ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 квітня 2025 року Справа №903/512/24 (914/3142/24)

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участі секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши справу

за позовом: Стрийської міської ради

до відповідача-1: Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

у межах справи №903/512/24

за заявою: Фізичної особи-підприємця Мацика Романа Орестовича, м. Львів

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрія Розваг", м. Луцьк

про банкрутство

Представники сторін:

Уповноважені представники сторін не прибули у судове засідання

Встановив: на розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Стрийської міської ради до Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс та Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.12.2024 позовну заяву Стрийської міської ради до Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс та Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки передано Господарському суду Волинської області для її подальшого розгляду в межах справи №903/512/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.01.2025 справу №914/3142/24 передано для розгляду судді Дем`як В.М. на підставі ст.7 КУзПБ.

Ухвалою суду від 23.01.2025 прийнято позовну заяву Стрийської міської ради до Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс та Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки до розгляду в межах справи №903/512/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.03.2025.

Ухвалою суду від 04.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2025.

Ухвалою суду від 19.03.2025 судове засідання відкладено на 07.04.2025.

Представник Стрийської міської ради, через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання за вх.№01-87/771/25 від 03.03.2025 про розгляд справи без участі представника та вирішити її до вимог чинного законодавства України.

Відповідачі, всупереч створеним судом відповідних умов та наданих строків, своїм правом на участь в судовому розгляді не скористалися, відзиву на позов не подали, причин неявки свої представників в судове засідання суд не повідомили, хоча про день на час розгляду справи в суді повідомлялися належним чином.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку.

Частинами ч.ч. 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників позивача та відповідачів не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Стрийська міська рада є власником земельної ділянки загальною площею 0,9219 га за кадастровим номером :11:002:0082, яка розташована за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Сколівська, 9.

На підставі Рішення XVII сесії VII демократичного скликання Стрийської міської ради №598 від 11.09.2018 уклали договір оренди землі від 24 жовтня 2018 року, згідно якого земельна ділянка була передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "ФЕЄРІЯ РОЗВАГ" та Колективному підприємству "СПЕЦ ЕНЕРГО СЕРВІС" у спільне користування, відносно розташованого майнового комплексу на земельній ділянці.

В предметі договору зазначається, що орендарі приймають у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування з кадастровим номером :11:002:0082, яка розташована за адресою: Львівська обл., м.Стрий, вул.Сколівська, 9.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,9219 га, у тому числі: тимчасова - 0,0252 га, 0,0492 га, відведених під будівництво (будівництво не розпочато) - 0,0370 га, 0,0080 га, 0,0781 га, 0,0024 га, 0,6962 га, капітальна одноповерхова - 0,0258 га.

На земельній ділянці знаходяться об`єкт нерухомого майна (майновий комплекс). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за №97-13-0.33-2656/177-18 від 20.09.2018 року, виданого Відділом у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, становить 10 581 291,63 грн. Земельна ділянка, яка передається в оренду, немає недоліків, які б могли перешкоджати ефективному використанню земельної ділянки за цільовим призначенням (п.п. 3-5 договору).

Згідно п. 7. договір укладено на 10 років по 11.09.2028 року. Після закінчення строку дії договору орендарі мають переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендарі повинні не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься ОРЕНДАРЯМИ на рахунок 3017 код платежу (18010600) Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, ЗКПО 37969195, одержувач Стрийське міськфінуправління у грошовій формі та розмір 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 740 690,41 грн. у рік.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Орендна плата вноситься у такі строки до 30 числа кожного місяця наступного за звітним (п.п. 8-10 договору).

Сторони погодили права орендодавця, зокрема, вимагати своєчасного внесення орендної плати (п. 24 договору.)

Згідно п. 31 договору оренди землі від 24 жовтня 2018 року дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 32 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Позивач доводить, що постановою Господарського суду Волинської області від 23 вересня 2024 року, справа №903/512/34, Товариство з обмеженою відповідальністю "Феєрія Розваг" (місто Луцьк, проспект Волі, 50, ) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, а також віднесення страховика або кредитної спілки відповідно до рішення Національного банку України до категорії неплатоспроможних відповідно до Закону України "Про страхування" або Закону України "Про кредитні спілки".

27.09.2024 арбітражний керуючий Григор`єв В.В. звернувся листом до Стрийської міської ради Про розірвання договору оренди землі від 24.10.2018.

Арбітражний керуючий запропонував розірвати договір оренди землі від 24.10.2018 підписавши відповідну додаткову угоду до договору.

Згідно даної пропозиції від 27.09.2024 було запропоновано укласти Додаткову угоду від 27.09.2024 до договору оренди землі від 24.10.2018 Орендодавець «Стрийська міська рада» () з однієї сторони, та орендарі Товариство з обмеженою відповідальністю «Феєрія Розваг» (); Колективне підприємство «Спец Енерго Сервіс» () з другої сторони (разом іменовані Сторони), уклали проект угоди в якій передбачено наступне:

1. Керуючись положеннями ст. 31, 32 договору Сторони дійшли згоди щодо дострокового розірвання Договору за взаємною згодою Сторін.

2. Договір вважається припиненим з 15.10.2024.

3. У сторін відсутні претензії щодо виконання умов договору.

4. Дана Угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами.

5. Угоду складено в трьох ідентичних примірниках по одному для кожної із сторін.

Проте, відповідач 1 - КП «Спец Енерго Сервіс» не підтримав даної пропозиції щодо розірвання угоди.

Позивач доводить, що орендар КП «СПЕЦ ЕНЕРГО СЕРВІС» () станом на час звернення до суду має заборгованість з орендної плати за землю 1 183 545,32 грн., згідно даних Головного управління ДПС у Львівській області від 31.10.2024 (а.с. 34).

Відтак, позивач вважає, що у зв`язку із ліквідацією юридичної особи-орендаря та визнання її банкрутом, систематичним порушенням відповідачами умов договору в частині повноти та своєчасності сплати орендної плати дія договору оренди земельної ділянки припиняється шляхом її розірвання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Суд встановив, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між останніми договір оренди землі від 24.10.2018 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний чи змінений не був.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини 1 статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, згідно договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до положень ст.ст. 179, 180 ГК України укладений договір є господарським, а майново-господарські зобов`язання, що виникли внаслідок ного укладення, відповідно до ст. 175 ГК України регулюються положеннями ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми передбачені ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Частиною 1 ст. 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; не допускати випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; обкошувати (з прибиранням скошеного) та оборювати земельні ділянки, прилеглі до торфовищ, полезахисних лісових смуг, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, у смугах відведення автомобільних доріг і залізниць.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ст.ст. 628, 629 ЦК України та ст. 180 ГК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.

Системний аналіз норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що орендна плата за земельну ділянку, яка перебуває в державній або в комунальній власності, мас подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ч. 1 ст. 21 Закону України Про оренду землі, п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК кодексу України, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком (п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п.269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є, зокрема, землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст п.п. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, Податковий кодекс України визначив обов`язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати (висновок Верховного Суду України у постанові від 02.12.2014 в адміністративній справі 21-274а14, №42010791).

Разом з тим, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є саме договір оренди такої земельної ділянки (ч. 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі, п. 288.1 ст. 288 ПК України). У зв`язку з цим та оскільки орендну плату за землю орендар вносить орендодавцеві (ст. 21 Закону України Про оренду землі, ст. 288 ПК України), то право на стягнення заборгованості з орендної плати має орендодавець шляхом звернення до відповідного господарського суду в установленому ГПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Згідно із п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відтак, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо не сплати орендної плати є істотним порушенням та вагомою підставою для розірвання такого договору про що й свідчить усталена судова практика Верховного Суду із застосуванням такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

В пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, якою передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17 викладено висновок про застосування норм права згідно якого систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, якщо договором оренди передбачена сплата орендної плати щорічно, то систематичною може бути визнана несплата протягом 2 і більше років. Якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то, відповідно, несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною.

Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати - це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Аналогічна практика викладена Верховним Судом України у постанові (справа №479/1073/18) від 31.07.2020.

Згідно п. 11.3. договору оренди землі від 16.12.2019р. дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, також з інших підстав визначених законом.

Згідно п. 31 договору оренди землі від 24 жовтня 2018 року дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря.

Відповідно до п. 32 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Зазначене дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання як договору оренди, так і договору суборенди земельної ділянки, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Разом з тим, у даному випадку сплата за землю орендарем внесена за період існування договірних правовідносин лише раз, відразу після набуття ним права користування на земельних торгах.

Отже, суд дослідив, що заборгованість Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс з орендної плати відповідно до даних Головного управління ДПС у Львівській області станом на 31.10.2024 складає 1 183 545,32 грн., тобто орендодавець не отримує платежів за використання земельної ділянки протягом 2 і більше років, враховуючи, що п. 8 договору оренди землі встановлено розмір орендної плати 740 690,41 грн. у рік.

Відтак, заборгованість є систематичною, оскільки повинна була вноситися щорічно, а згідно наявної інформації не вносилася протягом 2 і більше років.

Позивачем зазначено, що КП Спец Енерго Сервіс не сплачує орендні платежі та станом на час звернення до суду має заборгованість з орендної плати за землю 1 183 545,32 грн., доказів спростування вказаного відповідачем - 1 не надано.

Суд встановив, що відповідач - КП Спец Енерго Сервіс не виконав свої зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим, неотримання позивачем очікуваного при укладенні договору результату встановлює істотність порушення відповідачем - 1 його умов.

У зв`язку із тим, що відповідачем постійно допускається заборгованість з орендної плати за землю, що є порушенням умов договору то відповідно до п. 32 договору це є підставою для припинення договору шляхом його розірвання за рішенням суду.

Неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого Договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/826/18 та від 24.10.2019 у справі № 243/322/17).

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що у зв`язку з невиконанням відповідачем - КП Спец Енерго Сервіс зобов`язань за договором, позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору, тому позовна вимога про розірвання договору оренди землі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг в особі ліквідатора Григор`єва В.В. зверталось листом до Стрийської міської ради з пропозицією розірвати договір оренди землі від 24.10.2018 підписавши відповідну додаткову угоду до договору керуючись положеннями ст. 31, 32 договору оренди. Проте, відповідач 1 - КП «Спец Енерго Сервіс» не підтримав даної пропозиції щодо розірвання угоди.

Постановою Господарського суду Волинської області від 23 вересня 2024 року, справа №903/512/34, Товариство з обмеженою відповідальністю "Феєрія Розваг" (місто Луцьк, проспект Волі, 50, ) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, а також віднесення страховика або кредитної спілки відповідно до рішення Національного банку України до категорії неплатоспроможних відповідно до Закону України "Про страхування" або Закону України "Про кредитні спілки".

Згідно п. 31 договору оренди землі від 24 жовтня 2018 року дія договору припиняється у разі, зокрема, ліквідації юридичної особи-орендаря.

Відповідно до ст. 31 Закону України оренди землі припиняється в разі ліквідації юридичної особи-орендаря.

Статтею 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до п. 32 договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін або рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Суд встановив, що дії відповідач 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг спрямовані на розірвання договору оренди землі шляхом подання до Стрийської міської ради пропозиції розірвати договір оренди землі від 24.10.2018.

Враховуючи вище викладене та у зв`язку із визнанням юридичної особи-орендаря банкрутом, подання до суду клопотання ліквідатора Григор`єва В.В. про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу товариства та закриття провадження у справі, суд вважає, що дія договору оренди землі від 24.10.2018 припиняється шляхом його розірвання в судовому порядку.

Статтею 34 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

У зв`язку із розірванням договору оренди землі Колективне підприємство Спец Енерго Сервіс та Товариство з обмеженою відповідальністю Феєрія розваг зобов`язані повернути її орендодавцю Стрийській міській раді.

Отже, суд дійшов висновку, що договір оренди землі від 24.10.20218, що укладений між Стрийською міською радою Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЕЄРІЯ РОЗВАГ" та Колективним підприємством "СПЕЦ ЕНЕРГО СЕРВІС" слід розірвати та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕЄРІЯ РОЗВАГ" та Колективне підприємство "СПЕЦ ЕНЕРГО СЕРВІС" повернути на користь держави в особі Стрийської міської ради земельну ділянку загальною площею 0,9219 га, кадастровим номером :11:002:0082.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», станом на 01.01.2025 такий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Подаючи позов до суду позивач заявив дві вимоги немайнового характеру. Відтак, при зверненні з даним позовом до суду позивачем мав бути оплачений судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

Однак, позивач надав суду докази сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. за 1 вимогу немайнового характеру.

Отже, сума судового збору, яку слід достягнути з Стрийської міської ради в дохід Державного бюджету України становить 3028,00 грн.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в сумі 6056,00 грн. покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 123, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Розірвати договір оренди землі від 24 жовтня 2018 року кадастровий номер :11:002:0082, площею 0,9219 га., укладений між Стрийською міською радою (Львівська область, місто Стрий, вулиця Шевченка, 71, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Феєрія Розваг" (місто Луцьк, проспект Волі, 50, ), Колективним підприємством "СПЕЦ ЕНЕРГО СЕРВІС" (Львівська область, місто Стрий, вулиця Олени Степанівни, 11, ).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Феєрія Розваг" (місто Луцьк, проспект Волі, 50, ) та Колективне підприємство "СПЕЦ ЕНЕРГО СЕРВІС" (Львівська область, місто Стрий, вулиця Олени Степанівни, 11, ) повернути на користь держави в особі Стрийської міської ради (Львівська область, місто Стрий, вулиця Шевченка, 71, ) земельну ділянку загальною площею 0,9219 га. кадастровий номер :11:002:0082.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феєрія Розваг" (місто Луцьк, проспект Волі, 50, ) на користь Стрийської міської ради (Львівська область, місто Стрий, вулиця Шевченка, 71, ) 3028 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

5. Стягнути з Колективного підприємства "СПЕЦ ЕНЕРГО СЕРВІС" (Львівська область, місто Стрий, вулиця Олени Степанівни, 11, ) на користь Стрийської міської ради (Львівська область, місто Стрий, вулиця Шевченка, 71, ) 3028 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

6. Стягнути з Стрийської міської ради (Львівська область, місто Стрий, вулиця Шевченка, 71, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) 3028,00 грн. судового збору. Стягувачем є Державна судова адміністрація України (м. Київ, вул. Липська, 18/5, 01601, ).

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено 11.04.2025.

Суддя В. М. Дем`як