2015: 50112100-7, Послуги з поточного ремонту легкового автомобіля ЗАЗ-1102 1 одиниця, Код ДК 021:2015: 50112100-7 Код ДК 021:2015 - 50110000-9 "Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання" (далі - рознарядка). Рознарядку було направлено:

1. Засобами електронного зв`язку на електронну пошту, яку зазначено в Договорі, а саме: ;

2. Засобами поштового зв`язку на юридичну адресу Виконавця, яку зазначено в Договорі, а саме: Україна, 02226, місто Київ, вул. Бальзака Оноре де, будинок 18, квартира 138 (поштова накладна №053).

У рознарядці зазначалось: «Відповідно до умов п. 5.2. розділу 5 Договору від 25.12.2024 за №ПР/Д-24791/НЮ, який укладено за результатами електронних торгів № ЦБД UA-2024-11-21-005833-a (рішення уповноваженої особи від 12.12.2024 № 334), Виробничий підрозділ «Служба роботи станцій» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» просить Вас надати послуги з поточного ремонту наступних автомобілів, які зазначені у Додатку № 1 до Договору: 1.Легковий автомобіль ЗАЗ-1102 VIN № НОМЕР_2 , ІНВ НОМЕР_4, розташований у м. Запоріжжя; 2.Легковий автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT VIN № НОМЕР_3 , ІНВ НОМЕР_5, розташований у м. Кривий Ріг. Послуги просимо надавати відповідно до умов та строків виконання, які визначені у Договорі від 25.12.2024 за № ПР/Д-2491/НЮ».

Про передачу на ремонт Виконавцю легкового автомобіля ЗАЗ-1102 VIN № НОМЕР_2 , ІНВ НОМЕР_4, розташованого у м. Запоріжжя, складено акт передачі обладнання в ремонт від 27.12.2024 (довільної форми) та підписано представниками Замовника та Виконавця.

Як зазначає Позивач, 03.01.2025 року Відповідачу направлено лист Вих. №01 від 03.01.2025 що через збільшенням обстрілів з боку рф та затримками водія на блокпостах, у виконавця не було можливості повернутися за автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT.

Також з тверджень Позивача вбачається, що з метою повного виконання своїх зобов`язань за договором Виконавцем планувалось отримати автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, у зв`язку із чим надіслано прохання підтвердити можливість отримання вище зазначеного автомобіля для проведення ремонтних робіт за Договором від 25.12.2024 за № ПР/Д-24791/НЮ або, в разі відмови, надати аргументовану відповідь щодо підстав такої відмови.

06.01.2024 року Відповідачем надіслано відповідь що станом на 06.01.2025 у Замовника за договором від 25.12.2024 за № ПР/Д-24791/НЮ відсутні підстави для передачі легкового автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT VIN № НОМЕР_3 , ІНВ № НОМЕР_6, розташований у м. Кривий Ріг.

16.01.2025 Замовником на електронну пошту Виконавця було направлено лист за №Д Придн-05/24, в якому Замовник зазначає, що Виконавець своїми діями порушує умови Договору, а також просить повідомити дату виконання Виконавцем своїх зобов`язань згідно умов Договору, а саме: повернення відремонтованого легкового автомобілю ЗАЗ-1102 VIN № НОМЕР_2 , ІНВ № НОМЕР_7. Виконавець проігнорував даний лист та відповіді не надав.

29.01.2025 Замовником на електронну пошту та засобами поштового зв`язку на юридичну адресу (поштова накладна №358) Виконавця повторно направлено лист за №Д Придн-05/42, в якому зазначено, що Виконавець своїми діями порушує умови Договору. В листі Замовник також просить повідомити дату виконання Виконавцем своїх зобов`язань згідно умов Договору, а саме: повернення відремонтованого легкового автомобілю ЗАЗ-1102 VIN № НОМЕР_2 , ІНВ № НОМЕР_7.

Листом від 30.01.2025 №02 Виконавцем шляхом направлення на електронну адресу Замовника надано відповідь, в якій Він посилається на: «..посилення обстрілів рф по енергетичних об`єктах України і не тільки, через регулярні відключення електропостачання, спричинені військовими діями, значно ускладнюється безперервна робота обладнання, яке залежить від електрики, що впливає на терміни виконання ремонтних робіт, передані автомобілі перебуваються у поганому технічному стані, при проведення ремонтних робіть виявляються приховані дефекти, які потребують додаткової діагностики та складних ремонтних робіт, що не можливо було передбачити з наданого технічного завдання Замовником без попереднього огляду цих автомобілів, що в свою чергу значно збільшує час, необхідний для їх усунення; деякі несправності потребують додаткової діагностики та специфічних робіт, які займають значний час, також наявні логістичні труднощі, пов`язані з військовими діями та посиленням обстрілів, що ускладнюють та уповільнюють постачання необхідних запчастин, що безпосередньо впливає на можливість своєчасного завершення ремонту». Жодного підтверджуючого документа, який вимагається умовами Договору, Виконавцем не надано.

Звертаючись до суду із позовом, Позивач посилається на ті обставини, що затримка в наданні послуг з ремонту автомобілів за договором від 25.12.2024 № ПР/Д-24791/НЮ була спричинена виключно об`єктивними причинами через обставини триваючої військової агресії російської федерації, які неможливо було передбачити або уникнути.

За твердженням Позивача, Відповідач 13.01.2025 року надіслав необґрунтовану вимогу №Д Придн-05/18 від 13.01.2025 року до AT «БАНК АЛЬЯНС» про стягнення коштів за банківською гарантією по БГ №7056-24 від 17.12.2024р., мотивуючи це порушенням Позивачем строків виконання зобов`язань за Договором.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду із позовом, Позивач вказує, що 28.01.2025 року нею здійснено оплату Гаранту по банківській гарантії №7056-24 від 17.12.2024 року на суму 6 754,44 грн., а Гарант в свою чергу перерахував суму Відповідачу. На переконання Позивача, Акціонерне товариство "Українська залізниця "безпідставно збагатилося шляхом стягнення суми гарантії.

За таких обставин, обґрунтовуючи необхідність звернення до суду, Позивач стверджує, що Залізниця, безпідставно звернулася до Банку з вимогою про сплату останнім (як гарантом) суми банківської гарантії в розмір 6 754,44 грн. за гарантією №7056-24, оскільки затримка в наданні послуг з ремонту автомобілів за договором від 25.12.2024 № ПР/Д-24791/НЮ була спричинена виключно об`єктивними причинами, які неможливо було передбачити або уникнути.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

За положеннями статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, за яким одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 265 Господарського кодексу України).

За приписами частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов. Наведе кореспондується з вимогами статті 629 Цивільного кодексу України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 Цивільного кодексу України та статтею 202 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Спір у даній справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, підстав для стягнення з відповідача отриманих ним коштів банківської гарантії №7056-24 у розмірі 6 754,44 грн., яка не підлягала списанню на користь останнього.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає зазначене у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (частина 2 статті 200 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Отже, гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору - беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (частина 1 статті 565 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 568 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: 1) сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; 2) закінчення строку дії гарантії; 3) відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов`язків за гарантією.

Відповідно до Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 639, зареєстрованого Міністерством юстиції України 13.01.2005 року за № 41/10321, гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії; гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 року в справі № 910/16898/19 дійшла висновку, що відповідно до статей 560, 563, 565 Цивільного кодексу України обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Верховний Суд у вказаній справі зазначив, що при вирішенні спору про існування обов`язку гаранта платити за гарантією, в предмет доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією.

Вказану правову позицію викладено також у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17, від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17, від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19, від 07.12.2021 у справі № 910/2831/20, 21.12.2021 у справі № 910/17772/20 тощо).

Визначаючи, чи відповідає вимога бенефіціара умовам гарантії, банк-гарант не повинен вдаватись до аналізу відносин, які склались між бенефіціаром та принципалом і, відповідно, встановлювати з чиєї вини відбулось порушення принципалом зобов`язання, чи було таке порушення вимушеним.

Натомість, для виплати суми банківської гарантії достатньо встановити, що таке порушення відбулося. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20.

Банк видав гарантію що є безумовною і безвідкличною, тобто такою, за якою банкгарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов (постанова Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №910/16898/19).

Банк перевірив Вимогу Бенефіціара та дійшов висновку, що вимога є достовірною та належно представленою. Відтак, Банк належним чином виконав свої обов`язки гаранта, встановив відповідність вимоги умовам гарантії, в тому числі, що у вимозі вказувалось саме про те порушення, яке забезпечувалось гарантією.

З матеріалів справи судом встановлено, що п. 5.2. розділу 5 договору передбачено строк надання послуг: протягом 5-ти календарних днів з дня відправлення письмової рознарядки замовника яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності Замовника до отримання послуг, а у разі направлення письмової рознарядки Замовником після 26.12.2024 - надати послуги не пізніше 31.12.2024.

Отже відповідно до умов договору Виконавець був зобов`язаний здійснити надання послуг в термін до 31.12.2024 року включно, та передати відремонтовані об`єкти ремонту, які зазначену у договорі та рознарядці.

Як встановлено судом та не спростовано Позивачем, станом на 29.01.2025 року Виконавцем не повернуто з ремонту та не виконано своїх зобов`язань за договором по легковому автомобілю ЗАЗ-1102 VIN № НОМЕР_2 , ІНВ № НОМЕР_7, що є порушенням умов договору.

Стосовно посилання Позивача на неможливість своєчасного виконання зобов`язань за Договором через обставини триваючої військової агресії російської федерації, то такі суд визнає юридично неспроможними, адже Позивач міг передбачити всі обставини, пов`язані з триваючою широкомасштабної збройною агресією російської федерації, оскільки спірний Договір укладено сторонами після 24.02.2022.

У той же час, суд звертає увагу на те, що ні умовами банківської гарантії, ні приписами чинного законодавства сума договірного забезпечення (гарантована сума), яка підлягає виплаті бенефіціару (Залізниці), а також сам обов`язок Банку з виплати цієї суми не ставиться в залежність від конкретного обсягу невиконаних чи неналежно виконаних принципалом (Заводом) зобов`язань за Договором.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог Заводу про стягнення із Залізниці суми основного боргу (суми виплаченої банківської гарантії) у розмірі 6 754,44 грн.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд зазначає, що Позивачем не доведено неправомірності дій Залізниці щодо безпідставності стягнення суми банківської гарантії, а позовні вимоги належним чином не обґрунтовані, не відповідають фактичним обставинам справи, не доведені належними доказами у справі та спростовані відповідачем у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП Чайки В.В. є такими, що задоволенню не підлягають. Решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов