РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2025Справа № 910/12940/24

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ПРІБІС»
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ЮНЕКС СОЛЮШН"
простягнення 615 748,39 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Уланівський С.Є.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/12940/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІБІС» (далі також - позивач, ТОВ «ПРІБІС») до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНЕКС СОЛЮШН» (далі також - відповідач, ТОВ «ЮНЕКС СОЛЮШН») про стягнення заборгованості за договором поставки товарів № 231226/2 від 26.12.2023 у розмірі 615 748,39 грн.

Безпосередньо в підготовчому засіданні 12.12.2024 суд звернув увагу представника позивача, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У прохальній частині позовної заяви викладено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки у розмірі 615 748,39 грн. У той же час, як вбачається з тексту позову, позивач наводить обґрунтування не лише суми боргу, а й інфляційних втрат, 3% річних та пені.

23.12.2024 відповідачем подано відзив на позов.

Позивач, у свою чергу, 14.02.2025 звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, відповідно до якої просить:

- прийняти дану заяву до розгляду та здійснювати розгляд справи № 910/12940/24 з урахуванням зміненого предмета позову;

- стягнути ТОВ «Юнекс Солюшн» на користь ТОВ «Прібіс» пеню за порушення строку поставки товару в розмірі 36 607,09 грн, інфляційні втрати в розмірі 49 304,75 грн, 3% річних в розмірі 12 916,30 грн, борг з повернення попередньої оплати в розмірі 516 920,25 грн.

Враховуючи те, що дії позивача зі зміни предмету позову є його правом, не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд прийняв заяву позивача зміну предмету позову до розгляду, а спір у справі буде вирішений з урахуванням такої заяви.

Зважаючи, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 03.04.2025.

31.03.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи, яке обґрунтоване участю представника відповідача в іншому судовому засіданні та неможливість забезпечити явку.

Представник позивача безпосередньо в судовому засіданні 03.04.2025 заперечив проти відкладення та наголосив, що спір у справі може бути вирішений за наявними доказами без участі представника відповідача.

За результатами розгляду клопотання відповідача від 29.03.2025 про відкладення, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні з наступних підстав.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає порядок судового розгляду справи у змагальному порядку за участю обох сторін.

Якщо відповідач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своє неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин.

Питання поважності причин є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Схожу за змістом правову позицію викладено у постанові Верхового Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 року у справі № 905/458/21.

Пункт 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає право учасників справи брати участь в судових засіданнях. Проте згідно з пунктом 3 частини другої статті 42 цього Кодексу у випадку, коли явка учасників справи визнана судом обов`язковою, вони зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду. При цьому, положення статті 202 Господарського процесуального кодексу України вказують на необхідність врахування судом поважності / неповажності повідомлених стороною (відповідачем) суду причин своєї неявки до суду в залежності від того, чи є ця неявка першою чи повторною, та передбачають настання процесуальних наслідків у кожному конкретному випадку.

Судом встановлено, що представник відповідача не зміг з`явитися в судове засідання, яке призначене на 03.04.2025 о 12:00, оскільки на цей самий день о 14:00 призначено розгляд іншої справи (№ 911/354/25) в якій він є представником.

Проте, наведені представником відповідача причини неявки не є поважними. Більше того, не обґрунтовано підстав для прибуття для участі в справі № 911/354/25 замість справи № 910/12940/24. Відповідач не був позбавлений можливості направити в судове засідання 03.04.2025 з розгляду справи № 910/12940/24 іншого представника, тим більше, що суд призначив розгляд справи по суті.

Тож, керуючись положеннями п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи на стадії судових дебатів. У зв`язку з не поважною неявкою представника відповідача, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення. Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті в даному судовому засіданні, а неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду.

У судовому засіданні 03.04.2025 було оголошено перерву на час повітряної тривоги.

Після перерви, представник позивача безпосередньо в судовому засіданні 03.04.2025 наполягав на задоволенні заявленого позову, надав усні пояснення стосовно розрахунку ціни позову та наявних у справі доказів.

На виконання ч. 6 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив стислий зміст відзиву.

Рішення в даній справі ухвалено з урахуванням ст.ст. 219, 220, 233 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнекс Солюшн» (як постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прібіс» (як покупцем) було укладено договір поставки товарів № 231226/2 (далі також - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити (передати у власність), в погоджені строки на умовах, викладених в договорі та додатках до нього, товари сільськогосподарського призначення, а саме: Мінеральні добрива, в кількості, якості, асортименті, за ціною та в строки, що визначені в додатках до цього договору, що іменуються далі по тексту - товар, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах, що передбачені в цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2. договору, номенклатура (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та загальна вартість партії встановлюється сторонами за погодженням в додатках до цього договору і вказуються в розрахункових документах та/або у відвантажувальних документах (рахунках-фактурах, видаткових накладних тощо) на товар.

У пунктах 1.3., 1.4. договору сторони погодили, що товар за цим договором поставляється партіями. Під партією сторони розуміють кількість товару, що вказана одному додатку до цього договору. Загальна кількість товару, що поставляється покупцю за цим договором, визначається сукупною кількістю всього товару, що зазначений у всіх видаткових накладних або актах приймання-передачі товару, складених сторонами на виконання зобов`язань за цим договором.

Вартість кожної окремої партії товару визначається сторонами у відповідних додатках на кожну окрему партію товару. Загальна вартість товару, що постачається за даним договором (загальна сума договору) визначається шляхом складання вартості всього товару, поставленого за цим договором.

Згідно з п. 2.1. договору, кожний додаток, укладений за цим договором, є правочином, укладеним в рамках даного договору згідно до чинного законодавства України. Кожний наступний правочин не відміняє та не призупиняє дію попередніх правочинів ні повністю, ані в частині, якщо в ньому не передбачено інше. Всі додатки, укладені сторонами протягом всього терміну дії даного договору, є його невід`ємною частиною.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що товар поставляється погодженими партіями, згідно з додатками, укладеними сторонами відповідно до цього договору.

У розділі 5 договору сторони погодили, що ціна за одиницю товару в гривні та, відповідно, загальна ціна партії товару встановлюється сторонами в додатках до договору. Орієнтовна загальна сума договору на момент укладення становить до 120 000 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20 000 000,00 грн.

За результатами поставки товару, сторони підписують видаткову накладну або акти прийому-передачі товару, які складаються постачальником. У термін не пізніше 5 робочих днів з моменту одержання покупцем видаткових документів на товар (видаткових накладних та/чи актів приймання-передачі товару), покупець зобов`язаний підписати видаткові документи на товар. Якщо протягом терміну, зазначеного в даному пункті, покупець не направив постачальнику підписані видаткові документи або вмотивовані зауваження до них, документи вважаються погодженими сторонами та прийняті покупцем, що не звільняє покупця від обов`язку передати підписані зі своєї сторони видаткові документи на товар (п. 6.8. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору, покупець зобов`язався оплатити товар прямим банківським переказом на умовах 100% попередньої оплати повної вартості партії товару (якщо інше не передбачено сторонами в додатках до даного договору), у тому числі ПДВ, яка зазначена у додатку до цього договору, або в рахунках на кожну окрему партію товару. Строки оплати певної партії товару зазначаються сторонами у відповідному додатку до цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє по 31.12.2024, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених цим договором і додатками до нього, якщо їх виконання розпочинається чи повинно було розпочатися до закінчення дії договору (п. 11.1. договору).

Спір у справі виник у зв`язку з тим, за твердженнями позивача, що у погоджений сторонами строк поставка продукції за додатками № 11 та № 13 договору не відбулася, внаслідок чого відповідачем було прострочено строки поставки товару, а згодом і строки повернення попередньої оплати позивачу.

Заперечуючи проти заявленого позову, відповідач посилався на наступні обставини:

- з урахуванням того, що позивач звернувся до відповідача з приводу зарахування оплати позивачем на підставі рахунку № 240403-7 від 04.04.2024 сплачених за Аміачну селітру в інший рахунок №240422-1 від 22.04.2024 та за інший товар: сульфат амонію гранульований, у відповідача припинився обов`язок поставити товар: Аміачну селітру, передбачений додатком № 11 до договору, оскільки згідно п. 7 Додатку №11 до договору вказано, відвантаження товару здійснюється тільки після надходження на поточний рахунок постачальника - 100% попередня оплата;

- зарахування коштів з рахунку на інший рахунок є фактичною відмовою від товару. Одночасно вказані два обов`язки: доставити товар та повернути кошти існувати не можуть;

- нарахування пені за непоставлений товар з 25.04.2024 є необґрунтованим.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 231226/2 від 26.12.2023, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем за неналежне виконання зобов`язань за Додатком № 11 до договору, заявлено до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасну поставку в розмірі 36 607,09 грн, а за порушення строків повернення попередньої оплати - інфляційні втрати в розмірі 23 554,21 грн та 3% річних в розмірі 5 967,54 грн з огляду на наступне.

З наявних у справі фактичних даних вбачається, що 04.04.2024 сторони підписали Додаток № 11 до договору, на поставку аміачної селітри у кількості - 400 тон, загальною вартістю 2 303 649,60 грн. (з ПДВ).

Умови оплати - 100% попередня оплата загальної вартості партії товару до 15.04.2024.

Умови поставки FCA, місце поставки: 68831, Україна, Одеська область, село Орлівка, Поромна дорога, 1 згідно до ІНКОТЕРМС-2010.

Термін поставки товару - до 15.04.2024.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виставив позивачу рахунок на оплату по замовленню № 240403-7 від 04.04.2024 на суму 2 303 649,60 грн. (з ПДВ) який було сплачено відповідно до платіжної інструкції № від 04.04.2024.

В порушення взятих на себе зобов`язань відповідач у строк до 15.04.2024 товар не поставив.

Таким чином, починаючи з 16.04.2024 у відповідача виникло прострочення виконання зобов`язання з поставки товару вартістю 2 303 649,60 грн.

У зв`язку з не поставкою відповідачем партії товару за Додатком № 11, який був повністю оплачений покупцем, позивач звернувся до відповідача з листами про зарахування в оплату рахунку № 240422-1 від 22.04.2024 р., виставленому відповідачем по Додатку № 15 за Сульфат амонію гранульований частини коштів, сплачених за Аміачну селітру по рахунку №240403-7 від 04.04.2024 р., а саме:

- лист № 250424 від 25.04.2024 про зарахування 328 800,96 грн.;

- лист № 260404 від 26.04.2024 про зарахування 328 800,96 грн.;

- лист № 010524 від 01.05.2024 про зарахування 287 700,84 грн.;

- лист № 080524 від 08.05.2024 про зарахування 287 700,84 грн.

Всього на суму: 1 233 003,60 грн.

Як слідує з акту звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.01.2024 - 10.10.2024, підписаного електронними підписами директора ТОВ "ПРІБІС" Кисельової Л.М. та директора ТОВ "ЮНЕКС СОЛЮШН" Михайловського В.В., відповідач зарахував вказані грошові суми 25.04.2024, 26.04.2024, 01.05.2024 та 08.05.2024. в оплату іншого рахунку по Додатку № 15, за яким вартість товару становить 1 233 003,60 грн.

Отже, вартість товару, поставку якого прострочив відповідач була зменшена всього на суму: 1 233 003,60 грн., а саме:

- 25.04.2024 на 328 800,96 грн.;

- 26.04.2024 на 328 800,96 грн.;

- 01.05.2024 на 287 700,84 грн.;

- 08.05.2024 на 287 700,84 грн.

Таким чином, починаючи з 08.05.2024 вартість товару, який своєчасно не поставив відповідач складала 1 070 646,00 грн. (2 303 649,60 грн. - 1 233 003,60 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Листом № 140524 від 14.05.2024, який направлено 15.05.2024 з електронної скриньки позивача на електронну скриньку відповідача, позивач просив повернути залишок коштів за Аміачну селітру згідно рахунку №240403-7 від 04.04.2024 у розмірі 1 070 646,00 грн на банківський рахунок.

Таким чином, 15.05.2024 позивач скористався своїм правом, визначеним ч. 2 ст. 693 ЦК України вимагати повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, ч. 2 ст. 693 ЦК України у відповідача 15.05.2024 виникло грошове зобов`язання у розмірі 1 070 646,00 грн, яке він був зобов`язаний виконати у семиденний строк від дня після пред`явлення вимоги позивача, тобто до 22.05.2024 включно.

Відповідач виконав вказане грошове зобов`язання 30.07.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 1 від 30.07.2024 на суму 1 070 646,00 грн (призначення платежу: повернення коштів згідно листа № 140524 від 14.05.2024 (рах.240403-7).

З наведених обставин та доказів слідує, що відповідач допустив прострочення виконання наступних зобов`язань за Додатком № 11:

1) у період з 16.04.2024 по 14.05.2024 - не грошового зобов`язання поставити товар. Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується несвоєчасна поставка за Додатком № 11 до договору, то відповідачем прострочено виконання не грошового зобов`язання з поставки товару за наступні періоди та суми:

- з 16.04.2024 до 24.04.2024 на суму 2 303 649,60 грн.

- з 25.04.2024 до 25.04.2024 на суму 1 974 848,64 грн;

- з 26.04.2024 до 30.04.2024 на суму 1 646 047,68 грн;

- з 01.05.2024 до 07.05.2024 на суму 1 358 346,84 грн;

- з 08.05.2024 до 14.05.2024 а суму 1 070 646,00 грн;

Відповідно до п. 8.4. договору, за порушення строків поставки товару з вини постачальника, постачальник зобов`язується сплатити на вимогу покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який стягується пеня, за кожен день прострочення строків поставки товару.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків поставки товару, позивачем на підставі п. 8.4. договору поставки нарахована пеня за загальний період з 16.04.2024 (перший день прострочення) по 14.05.2024 включно (дата, що передує даті пред`явлення письмової вимоги повернути попередню оплату) у загальному розмірі 36 607,09 грн.

Судом було перевірено вказаний розрахунок та встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню на суму 36 607,09 грн за загальний період нарахування з 16.04.2024 по 14.05.2024.

2) у період з 23.05.2024 по 29.07.2024 - грошового зобов`язання з повернення попередньої оплати за Додатком № 11 до договору в розмірі 1 070 646,00 грн.

У відповідача, як продавця, виникло грошове зобов`язання повернути позивачу, як покупцю, суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) у семиденний строк від дня після пред`явлення вимоги позивача (15.05.2024), з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми, тобто з 23.05.2024 (8 день від 15.05.2024 - дата пред`явлення вимоги про повернення коштів) по 29.07.2024 включно (день, що передує даті повернення відповідачем суми попередньої оплати).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасне повернення коштів за Додатком № 11 до договору, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню на суму 23 554,21 грн за період нарахування червень-липень 2024.

Перевіривши розрахунок 3% річних, нарахованих за несвоєчасне повернення коштів за Додатком № 11 до договору, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню на суму 5 967,54 грн за період нарахування з 23.05.2024 по 29.07.2024.

Крім того, позивачем за неналежне виконання зобов`язань за Додатком № 13 до договору, заявлено до стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 516 920,25 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 25 750,54 грн та 3% річних в розмірі 6 948,76 грн за несвоєчасне повернення суми передоплати, з огляду на наступне.

08.04.2024 сторони підписали Додаток № 13 до договору, на поставку гранульованої сечовини (карбамід) марки В у кількості - 126 тон, загальною вартістю 2 394 002, 52 грн. (з ПДВ).

Умови оплати - 100% попередня оплата загальної вартості партії товару до 15.04.2024.

Умови поставки FCA, місце поставки: Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Лазівська, 50 згідно до ІНКОТЕРМС-2010.

Термін поставки Товару - до 20.04.2024.

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату по замовленню №240408-6 від 08.04.2024 на суму 2 394 002, 52 грн. (з ПДВ), який було оплачено відповідно до платіжної інструкції № від 08.04.2024.

З огляду на невиконання зобов`язань з поставки товару за Додатком № 13, позивач звернувся до відповідача з листом № 090424 від 09.04.2024 з проханням повернути кошти сплачені по рахунку № 240408-6 від 08.04.2024, договір № 231226/2 від 26.12.2023р., згідно платіжного доручення № от 08.04.2024 року у сумі 2 394 002,52 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 399 000,42 грн на банківські реквізити Позивача.

Оскільки в листі № 090424 від 09.04.2024 не визначено строк виконання грошового зобов`язання з повернення попередньої оплати в сумі 2 394 002, 52 грн, то в силу положень ч. 2 ст. 530 відповідач повинен був його виконати добровільно у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги про повернення коштів, тобто до 16.04.2024 включно.

Відповідач 15.04.2024 повернув позивачу частину попередньої оплати, що підтверджується платіжною інструкцією № 994 від 15.04.2024 на суму 500 050,53 грн. (призначення платежу: повернення коштів згідно листа № 090924 від 09.04.2024 (рах.240408-6).

Починаючи з 17.04.2024 у відповідача виникло прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання.

У зв`язку з неповерненням відповідачем попередньої оплати за Додатком № 13, позивач звернувся до відповідача з листами про зарахування в оплату рахунку № 240415-3 від 15.04.2024 р., виставленому відповідачем по Додатку № 14 за Сульфат амонію кристалічний частину коштів за карбамід по рахунку № 240408-6 від 08.04.2024 р.: № 160424 від 16.04.2024 про зарахування 312 000,48 грн.; № 230404 від 23.04.2024 про зарахування 286 000,44 грн. Всього на суму: 598 000,92 грн.

Як слідує з акту звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.01.2024 - 10.10.2024, підписаного електронними підписами директора ТОВ "ПРІБІС" Кисельової Л.М. та директора ТОВ "ЮНЕКС СОЛЮШН" Михайловського В.В., відповідач зарахував вказані грошові суми 16.04.2024 та 23.04.2024 в оплату іншого рахунку по Додатку № 14 від 15.04.2024, за яким вартість товару становить 598 000,92 грн.

Отже, розмір грошового зобов`язання відповідача з повернення попередньої оплати за Додатком № 13 було зменшено всього на суму: 598 000,92 грн., а саме:

- 16.04.2024 на 312 000,48 грн.;

- 23.04.2024 на 286 000,44 грн.

Крім того, 03.05.2024 відповідач повернув позивачу частину попередньої оплати, що підтверджується платіжною інструкцією № 1049 від 03.05.2024 на суму 779 000,82 грн. (призначення платежу: повернення коштів згідно листа № 09092024 від 09.04.2024 (рах.240408-6).

Таким чином, починаючи з 04.05.2024 розмір простроченого грошового зобов`язання відповідача з повернення попередньої оплати становить 516 920,25 грн.

Наявність обов`язку відповідача щодо повернення 516 920,25 грн попередньої оплати підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем. Позов в частині стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню на суму 516 920,25 грн.

Зважаючи на те, що з 03.05.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становила 516 920,25 грн, то позивачем за порушення грошового зобов`язання заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 25 750,54 грн за період нарахування травень-вересень 2024 та 3% річних в розмірі 6 948,76 грн за період нарахування з 04.05.2024 по 14.10.2024.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, нарахованих за несвоєчасне повернення коштів за Додатком № 13 до договору, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню на суму 25 750,54 грн за період нарахування травень-вересень 2024.

Перевіривши розрахунок 3% річних, нарахованих за несвоєчасне повернення коштів за Додатком № 13 до договору, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню на суму 6 948,76 грн за період нарахування з 04.05.2024 по 14.10.2024.

Доводи відповідача про безпідставність нарахування пені та відсутність у нього обов`язку поставити товар після проведення сторонами зарахувань вимог за іншими додатками не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Адже, необхідність у зарахуванні вимог за рахунок інших зобов`язань виникла саме через несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе обов`язків за Додатками № 11 та № 13 до договору з поставки товару.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 встановлено право на ефективний засіб юридичного захисту.

А кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснюють свої офіційні повноваження (п. 73 рішення у справі «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006).

Отже, як визначено в п. 28 рішення у справі «Федоренко проти України» від 01.06.2006, відповідно до встановленого прецедентного права суду втручання має підтримувати «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи.

В п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2012 у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (Заява № 387/03), зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими, узгодженими.

Судом зроблено оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, з`ясовані мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування в даному спорі, в тому числі застосовано до спірних правовідносин норму права та вказано мотиви такого застосування, що відповідає положенням ст. 238 ГПК України.

Враховуючи всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІБІС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНЕКС СОЛЮШН" заборгованості в розмірі 516,920,25 грн; пені за несвоєчасне виконання не грошового зобов`язання (поставки товару) в розмірі 36 607,09 грн; інфляційних втрат в розмірі 49 304,75 грн та 3% річних в розмірі 12 916,30 грн за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (повернення передоплати), а загалом на суму 615 748,39 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІБІС» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНЕКС СОЛЮШН" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 15, оф. 10; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІБІС» (49000, м. Дніпро, вул. Новобудівельна, 5-А; ) борг з повернення попередньої оплати в розмірі 516 920,25 грн, 3% річних в розмірі 12 916,30 грн, інфляційні втрати в розмірі 49 304,75 грн, пеню в розмірі 36 607,09 грн та судовий збір в розмірі 7 388,98 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.04.2025 року.

Суддя Ю.О.Підченко