ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. м. Київ Справа № 911/3396/24

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 )

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопрогрес» (07700, Київська обл., Яготинський р-н, місто Яготин, вулиця Сільгосптехніки, будинок 5, код: 40192586)

про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Представником ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач/ ОСОБА_1 ) через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області 17.12.2024 сформовано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопрогрес» (далі по тексту - відповідач/Товариство), в якій позивач просить суд:

- визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплопрогрес» у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопрогрес» за власним бажанням з дати набрання судовим рішенням законної сили;

- виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме з відомостей про юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопрогрес» (ідентифікаційний номер юридичної особи 40192586), розділ «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори» відомості про ОСОБА_1 як керівника та представника ТОВ «Теплопрогрес», у зв`язку зі звільненням з посади директора товариства за власним бажанням.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачем не розглянуто та не вжито заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства відповідача, чим були порушені трудові права позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.12.2024 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/3396/24, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 29.01.2025.

Ухвалою суду від 29.01.2025 підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 05.03.2025.

Представником позивача через підсистему «Електронний суд» 30.01.2025 сформовано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

В судове засідання 05.03.2025 представники сторін не з`явились.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву не скористався, хоча щодо розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підтверджується, що як станом на день звернення до суду, так і на момент ухвалення рішення у цій справі керівником Товариства значиться ОСОБА_1 , а учасниками цього Товариства є: Консорціум «Наука і енергія», резидентство: Україна, розмір частки засновника (учасника): 150,00; ОСОБА_2 , громадянство: Україна, розмір частки засновника (учасника): 800,00; ОСОБА_3 , громадянство: Україна, розмір частки засновника (учасника): 50,00.

Положеннями статуту Товариства визначено, що:

- учасники Товариства рівні в своїх правах та обов`язках (пункт 4.1.);

- учасники Товариства на загальних зборах Учасників мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі Товариства (пункт 4.2.);

- вищим органом управління Товариством є загальні збори учасників, що складаються з Учасників Товариства або їх представників (пункт 5.1.);

- до компетенції загальних зборів учасників належить: обрання та відкликання членів виконавчого органу та ревізійної комісії Товариства (підпункт 5.3.3.);

- загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів (пункт 5.4.);

- загальні збори учасників Товариства скликаються не рідше одного разу на рік. Про проведення загальних зборів учасників Товариства та порядок денний учасники повідомляються письмово не пізніше, ніж за 30 днів до дня їх проведення. Загальні збори учасників Товариства можуть приймати рішення тільки по питаннях, включених до порядку денного (пункт 5.8.);

- позачергові загальні збори учасників скликаються головою загальні зборів учасників у випадку, якщо цього потребують інтереси Товариства в цілому, а також на вимогу директора Товариства або ревізійної комісії (пункт 5.9.);

- одноособовим виконавчим органом Товариства є директор, що призначається та звільняється з посади Загальними зборами Учасників (пункт 5.12.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач прийняв рішення звільнитися з займаної ним посади директора Товариства та 29.07.2024 подав заяву Загальним зборам учасників Товариства, в якій просив звільнити його за власним бажанням.

Також, позивач на підставі п. 5.9. статуту Товариства підписав вимогу про скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства на 30.08.2024 о 10:00, за адресою: АДРЕСА_2 . До порядку денного загальних зборів згідно вказаної вимоги віднесено такі питання: розгляд заяви директора Товариства ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням; покладення виконуючого обов`язків директора Товариства на ОСОБА_2 . Додатком до вказаної вимоги є заява про звільнення за власним бажанням.

Вказана вимога, згідно наявних у матеріалах справи описів вкладення у лист від 29.07.2024, надіслана на адресу учасників Товариства та як свідчать матеріали справи поштові відправлення, які скеровувались на адреси учасників - Консорціуму «Наука і енергія» та ОСОБА_2 повернуті на адресу відправника у зв`язку з їх неврученням.

Також, вказана вище вимога позивача 26.07.2024 розміщена у газеті «Голос України».

Актом від 30.04.2024, підписаного директором Товариства - ОСОБА_1 та одним із учасників Товариства - ОСОБА_3 , засвідчено, що загальні збори учасників Товариства, призначені на 30.08.2024 на 10:00 не відбулись у зв`язку з неявкою учасників Товариства.

Як вказує позивач, ним повністю дотримано процедуру скликання загальних зборів товариства, що передбачена статутом Товариства та чинним законодавством України, однак загальні збори учасників Товариства не відбулись, заява позивача про звільнення його з посади директора Товариства не розглянута і відповідно рішення про звільнення позивача з займаної посади не прийнято. Позивач вказує на те, що зазначені обставини порушують його трудові права, зокрема право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із розглядуваним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 2 ст. 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2, 4статті 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб (ч. 1, 2 ст. 99 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Згідно з ст. 29 цього ж закону загальні збори учасників є вищим органом товариства (ч. 1).

Положеннями ст. 30 названого закону передбачено, що загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства (п. 7 ч. 2).

Згідно з чч. 1-5 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є "дирекція", а його голови - "генеральний директор", якщо статутом не передбачені інші назви.

Частинами 12, 13 вказаної статті встановлено, що з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників. Повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Згідно з абзацом 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Відповідно до ст. 38 цього ж кодексу працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 зазначила, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та/або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Цими висновками Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 Кодексу законів про працю України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 Кодексу законів про працю України.

Необхідність такого відступу зумовлена тим, що у справах № 761/40378/18, № 758/1861/18 та № 911/719/21 Верховний Суд застосував норми законодавства про працю та поклав їх в основу своїх висновків, зроблених у спорах за позовами директорів, які були обрані рішеннями загальних зборів учасників, за відсутності встановлених судами обставин укладення з ними трудових договорів (контрактів), що суперечить викладеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Доказів укладення між Товариством та позивачем трудового договору (контракту) в порядку, передбаченому частиною дванадцятою статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», або відповідного цивільно-правового договору матеріали справи не містять.

Отже, Товариство не укладало з позивачем трудового договору (контракту) або окремого цивільного правового договору, тому слід дійти висновку про те, що між позивачем та Товариством не виник спір стосовно припинення такого правочину.

Відтак, норми Кодексу законів про працю України, зокрема статті 38 цього Кодексу, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника, спірні правовідносини не регулює, а тому суд не вбачає необхідності застосування цих положень при вирішені спору у цій справі.

Зважаючи на викладене та враховуючи положення пунктів 5.3.3., 5.12., статуту Товариства питання щодо звільнення директора вирішується виключно рішенням загальних зборів, тому позивач як директор не має самостійних повноважень щодо вирішення питань про звільнення позивача з посади директора.

За змістом пункту 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також з ініціативи виконавчого органу товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Виконавчий орган товариства приймає рішення про включення запропонованих питань до порядку денного загальних зборів учасників (ч.ч. 2-6 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою має скликати загальні збори учасників Товариства з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків, оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства.

Суд встановив, що позивач, дотримуючись положень статуту Товариства та вимоги Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» для припинення повноважень позивача, як директора, у належний спосіб скликав загальні збори учасників Товариства.

Однак, зважаючи на п. 5.4. Статуту, яким передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів, скликані на 30.08.2024 загальні збори учасників Товариства не відбулись у зв`язку з неявкою на них інших учасників відповідача - Консорціуму «Наука і енергія» та ОСОБА_2 , яким у сукупності належить 95% статутного капіталу Товариства.

Отже, неявка учасників Товариства, які володіють часткою у розмірі 95% статутного капіталу Товариства, на позачергові загальні збори для розгляду питання щодо звільнення позивача є прямим порушенням його права на припинення трудових відносин та відносин з представництва.

З урахуванням встановлених судом обставин та те, що позивачем в належний спосіб було реалізовано своє право на припинення трудових відносин з відповідачем, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання припиненими трудових відносин між ним та Товариством є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань пов`язаних з припиненням трудових відносин між позивачем та відповідачем.

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», до Єдиного державного реєстру підлягають внесенню відомості, зокрема про керівника юридичної особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі, щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначив, що факт припинення повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин та відносин з представництва з товариством має супроводжуватись внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який підтверджує припинення відносин з управління товариством у зв`язку з цим.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про припинення трудових відносини між позивачем та відповідачем, то вимога позивача про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про позивача як особи, що може вчиняти дії від імені Товариства також підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених судом обставин, та оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати припиненими трудові відносини між фінансовим директором ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплопрогрес» (код: 40192586) у зв`язку зі звільненням із займаної посади з моменту набрання рішенням законної сили.

3. Зобов`язати орган державної реєстрації внести запис про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) як керівника та представника, що може вчиняти дії від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопрогрес» (код: 40192586).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопрогрес» (07700, Київська обл., Яготинський р-н, місто Яготин, вулиця Сільгосптехніки, будинок 5, код: 40192586) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ) 4844,80 гривень судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 08.04.2025.

Суддя Р.М. Колесник