ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5620/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, , електронна пошта: )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Корчевський М.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Змієвська Т.П. - на підставі довіреності №1 від 06.01.2025р.;

Від відповідача: Потапенко Л.В. - згідно паспорту; Гнатюк В.О.- на підставі ордера серії ВН№1469516 від 09.02.2025р.

В засіданні брали участь:

Від позивача: Змієвська Т.П. - на підставі довіреності №1 від 06.01.2025р.;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Коллект Центр» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни (далі - ФОП Потапенко Л.В.) про стягнення заборгованості у розмірі 34 584 грн 41 коп.

Ухвалою суду від 30.12.2024р. позовну заяву залишено без руху. 06 січня 2025р. на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 10.01.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/5620/24, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 07.02.2025р. Ухвалою суду від 07.02.2025р. відкладено судове засідання на 25.02.2025р. Протокольною ухвалою суду від 25.02.2025р. відкладено судове засідання на 14.03.2025р. Ухвалою суду від 28.02.2025р. виправлено описку в ухвалі суду від 25.02.2025р. щодо дати та часу судового засідання, а саме: 14 березня 2025р. об 11:00, тоді як треба було зазначити 18 березня 2025р. о 09:30. Ухвалою суду від 18.03.2025р. відкладено судове засідання на 08.04.2025р. Ухвалою суду від 08.04.2025р. оголошено перерву у судовому засіданні до 14.04.2025р.

Позивач - ТОВ «Коллект Центр», підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, запереченні на клопотання про повернення позовної заяви, яке надійшло до суду 17.02.2025р., запереченні на заяву про застосування строків позовної давності, яке надійшло до суду 04.03.2025р.

Відповідачка - ФОП Потапенко Л.В, відзиву на позовну заяву до суду не надала, однак, надіслала клопотання про повернення позовної заяви, яке надійшло до суду 04.02.2025р., та заяву про застосування строків позовної давності, яка надійшла до суду 25.02.2025р.

Суд вважає за необхідне зауважити, що ч. 4 ст. 11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків».

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи викладене вище, матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Як вже зазначалося вище, 04.02.2025р. ФОП Потапенко Л.В надала до суду клопотання про повернення позовної заяви, у якому зазначила, що позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів про набуття цивільної правоздатності та дієздатності у відповідності до вимог чинного законодавства, адже, на момент підписання договору №10-03/2023 від 10.05.2023р. ТОВ «Коллект Центр» не мало ліцензії на ведення господарської діяльності у фінансовій сфері. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 13.05.2024р. НБУ анулювало ліцензію на надання послуг з фінансового лізингу ТОВ «Коллект Центр».

ТОВ «Коллект Центр» проти клопотання відповідачки про повернення позовної заяви заперечувало, посилаючись на те, що відповідно до інформації з КІС НБУ ТОВ «Коллект Центр», () було зареєстроване як фінансова компанія та на момент підписання договору відступлення права вимоги (10.03.2023р.) мало ліцензію на надання послуг з фінансового лізингу, яка діяла з 18.10.2021р. по 02.05.2023р.

Також, відповідно до інформації з офіційного сайту НБУ за посиланням https://bank.gov.ua/ua/supervizion/nonbanks/registers-lists наразі ТОВ «Коллект Центр» здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на діяльність фінансової компанії, строк дії ліцензії необмежений.

З урахуванням цього, позивач вважає безпідставними посилання відповідачки на відсутність у ТОВ «Коллект Центр» процесуальної дієздатності.

Розглянув клопотання ФОП Потапенко Л.В про повернення позовної заяви (вх.№3842/25 від 04.02.2025р.) Господарський суд Одеської області дійшов висновку про відмову у його задоволення. При цьому, суд виходить з того, що за положеннями ч.3 ст.91 Цивільного кодексу України юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «Коллект Центр», () здійснює такі види економічної діяльності : інші види грошового посередництва (основний); інші види кредитування; надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) ; посередництво за договорами по цінних паперах або товарах ; інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення).

За інформацією з КІС НБУ ТОВ «Коллект Центр» () на момент підписання договору відступлення права вимоги (10.03.2023р.) мало ліцензію на надання послуг з фінансового лізингу, яка діяла з 18.10.2021р. по 02.05.2023р.

Також, відповідно до інформації з офіційного сайту НБУ за посиланням https://bank.gov.ua/ua/supervizion/nonbanks/registers-lists наразі ТОВ «Коллект Центр» здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на діяльність фінансової компанії, строк дії ліцензії необмежений. Зазначена інформація є загальнодоступною.

Позивач - ТОВ «Коллект Центр», в обгрунтування позову зазначає, що Товариство було зареєстровано як фінансова компанія та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на діяльність фінансової компанії, строк дії ліцензії необмежений.

29 травня 2013р. між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (Кредитодавець, Банк) та ФОП Потапенко Л.В. (Позичальник) було укладено Кредитний договір №011/79729/140634, яким передбачено всі істотні умови кредитного договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору.

На виконання Кредитного договору№011/79729/140634 Банк надав Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором, а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 29.05.2015р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 30%.

Як зазначає позивач, Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед Позичальником за Кредитним договором, надавши кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами Кредитного договору.

При цьому, позивач звернув увагу, що відповідно до п. 11.4 Кредитного договору до правовідносин пов`язаних з укладанням та виконанням умов цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 5 років.

Таким чином, позивач вважає, що перебіг позовної давності почався від 29.05.2015р. і повинен був тривати до 29.05.2020р.

Також, позивач зазначив, що у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020р. № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, строки позовної давності продовжуються в зв`язку з веденням Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 воєнного стану в країні.

З врахуванням зазначеного, позивач вважає, що відлік строку позовної давності має рахуватись з дати закінчення строку дії Договору (29.05.2015р.), з врахуванням продовжених строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в країні.

Щодо права вимоги заборгованості ТОВ «Коллект Центр» до ФОП Потапенко Л.В. за Кредитним договором №011/79729/140634, позивач зазначає, що 30.11.2021р. було укладено Договір №114/2-47, відповідно до якого Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/79729/140634.

У подальшому, 10 березня 2023р. було укладено договір №10-03/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №011/79729/140634.

Таким чином, на твердження позивача, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором №011/79729/140634.

Разом з тим, позивач зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу того, що ним оспорювався зазначений вище кредитний договір раніше. Крім того, отримавши позовну заяву відповідач зустрічного позову (позовної заяви) щодо оспорення зазначеного кредитного договору щодо його недійсності, не подав.

Таким чином, на думку позивача, вбачається, що укладений між сторонами кредитний договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним, а тому є чинним.

Позивач заявляє, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №011/79729/140634 від 29.05.2013 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 34 584 грн 41коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 30 651 грн 98 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1 916 грн 96 коп., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2 015 грн 47 коп.

На підставі зазначеного, керуючись нормами ст.ст. 512, 514, 516, 525, 526, 598, 599, 610, 611, 615, 625, 626, 638, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 011/79729/140634 від 29.05.2013р. у загальному розмірі 34 584 грн 41 коп.

Відповідачка - ФОП Потапенко Л.В, відзиву на позовну заяву до суду не надала, однак, подала заяву про застосування строків позовної давності, у якій зазначено, що 30.11.2021р. ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуто право вимоги за кредитним договором №011/79729/1406 29.05.2013р., укладеним з позичальниками АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», на підставі договору №114/2-47 від 20.07.2020 р., про що повідомлено позичальника - ФОП Потапенко Л.В. Будь яких інших повідомлень про переуступки зазначеного кредитного договору відповідачка не отримувала та доказів про повідомлення ФОП Потапенко Л.В. до матеріалів справи позивачем не надо.

Відповідачка зазначила, що матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір №011/79729/1406 був укладений між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ФОП Потапенко Л.В. 29.05.2013р. на строк до 29.05.2015р.

Тобто, на думку відповідачки, початком строку позовної давності, у межах якого первісному кредитору - ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» необхідно було звернутися до суду із позовом про стягнення з ФОП Потапенко Л.В. заборгованості за кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. є 29.05.2015р., оскільки, саме з цією датою пов`язано відлік строків, впродовж яких у кредитора існує право на звернення до суду.

30 листопада 2021 р. між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-47, відповідно до умов якого до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшли права кредитора за кредитним договором №011/79729/140634, укладеним 29.05.2013р., в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі і прав вимоги заборгованості. Дата закінчення кредитного договору - 29 травня 2015 року.

Відповідачка вважає, що до наявних правовідносин має бути застосовано трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України.

Проте, новий кредитор - ТОВ «Коллект Центр», звернувся до суду із позовною заявою щодо стягнення зборгованості за кредитним оговором №011/79729/140634 тільки 30.12.2024р., що, на думку відповідачки, свідчить про пропуск строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, відповідачка просить застосувати наслідки спливу позовної давності до позовної заяви ТОВ «Коллект Центр».

Розглянув матеріали справи, заслухав представників сторін, судом встановлено, що 29.05.2013р. між Публічним акціонерним товариством (далі - АТ) «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (Кредитодавець) та ФОП Потапенко Л.В. (Позичальник) укладено Договір №011/79729/140634 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого Кредитор надає Позичальнику можливість використання кредитної лінії ( Кредит) з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), МФО 328351 (Рахунок), шляхом здійснення платежів в межах Поточного ліміту з Рахунку у разі відсутності (недостатності) на Рахунку грошових коштів.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Отже, між сторонами за Кредитним договором склалися кредитні правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У ст. 175 Господарського кодексу України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 12.1 Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками (за наявності) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором.

Господарський суд зазначає, що вищезазначений договір підписано сторонами та скріплено печатками без зауважень.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що строк дії Кредиту - з дня підписання Договору страхування у відповідності до умов ст. 4 Договору ( Дата початку кредитування) по 29.05.2015р. включно, далі - Дата закінчення кредитування (може змінюватися в порядку, передбаченому Договором).

За матеріалами справи, 29.05.2013р. між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» (Страховик) та Потапенко Людмилою Василівною (Страхувальник), яка є позичальником відповідно до Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р., укладеного між застрахованою особою та вигодонабувачем, укладено договір добровільного страхування життя №011/79729/140634, предметом страхування якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані із життям, здоровям та працездатністю застрахованої особи. Вигодонабувачем за договором договір добровільного страхування життя №011/79729/140634 є ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р. без укладання додаткових угод до Договору, Кредитор має право подовжити строк дії Кредиту на 24 (двадцять чотири) календарних місяці за умови, що на Дату закінчення кредитування буде дотримано кожну з наступних умов: Кредитор за 20 робочих днів до останнього робочого дня строку дії Кредиту не отримав листа Позичальника про відмову від подовження строку дії Кредиту; відсутні факти невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором; відсутні умови, передбачені пунктом 8.2 Договору; договір страхування, який відповідає вимогам статті 4 Договору, укладено на строк, не менший, ніж строк, на який продовжується дія Договору.

Використання Позичальником за рахунок Кредиту будь-якої суми коштів, розглядається сторонами як згода Позичальника на подовження строку дії кредиту.

Господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про продовження строку дії Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р., а тому датою закінчення кредитування є 29.05.2015р.

Судом встановлено, що максимальний ліміт Кредиту за Договором складає 100 000 (сто тисяч) гривень.

В межах Максимального ліміту встановлюється поточний ліміт Кредиту.

На дату укладення Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р. поточний ліміт Кредиту складає 30 000 грн. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до ст. 3 Договору.

Згідно з п. 1.4. Договору Кредит надається з метою фінансування господарської (підприємницької) діяльності Позичальника. Кредитор у будь-який час протягом строку дії Договору має право здійснювати перевірку цільового використання Кредиту, вимагати від Позичальника надання доступу до приміщень або матеріальних цінностей та будь-яких документів, необхідних для здійснення такої перевірки, а Позичальник зобов`язаний на першу вимогу Кредитора забезпечити представникам Кредитора доступ до відповідних приміщень або матеріальних цінностей та надати документи, що підтверджують цільове використання Кредиту.

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р. на умовах Договору, за умови наявності укладеного договору страхування, у разі ініціювання Позичальником операцій по рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів та при відсутності (недостатності) на рахунку власних коштів Позичальника, Кредитор зобов`язується надати кредитні кошти шляхом їх безготівкового переказу з позичкового рахунку на рахунок в межах поточного ліміту та здійснити ініційовану Позичальником операцію. З моменту здійснення таких платежів Кредитор вважається таким, що надав Позичальнику кредит на суму здійснених Кредитором платежів. При цьому, використання коштів за рахунок кредиту з використанням платіжної картки до рахунку із застосуванням ПІН-коду та/або реквізитів картки (зокрема, номер картки, строк дії картки, код cvv2тощо), у т.ч. довіреними особами Клієнта, або із застосуванням СІИ-коду, при здійсненні видаткових операцій з рахунку, розглядається сторонами як використання Кредиту Позичальником.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що поточний ліміт встановлюється Кредитором щомісяця та діє в межах календарного місяця (період), в якому він встановлений. Перший період починається з дати початку кредитування та закінчується в останній календарний день цього ж місяця. Останній період починається з 1 числа останнього календарного місяця строку дії Кредиту та завершується в дату закінчення кредитування. Інші періоди щомісячно починаються з 1 числа календарного місяця та завершуються в останній календарний день місяця. Кредитор має право встановити іншу дату закінчення поточного періоду та іншу дату початку наступного періоду, повідомивши про це Позичальника письмово шляхом надсилання Позичальнику відповідного письмового повідомлення за 7 (сім) календарних днів до такого встановлення. При цьому дата закінчення наступного періоду визначається в порядку, зазначеному в абзаці першому цього пункту.

Згідно з п. 3.4. Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р. поточний ліміт встановлюється Кредитором в перший день кожного періоду. Розмір поточного ліміту не може перевищувати більше ніж на 900% та бути меншим ніж на 100% розміру поточного ліміту в попередньому періоді. В будь-який Період розмір поточного ліміту не може перевищувати розміру максимального ліміту. Кредитор здійснює повідомлення Позичальника про розмір поточного ліміту в наступному періоді шляхом надсилання або надання Позичальнику під підпис відповідного письмового повідомлення за 7 (сім) календарних днів до початку наступного періоду. У разі, якщо Кредитор не надіслав/не надав Позичальнику повідомлення про встановлення розміру поточного ліміту в наступному періоді, сторони домовились, що розмір поточного ліміту на наступний період дорівнює розміру поточного ліміту, встановленого в попередньому періоді. Якщо фактична заборгованість за Кредитом перевищує встановлений поточний ліміт, Позичальник зобов`язаний до початку періоду, на який встановлюється поточний ліміт, зменшити заборгованість за Кредитом до вказаного у повідомленні поточного ліміту.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачкою, Банком виконано свої зобов`язання перед ФОП Потапенко Л.В. за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. у повному обсязі.

Згідно з п. 2.1. Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р. протягом всього строку фактичного користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця Кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 30 % річних.

Відповідно до п. 2.3. Договору нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по Кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за строк фактичного користування Кредитом. Таке нарахування здійснюється щомісяця в будь-який день в період, що починається за 4 робочі дні до кінця календарного місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 числа кожного календарного місяця, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується перший день фактичного використання Позичальником кредитних коштів, останній день строку користування Кредитом не враховується. Нарахування процентів здійснюється за період з дати фактичного використання кредитних коштів по дату розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди - з дня, наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів, по дату розрахунку процентних платежів в поточному періоді включно. При простроченні погашення Кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування Кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті відповідно до умов договору.

Крім того, у п. 2.4. Договору сторони погодили, що погашення процентів за Кредитом здійснюється шляхом договірного списання Кредитором коштів в необхідній сумі з рахунку в дату розрахунку процентних платежів, в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за Кредитом понад суму поточного ліміту. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів на рахунок Позичальника. Позичальник погашає таку збільшену заборгованість за Кредитом відповідно до пункту 5.2 Договору.

Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р. Позичальник зобов`язаний протягом дії Договору здійснювати погашення заборгованості в порядку, визначеному Договором, шляхом зарахування на рахунок щомісячного обов`язкового платежу, розрахованого відповідно до умов пункту 5.2. Договору, та здійснити повне (остаточне) погашення заборгованості не пізніше дати закінчення кредитування.

Під поняттям «погашення заборгованості» сторони розуміють повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, сплати комісій, штрафів та інших платежів, якщо такі матимуть місце, які передбачені Договором, в тому числі відшкодування витрат та збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов Договору.

Разом з тим, п. 5.2. Договору погоджено, що Позичальник зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладення Договору) датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15 (п`ятнадцяти) відсотків від залишку заборгованості за Кредитом на дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами Кредитора. При цьому, залишок заборгованості за Кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного Позичальником щомісячного обов`язкового платежу попередніх періодів.

В разі недостатності на рахунку коштів, належних до сплати Позичальником Кредитору за Договором в термін виконання зобов`язань Позичальника за Договором, Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р. Позичальник зобов`язується зарахувати на рахунок щомісячний обов`язковий платіж, розрахований у поточному періоді, сума якого збільшена на суму невнесених Позичальником щомісячних обов`язкових платежів попередніх періодів та на суму непогашеного недозволеного овердрафту (підстави виникнення недозволеного овердрафту зазначені в Договорі банківського рахунку).

Згідно з п. 5.5. Договору підписанням Договору Позичальник доручає Кредитору здійснювати погашення Кредиту, недозволеного овердрафту, процентів за користування ними, штрафів, погашення іншої заборгованості Позичальника перед Кредитором за Договором, а також здійснювати дострокове погашення заборгованості за Кредитом, в т.ч. в розмірі сум страхового відшкодування, отриманих Позичальником за договорами страхування, укладеними відповідно до статті 4 Договору, шляхом здійснення договірного списання коштів Позичальника в будь-якій валюті, що знаходяться на будь-якому із його рахунків в АТ "Райффайзен Банк Аваль", реквізити яких визначаються Кредитором самостійно, в тому числі, але не обмежуючись зазначеним: з Рахунку, вказаного в пункті 1.1 цього Договору (у тому числі за рахунок Кредиту), на користь Кредитора.

Таке договірне списання може здійснюватися Кредитором на підставі Договору будь-яку кількість разів до повного виконання грошових зобов`язань Позичальника перед Кредитором за Договором, або з моменту настання строку виконання зобов`язань (включно) і в сумі, яка дорівнює сумі відповідних зобов`язань Позичальника за Договором. Позичальник зобов`язується забезпечити наявність необхідної суми коштів на своїх рахунках у Кредитора. Отримувачем коштів при вищезазначеному договірному списанні є Кредитор. У разі відсутності або недостатності у Позичальника коштів в необхідній валюті для погашення заборгованості, Позичальник надає Кредитору право списання коштів з рахунку та будь-яких рахунків Позичальника в АТ "Райффайзен Банк Аваль" в інших валютах. Списання здійснюється Кредитором в розмірі, еквівалентному сумі зобов`язань Позичальника з врахуванням витрат та комісій пов`язаних з продажем іноземної валюти. Позичальник також доручає Кредитору здійснити від імені Позичальника продаж списаних коштів з метою отримання необхідної валюти (за визначеним Кредитором курсом, який не може відхилятися від офіційного курсу НБУ за попередній банківський день більше, ніж на 10 %) та направити кошти на погашення заборгованості Позичальника. Неоскарження Позичальником в строки, передбачені для оскарження операцій по відповідних рахунках, операцій за рахунками, зазначеними в цьому пункті, щодо сплати зазначених в Договорі платежів, вважається згодою Позичальника із сумою таких платежів.

Крім того, п. 5.8. Договору сторони погодили, що кошти, які надходять на рахунок або знаходяться на ньому в сумі, більшій, ніж сума щомісячного платежу, у випадку відсутності заборгованості Позичальника зі сплати інших платежів за Договором, направляються Кредитором на дострокове погашення заборгованості Позичальника за Кредитом. В такому випадку Кредитор, не пізніше наступного дня після дня зарахування або виявлення таких коштів на рахунку, здійснює договірне списання коштів в такій сумі в порядку, визначеному пунктом 5.5. Договору.

Згідно з п. 5.9. Договору вимоги Кредитора щодо погашення заборгованості Позичальника за Договором підлягають задоволенню у такій черговості: погашення комісії та інших платежів згідно тарифів, погашення процентів за недозволеним овердрафтом, погашення процентів за Кредитом, погашення недозволеного овердрафту, погашення Кредиту. Позичальник надає Кредитору право самостійно приймати рішення щодо встановлення іншої черговості погашення заборгованості (Кредиту, процентів, за користування Кредитом, штрафів, неустойки та пені) за Договором. За запитом Позичальника Кредитор інформує Позичальника про застосовану черговість погашення заборгованості.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ » виконано свої зобов`язання за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. та надано ФОП Потапенко Л.В. можливість використання кредитної лінії в межах поточного ліміту у розмірі 30 000 грн., що підтверджується випискою із банківського рахунку відповідачки та не заперечується нею самою.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів виконання ФОП Потапенко Л.В. своїх зобов`язань за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. та повернення кредитних коштів.

Щодо застосування строків позовної давності, заявлених у клопотанні відповідачкою, господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається з п. 11.4. Кредитного договору №011/79729/140634 від 29.05.2013р. сторони погодили, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у п`ять років.

Як було зазначено вище, датою закінчення кредитування є 29.05.2015р., а тому перебіг позовної давності почався 29.05.2015р. і повинен був тривати до 29.05.2020р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020р. "Про всановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020р. №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби ( COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиної коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

При цьому, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний Указ затверджено Законом України від 24.02. 2022 р. №2102-IX. В подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та станом на теперішній час строк дії воєнного стану в Україні не припинено.

За приписами п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02. 2022 р. № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Беручи до уваги зазначене вище, суд не приймає доводи відповідачки щодо закінчення строків позовної давності на звернення до суду з вимогами щодо стягнення заборгованості за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що 30.11.2021р. між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-47, згідно з умовами п.1 якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги Первісного кредитора до Боржників на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, штрафних санкцій, визначених Кредитними договорами та інших платежів, що підтверджуються документацією.

Відповідно до п. 2.1 договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021р. на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. 512-519 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель Заборгованості).

Перелік Кредитних договорів, Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 2.2. Договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021р. відступлення Новому кредитору зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується(ються) Сторонами не пізніше 15 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників.

Відповідно до п. 3.1. Договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021р. загальна вартість Прав Вимоги за Договором (Ціна договору), становить 4 774 940 (чотири мільйони сімсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок) гривень 58 копійок.

Згідно з п. 3.2. Договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021р. Новий Кредитор здійснює оплату загальної вартості (Ціни договору) шляхом безготівкового переказу, на рахунок Первісного кредитора № ЦА963808050О0ОО000ОО290934979 в АТ «Райффайзен Банк », м. Київ, , МФО 380805, протягом 2 (двох) робочих днів з моменту укладення цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно платіжного доручення від 30.11.2021р. №306770027 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало на рахунок АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» 4 774 940 грн 58 коп. із зазначення платежу: Оплата згідно Договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021р., без ПДВ., а тому виконало умови п. 2.2. Договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021р.

Згідно з реєстром Боржників від 15.12.2021р. право вимоги відступлено і за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р.

У подальшому, 10 березня 2023р. було укладено договір №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до п. 2.1. якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (Первісний кредитор) відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» (Новий кредитор) шляхом продажу належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору ( Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них (Основні договори). Повий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 5.1. Договору №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023р. Первісний кредитор зобов`язаний передати Новому кредитору Реєстри Боржників (в електронному та друкованому (підписаному) вигляді) та Документацію на умовах та в порядку визначених цим Договором. Первісний кредитор має право передавати Документацію, в тому числі у вигляді копій договорів. При цьому, умови передачі Документації будуть вважатися виконаними. Первісний кредитор не несе будь-якої відповідальності за стан та наявність Документації.

Згідно з п. 5.1.1. Договору №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023р. реєстр Боржників в електронному вигляді (Додаток № 1) передається Новому Кредитору за Актом прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток № 2) не пізніше наступного робочого дня після підписання Новим кредитором цього Договору. Реєстр Боржників в електронному вигляді передається відповідальній особі Нового Кредитора шляхом запису на матеріальний носій, наданий Новим Кредитором.

Відповідно до п. 5.1.2. Договору №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023р. реєстр Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 3) передається Новому кредитору за Актом прийому-передачі (Додаток № 4) не пізніше наступного робочого дня після підписання Новим кредитором цього Договору.

Як вбачається з п. 5.2. Договору №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023р. права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором за набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реестру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

Разом з тим, пунктом 5.3. Договору №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023р. сторони погодили, що з моменту відступлення (передачі) Первісним кредитором Новому кредитору прав вимоги, Первісний кредитор втрачає всі права вимоги за Договорами позики (Кредитними договорами), що існували на момент відступлення (передачі) Прав вимоги і, відповідно, Первісний кредитор не матиме жодних прав вимоги до Боржника за Кредитним договором.

Відповідно до п. 5.4. Договору №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023р. з моменту відступлення (передачі) Первісним кредитором Новому кредитору Прав вимоги, Новий кредитор є таким, що замінив Первісного кредитора у правовідносинах з Боржниками, що існують па дату відступлення (передачі) Прав вимоги та мають відношення до Прав вимоги.

До Нового кредитора переходять права Первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, Новий Кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів, за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України) за Договорами позики (Кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Первісним Кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів позики (Кредитних договорів).

Згідно із наявним в матеріалах справи Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 10.03.2023р. за Договором №10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023р. права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р., перейшло до ТОВ «Коллект Центр».

Згідно зі ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на зазначене вище, суд погоджується з тим, що саме ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідачки -ФОП Потапенко Людмили Василівни, за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. та є належним позивачем.

Згідно ст. 517 Цивільного кодексу України Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Разом з тим, за умовами ст. 518 Цивільного кодексу України Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Зі змісту норм ст. 516 Цивільного кодексу України слідує, що за загальним правилом відступлення права вимоги здійснюється без згоди боржника, оскільки не погіршує становище останнього та не зачіпає його інтересів. Тобто заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на характер, обсяг та порядок виконання боржником своїх обов`язків, а особа кредитора, на користь якої повинно бути здійснене таке виконання, не має істотного значення для боржника, оскільки внаслідок відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора у конкретному зобов`язанні, а не заміна сторони в договорі.

З огляду на те, що норма ст. 516 Цивільного кодексу України має диспозитивний характер, сторони договору можуть передбачити необхідність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні. При цьому форма такої згоди, за відсутності законодавчо встановлених вимог, може бути довільною, врегульованою сторонами на власний розсуд і виражатися як у письмовій заяві, так і шляхом вчинення відповідних конклюдентних дій, зокрема, виконанням зобов`язання новому кредитору. Сторони також можуть погодити умовами основного договору заборону щодо відступлення права вимоги, за наявності якої угода про таке відступлення буде абсолютно недійсною.

Судом встановлено, що умови Договорів відступлення права вимоги не містять заборони щодо відступлення права вимоги за цими договорами, також сторони не передбачили необхідність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні.

Водночас, господарський суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 04.12.2019р. у справі №910/15262/18, від 11.02.2020р.у справі №922/1159/19, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020р. у справі № 910/12787/17, відповідно до якої самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці останні не доведуть, що цими діями порушуються їхні права.

З огляду на зазначене вище, судом не беруться до уваги доводи відповідачки щодо відсутності переходу права вимоги за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. до ТОВ «Коллект Центр».

Крім того, доказів виконання свого зобовязання за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. ні перед АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», ні перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ні перед ТОВ «Коллект Центр» відповідачкою не надано.

Судом перевірено наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок суми заборгованості ФОП Потапенко Л.В. за Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. за основним зобовязанням (тілом кредиту) у розмірі 30 651 грн 98 коп., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 1 916 грн 96 коп., заборгованості за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) у розмірі 2 015 грн 47 коп., та встановлено, що він є правильним.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов ТОВ «Коллект Центр» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст. 73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідачку у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни про стягнення заборгованості у розмірі 34 584 грн 41 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, ) заборгованість Кредитним договором №011/79729/140634 від 29.05.2013р. у розмірі 34 584 грн 41 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 14 квітня 2025 р.

Суддя Н.В. Рога