ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/14/25

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, код: 40121452)

до

Державного підприємства «Чайка» (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, село Дударків, вулиця Гоголя, будинок 62А, код: 31245250)

про стягнення 58824,86 гривень,

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» (далі по тексту позивач/ТОВ «ГК «Нафтогаз України») через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області 23.12.2024 сформовано позовну заяву про стягнення з Державного підприємства «Чайка» (далі по тексту ДП «Чайка»/відповідач) заборгованості за договором постачання природного газу від 05.10.2023 № 101/ПГ-4662-Г у загальному розмірі 58824,86 гривень, з яких: 49308,49 гривень основний борг; 6891,16 гривень пеня; 751,68 гривень 3% річних; 1873,53 гривень інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору постачання природного газу від 05.10.2023 № 101/ПГ-4662-Г, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 225854,43 гривень, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Однак, відповідач в порушення своїх договірних зобов`язань за отриманий природний газ в повному обсязі не розрахувався внаслідок чого утворилася стягувана сума заборгованості у розмірі 49308,49 гривень, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.01.2025 позовну заяву ТОВ «ГК «Нафтогаз України» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/14/25. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позов не подав.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (постачальник) та ДП «Чайка» (споживач) 05.10.2023 укладено договір постачання природного газу № 101/ПГ-4662-Г (далі договір), відповідно до умов якого:

- цей договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини сторін щодо постачання природного газу на умовах, встановлених цим договором та положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2022 № 812, зі змінами. Постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є підприємством/установою/організацією, на балансі якого перебуває гуртожиток/-ки (та/або інші житлові будівлі, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі) природний газ в обсягах та для цілей забезпечення природним газом побутових споживачів такого гуртожитку/-ів (та/або житлових будівель, у яких постійно або тимчасово проживають побутові споживачі), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (пункти 1.1., 1.2.);

- постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 08.10.2025 по 15.04.2024 (включно), в кількості 38,000 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях (далі також Період постачання (розрахунковий період): у жовтні 2023 року 3,000; у листопаді 2023 року 6,000; у грудні 2023 року 6,500; у січні 2024 року 7,000; у лютому 2024 року 6,500; у березні 2024 року 6,000; у квітні 2024 року 3,000 (пункт 2.1.);

- приймання-передача природного газу, поставленого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу (пункт 3.4.);

- для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Постачальник направляє Споживачу два примірника підписаних актів приймання-передачі природного газу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом в один з наступних методів:

- на поштову адресу споживача, вказану у розділі 14 цього договору, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення або поштовим відправленням з оголошеною вартістю (цінним листом), або

- нарочно під підпис в отриманні, або

- шляхом направленням актів приймання-передачі природного газу, скріплених кваліфікованим електронним підписом Постачальника, шляхом електронного документообігу із направленням копії такого акту на електронну адресу споживача, вказану у розділі 14 цього договору.

При цьому для підписання та обміну електронними документами сторони цього договору використовують, зокрема, систему обміну електронним документами «M.E.Doc» та/або «ВЧАСНО». Сторони цим підтверджують, що визнають форми електронних документів, в яких підтверджені описані в них господарські операції, з використанням спеціалізованих програмних рішень, та зобов`язується слідкувати за надходженням електронних документів та своєчасно здійснювати їх приймання, перевірку, підписання з використанням КЕП та повернення Іншій Стороні. Електронні документи вважаються підписаними і набирають чинності з моменту, зазначеного в конкретному електронному документ, іншому документі, на виконання якого він підписується, або в порядку, передбаченому чинним законодавством (пункт 3.4.1.);

- після закінчення розрахункового періоду, у якому було здійснено постачання природного газу, але не пізніше 14-го числа місяця, наступного за періодом постачання, якщо інше не передбачено договором, споживач зобов`язується повернути постачальнику один з примірників акту приймання-передачі природного газу в один з наступних методів:

- на поштову адресу постачальника, вказану у розділі 14 цього договору, рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення або поштовим відправленням з оголошеною вартістю (цінним листом), або

- нарочно під підпис в отриманні, або

- шляхом направлення актів приймання-передачі природного газу, скріплених кваліфікованим електронним підписом споживача, шляхом електронного документообігу із направленням копії такого акту на електронну адресу постачальника, вказану у розділі 14 цього договору. При цьому для підписання та обміну електронними документами сторони цього договору використовують, зокрема, систему обміну електронним документами «М.Е.Бос» та/або «ВЧАСНО». Сторони цим підтверджують, що визнають форми електронних документів, в яких підтверджені описані в них господарські операції, з використанням спеціалізованих програмних рішень, та зобов`язується слідкувати за надходженням електронних документів та своєчасно здійснювати їх приймання, перевірку, підписання з використанням КЕП та повернення іншій стороні. Електронні документи вважаються підписаними і набирають чинності з моменту, зазначеного в конкретному електронному документі, іншому документі, на виконання якого він підписується, або в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Сторони на підставі ч. 3 ст. 207 та ст. 627 Цивільного кодексу України домовилися про можливість підписання в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису актів приймання-передачі природного газу, первинної бухгалтерської документації, актів звірки взаєморозрахунків та інших документів, пов`язаних із виконанням договору (пункт 3.4.2.);

- у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, не надання письмово обґрунтованого заперечення проти підписання акту або у разі відмови споживача від підписання акту приймання-передачі природного газу до 14 (чотирнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим та узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС, а вартість поставленого газу розраховується відповідно до умов договору. Звіряння спожитого природного газу протягом розрахункового періоду здійснюється відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС. Дані Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо обсягів природного газу, спожитих споживачем, вважаються обов`язковими для сторін, якщо судом не буде встановлено інше (пункт 3.5.);

- ціна природного газу, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином (пункт 4.1.): ціна обсягів природного газу в пункті 2.1. цього договору дорівнює 7420,00 гривень з урахуванням податку на додану вартість, з яких 1236,67 грн ПДВ, за 1000 куб. метрів газу (без урахування тарифу на послуги з транспортування природного газу для точки виходу та коефіцієнта, який застосовується у разі замовлення потужності на добу наперед), крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн., крім того ПДВ 20% 27,315 грн, всього з ПДВ 163,89 грн за 1000 куб.м. Всього ціна газу для обсягів встановлених пунктом 2.1. цього договору за 1000 куб. метрів з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7583,89 грн (пункт 4.1.1.);

- загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування (пункт 4.3.);

- споживач здійснює 100% розрахунок за поставлені та спожиті обсяги природного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу (пункт 4.4.);

- у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 4.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 6.2.).

Так, на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 225854,43 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів приймання-передачі природного газу, а саме:

- від 31.10.2023 № 18072 за жовтень на суму 8205,01 гривень, вказаний акт підписаний обома сторонами, а підписи сторін скріплені печатками;

- від 30.11.2023 № 19971 за листопад на суму 36539,34 гривень, вказаний акт підписаний обома сторонами, а підписи сторін скріплені печатками;

- № 21792 за грудень 2023 року на суму 45571,68 гривень;

- № 1836 за січень 2024 року на суму 45847,74 гривень;

- № 3896 за лютий 2024 року на суму 40382,17 гривень;

- № 5893 за березень 2024 року на суму 41684,71 гривень;

- № 7716 за квітень 2024 року на суму 7623,78 гривень.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що вказані вище акти приймання-передачі газу надсилались позивачем на адресу відповідача, та, як вказує позивач у позові, відповідач повернув позивачу підписані акти приймання-передачі природного газу за жовтень-листопад 2023 року, однак підписані акти приймання-передачі газу за грудень 2023 року та за січень-квітень 2024 року відповідач не повернув.

Проти вказаних обставин відповідач в перебігу розгляду справи заперечень не висловив.

Як стверджує позивач та підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками по рахунку позивача по контрагенту ДП «Чайка» за період 01.09.2020 по 18.09.2024, відповідач, в порушення своїх договірних зобов`язань, за отриманий природний газ розрахувався частково, перерахувавши на рахунок позивача грошові кошти у загальному розмірі 176545,94 гривень та з порушенням строків, встановлених п. 4.4. договору.

Таким чином, як зазначає позивач, станом на день звернення до суду із розглядуваним позовом заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений та неоплачений природний газ становить 49308,49 гривень, яку позивач просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Приписами статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки енергоносіїв приєднаними мережами застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж Кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, факт належного виконання позивачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки природного газу на користь відповідача на загальну суму 225854,43 гривень, про що свідчать Акти приймання-передачі природного газу, які надсилалися позивачем на адресу відповідача.

Доказів надання відповідачем мотивованої відмови від підписання актів або заперечень проти підписання актів, як це передбачено умовами п. 3.5. договору, сторонами в перебігу розгляду справи не надано, тому з огляду на умови договору, акти приймання-передачі природного газу вважаються узгодженими відповідачем.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що у відповідності до п. 4.4. договору споживач здійснює 100% розрахунок за поставлені та спожиті обсяги природного газу відповідно до акту приймання-передачі природного газу до закінчення календарного місяця наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання природного газу.

А тому за отриманий природний відповідач мав розрахуватися наступним чином:

- за актом від 31.10.2023 № 18072 остаточний розрахунок мав бути здійснений в строк до 30.11.2023 включно, відповідно прострочення з оплати за вказаним актом настає з 01.12.2023;

- за актом від 30.11.2023 № 19971 остаточний розрахунок мав бути здійснений в строк до 31.12.2023 включно, а прострочення настає з 01.01.2024;

- за актом № 21792 остаточний розрахунок мав бути здійснений в строк до 31.01.2024 включно, а прострочення настає з 01.02.2024;

- за актом № 1836 остаточний розрахунок мав бути здійснений в строк до 29.02.2024 включно, а прострочення настає з 01.03.2024;

- за актом № 3896 остаточний розрахунок мав бути здійснений в строк до 31.03.2024 включно, а прострочення настає з 01.04.2024;

- за актом № 5893 остаточний розрахунок мав бути здійснений в строк до 30.04.2024 включно, а прострочення настає з 01.05.2024;

- за актом № 7716 остаточний розрахунок мав бути здійснений в строк до 31.05.2024 включно, а прострочення настає з 01.06.2024.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суд встановив, що відповідач, в порушення своїх договірних зобов`язань, за отриманий природний газ розрахувався частково, а саме: 16.11.2023 сплачено на користь позивача 8205,01 гривень; 25.12.2023 сплачено на користь позивача 36539,34 гривень; 27.02.2024 сплачено на користь позивача 45571,68 гривень; 10.04.2024 сплачено на користь позивача 86229,91 гривень.

Доказів оплати за спожитий відповідачем природний газ в повному обсязі матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів сплати коштів на користь позивача за отриманий природний газ за договором в повному обсязі не надав, доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості не спростував.

Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем зобов`язань за договором та по суті відповідачем не спростований.

Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 49308,49 гривень, а вимога позивача про стягнення з відповідача облікованої заборгованості є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджена та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 6891,16 гривень пені, 751,68 гривень 3% річних та 1873,53 гривень інфляційних втрат, розрахованих позивачем за загальний період з 01.02.2024 по 31.08.2024 по кожному акту окремо з урахуванням часткових оплат, зокрема:

- за зобов`язаннями грудня 2023 року на суму боргу 45571,68 гривень за період прострочення з 01.02.2024 по 26.02.2024 нараховано 97,12 гривень 3% річних та 971,20 гривень пені;

- за зобов`язаннями січня 2024 року на суму боргу 45847,74 гривень за період прострочення з 01.03.2024 по 09.04.2024 нараховано 150,32 гривень 3% річних, 1470,63 гривень пені та 229,24 гривень інфляційних втрат;

- за зобов`язаннями лютого 2024 року на суму боргу 40382,17 гривень за період прострочення з 02.04.2024 по 09.04.2024 нараховано 26,48 гривень 3% річних та 255,97 гривень пені;

- за зобов`язаннями березня 2024 року на суму боргу 41684,71 гривень за період прострочення з 01.05.2024 по 31.08.2024 нараховано 420,27 гривень 3% річних, 3692,40 гривень пені та 1429,82 гривень інфляційних втрат;

- за зобов`язаннями квітня 2024 року на суму боргу 7623,78 гривень за період прострочення з 01.06.2024 по 31.08.2024 нараховано 57,49 гривень 3% річних, 500,96 гривень пені та 214,47 гривень інфляційних втрат.

Судом встановлено, що пунктом 6.2. договору сторони погодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 4.4. цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Вказаний пункт договору узгоджується з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», за змістом яких платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача пені, 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що його здійснено арифметично вірно, у відповідності до умов договору та вимог закону, відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю у заявленому позивачем розмірі, а саме: 6891,16 гривень пені, 751,68 гривень 3% річних та 1873,53 гривень інфляційних втрат.

Відповідач в перебігу розгляду справи контррозрахунок заявлених позивачем до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат не надав, доводи позивача в цій частині не спростував.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

А саме суд приймає рішення про стягнення з ДП «Чайка» на користь ТОВ «ГК «Нафтогаз України» 49308,49 гривень основного боргу, 6891,16 гривень пені, 751,68 гривень 3% річних, 1873,53 гривень інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Чайка» (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, село Дударків, вулиця Гоголя, будинок 62А, код: 31245250) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, код: 40121452) 49308,49 гривень основного боргу, 6891,16 гривень пені, 751,68 гривень 3% річних, 1873,53 гривень інфляційних втрат та 2422,40 гривень судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 10.04.2025.

Суддя Р.М. Колесник