СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Харків Справа № 922/3359/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

позивача за первісним позовом Бурбела А.С. на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; Корнієнко М.М. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АА №1543335 від 17.02.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4115 від 31.08.2010,

відповідача за первісним позовом Кривошеєнко О.Ю. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АХ №1250193 від 01.04.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002293 від 12.12.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, у режимі відеоконференції, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича (вх.№319Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2025, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Новіковою Н.А., повний текст рішення складено 28.01.2025, у справі №922/3359/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС", м. Київ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "І ІНВЕСТ 2019", м. Київ,

до фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича,

про стягнення основного боргу, інфляційного збільшення та штрафних санкцій

та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС", м. Київ, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "І ІНВЕСТ 2019", м. Київ,

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30.07.2024 №112-18

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" звернулось до місцевого господарського суду з позовом (з урахуванням прийнятої судом першої інстанції заяви про збільшення позовних вимог), в якій просить стягнути з ФОП Кухтіна Г.В. грошові кошти в загальному розмірі 74 274, 44грн, з яких: основна заборгованість 29 843, 08грн; інфляційне збільшення 19 801, 01грн (за період прострочення з квітня 2022 року по вересень 2024 року); 15% річних 24 630, 35грн (за період прострочення з 01.04.2022 по 15.10.2024).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП Кухтін Г.В. не виконав належним чином своїх зобов`язань в частині здійснення розрахунків за договором №КОМ-18789/19 від 03.02.2022, укладеним між ним та ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" (яке до 27.04.2024 мало найменування - ТОВ "е-Кард ЮА"). 30.07.2024 між Первісним кредитором - ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" та Новим кредитором - ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" укладено договір про відступлення права вимоги №112-18, згідно з умовами якого Первісний кредитор передав належні йому права вимоги згідно з договором №КОМ-18789/19 від 03.02.2022, а Новий кредитор - прийняв право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основним договором.

ФОП Кухтін Г.В. подав до суду зустрічний позов до ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" та ТОВ "І ІНВЕСТ 2019", в якому просить визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 30.07.2024 №112-18, укладений між ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" та ТОВ "І ІНВЕСТ 2019", та покласти судові витрати за цим позовом на відповідачів за зустрічним позовом.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ФОП Кухтін Г.В. посилається, зокрема на те, що згідно пункту 9.1 Основного договору, сторони домовились про відсутність у жодної зі сторін права передавати свої права або обов`язки за цим договором третій стороні без письмової згоди на це іншої сторони, тобто, для укладення між відповідачами за зустрічним позовом спірного Договору відступлення; відповідачі мали отримати письмову згоду від Боржника (позивача за зустрічним позовом) на укладення такого договору. Втім, у даному випадку Боржник не надавав згоди чи письмового погодження на відступлення на користь іншої особи будь-яких прав за Основним договором. Крім того, у ФОП Кухтін Г.В. посилається на відсутність в оспорюваному договорі печатки Нового кредитора.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 первісний позов задоволено частково; стягнуто з фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" грошові кошти в загальному розмірі 73 321, 98грн, з яких: основна заборгованість - 29 843, 08грн; інфляційне збільшення - 18 878, 69грн; 15% річних - 24 600, 21грн; а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову в розмірі 2 391, 34грн; у стягненні інфляційного збільшення в сумі 922, 32грн та 15% річних в сумі 30, 14грн відмовлено; у зустрічному позові відмовлено в повному обсязі.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що в матеріалах справи відсутні, а відповідач за первісним позовом - ФОП Кухтін Г.В. не надав доказів сплати ним заборгованості за Основним договором на користь Нового кредитора в розмірі 29 843, 08грн або доказів, які б могли спростувати наявність у нього обов`язку щодо сплати вищезазначеної заборгованості.

Перевіривши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок 15% річних на суму 24 630, 35грн, суд першої інстанції встановив, що вказаний розрахунок виконаний невірно, оскільки позивачем за первісним позовом до вказаних періодів помилково включені дати фактичної сплати суми заборгованості, тому суд задовольнив позовні вимоги за первісним позовом про стягнення 15% річних частково на суму 24 600, 21грн.

Перевіривши наданий позивачем за первісний позовом розрахунок інфляційних втрат в сумі 19 801, 01грн, нарахованих за період прострочення з квітня 2022 року по вересень 2024 року, суд встановив, що вказаний розрахунок також виконаний невірно, адже позивачем при здійсненні зазначеного розрахунку не в усіх періодах прострочення враховано вимоги Методики щодо необхідності здійснення інфляційних нарахувань на заборгованість, прострочення якої тривало не менше повного місяця із застосуванням індексу інфляції такого місяця, а відтак, здійснивши власний перерахунок інфляційних нарахувань, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом інфляційних втрат частково на суму 18 878, 69грн.

Щодо зустрічного позову суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведено, що договір про відступлення права вимоги від 30.07.2024 №112-18, укладений між ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" та ТОВ "І ІНВЕСТ 2019", суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема частині 1 статті 516 Цивільного кодексу України, якою визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовні вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсним зазначеного договору про відступлення права вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, фізична особа-підприємець Кухтін Г.В. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 в частині задоволених первісних позовних вимог про стягнення 18 878, 69грн інфляційних та 24 600, 21грн 15% річних та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір інфляційних та 15% річних на 90%.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення статті 551 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 233 Господарського кодексу України щодо зменшення розміру штрафних санкцій.

Апелянт також посилається на форс-мажорні обставини у спірних правовідносинах.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував умови Основного договору щодо нарахування надмірно необґрунтованих 15% річних (на відміну від передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України 3% річних) від простроченої суми.

Окремо апелянт просить врахувати, що на його утриманні знаходиться мати з інвалідністю 2 групи; понесення апелянтом збитків внаслідок вторгнення рф на територію України; складну фінансову ситуацію. Апелянт посилається на те, що стягнення штрафних санкцій, які перевищують суму боргу, є надмірним тягарем для нього.

До апеляційної скарги апелянтом додані додаткові докази: копія листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" від 03.02.2025 №01/02, копія листа ФОП Кухтіна Г.В., адресованого ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС", копії пенсійного посвідчення та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Кухтіної Л.Г., копія довідки від 19.04.2022 про взяття на облік внутрішньої переміщеної особи Кухтіної Л.Г., копія акту об імплантації кульшового суглоба Кухтіній Л.Г., копія протоколу мрт-дослідження Кухтіної Л.Г., копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого 3757 ОСОБА_1 , копія виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №346 ОСОБА_1 , копія виписки ІХ з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 , фотографічні зображення довідки переселенця Кухтіна Г.В. з додатку "Дія", копіі транспортного замовлення №1502/4я від 15.02.2022 та №1602/3я від 16.02.2022, копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, фотографічні зображення місцеперебування транспортних засобів, копії паспортів споживчого кредиту, копії довідок про систему гарантування вкладів фізичних осіб, копії платіжних доручень

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 у справі №922/3359/24; постановлено здійснити розгляд апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича на рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 у справі №922/3359/24 у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено учасникам справи строк до 07.04.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 07.04.2025 для подання заяв і клопотань.

05.03.2025 від фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення сторін, посилаючись на намір надати суду пояснення у судовому засіданні, а також з огляду на можливість мирного врегулювання спору шляхом укладення між сторонами у справі мирової угоди.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 призначено справу до розгляду на "02" квітня 2025 р. об 11:00год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено судове засідання, призначене на "02" квітня 2025 об 11:00 годині, провести в режимі відеоконференції з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС".

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025, у зв`язку з відпусткою судді Мартюхіної Н.О., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.

18.03.2025 від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що суд першої інстанції врахував, що відповідачем за первісним позовом не надано жодного доказу на підтвердження наявності виняткових обставин, за яких було б можливим зменшення розміру нарахованих інфляційних та % річних.

Позивач за первісним позовом також посилається на те, що відповідач за первісним позовом не надавав ні позивачу, ні первісному кредитору доказів про настання у нього форс-мажорних обставин.

З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Крім того, позивач за первісним позовом зазначає, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, який був понесений позивачем у суді апеляційної інстанції складає 16 000, 00грн.

До відзиву на апеляційну скаргу позивачем за первісним позовом надано додаткові докази: копія листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" від 03.02.2025 №01/02 з доказами надсилання листа електронною поштою, копія інформаційного повідомлення про зарахування коштів від Кухтіна Г.В., копія листа ФОП Кухтіна Г.В., адресованого ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС", скрін-шоти електронної переписки.

18.03.2025 від позивача за первісним позовом надійшли додаткові пояснення, зазначає, що позивачем за первісним позовом відмовлено відповідачу в укладенні мирової угоди з підстави неналежного виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язання більше трьох років.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2025 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" - адвоката Корнієнко М.М. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено судове засідання, призначене на "02" квітня 2025 об 11:00 годині, провести в режимі відеоконференції з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" - адвокатом Корнієнко М.М.

31.03.2025 від апелянта надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій платіжних доручень про перерахування позивачу у добровільному порядку основної суми боргу; просить їх врахувати.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 02.04.2025, що відбулось у режимі відеоконференції, представник апелянта оголосила доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 - без змін.

Третя особа за первісним позовом своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалась, її представник у судове засідання не з`явився, хоча третя особа була належним чином завчасно повідомлена про час, дату та місце судового засідання.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду скарги, представники сторін висловили доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, а неявка у судове засідання представника третьої особи не перешкоджає розгляду скарги, про що учасники справи були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2025, з огляду на встановлений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду, судова колегія здійснює розгляд скарги в даному судовому засіданні.

Вирішуючи прийняття наданих апелянтом та позивачем за первісним позовом додаткових доказів, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до положень статті 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Отже, за загальним правилом, усі докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень мають бути подані учасниками справи до суду першої інстанції, а до суду апеляційної інстанції додаткові докази подаються у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом в обґрунтування клопотання про зменшення розміру нарахованих інфляційних та % річних не надано жодного доказу, і апелянт в апеляційній скарзі не посилається на жодні обставини неможливості подання додаткових доказів до суду першої інстанції.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не приймає надані апелянтом додаткові докази і здійснює розгляд апеляційної скарги за наявними і поданими суду першої інстанції доказами.

Суд апеляційної інстанції також не приймає додаткові докази позивача за первісним позовом з тих підстав, що, по-перше, частина додаткових доказів дублює додаткові докази, подані апелянтом, що не прийняті судом; по-друге, додаткові докази подані в спростування доводів апелянта без обґрунтування причин неподання доказів суду першої інстанції.

Щодо наданих апелянтом копій платіжних доручень про перерахування позивачу у добровільному порядку основної суми боргу, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із доводів і вимог апеляційної скарги відповідача за первісним позовом, останній не погоджується з рішенням Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 в частині задоволених первісних позовних вимог про стягнення 18 878, 69грн інфляційних та 24 600, 21грн 15% річних та просить ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір інфляційних та 15% річних на 90%.

Відтак, рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 переглядається апеляційним господарським судом в частині задоволених первісних позовних вимог про стягнення 18 878, 69грн інфляційних та 24 600, 21грн 15% річних; стягнення основної заборгованості за первісним позовом і зустрічний позов не є предметом апеляційного перегляду.

Разом з тим, погашення відповідачем за первісним позовом основної заборгованості після ухвалення рішення суду першої інстанції не позбавляє сторін у справі вирішити питання зарахування грошових коштів на стадії виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта та доводи позивача за первісним позовом, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 30.07.2024 між ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" (Новим кредитором) та ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" (Первісним кредитором) був укладений договір про відступлення права вимоги №112-18 (далі - Договір відступлення).

ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" (Первісний кредитор) до 27.04.2024 мав найменування ТОВ "е-Кард ЮА", що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.09.2024 №33732475, відповідно до якого державну реєстрацію зміни найменування зазначеної юридичної особи було проведено 26.04.2024.

За умовами пункту 1.1 Договору відступлення, Первісний кредитор передає належні йому права вимоги по договору № КОМ 18789/22 від 03.02.2022 (надалі - Основний Договір), укладеному між ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" (найменування Товариства до 27.04.2024 - ТОВ "е-Кард ЮА") та ФОП Кухтіним Г.В. (надалі - Боржник), а Новий кредитор приймає від Первісного кредитора права вимоги за Основним Договором.

Згідно з пунктом 1.2 Договору відступлення, Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором.

Сума заборгованості Боржника перед Первісним кредитором складає 29 843, 08грн, яка після підписання цього Договору стане зобов`язанням Боржника перед Новим кредитором (пункт 1.3 Договору відступлення).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору відступлення, за відступлення права вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору компенсацію в розмірі 29 843, 08грн на умовах відстрочення платежу, у строк до 31.12.2025. Первісний кредитор зобов`язується до 05.08.2024 передати Новому кредитору оригінали всіх документів, в т.ч. але не виключно: Основний Договір з Боржником, первинні бухгалтерські документи, які стосуються Основного Договору.

Відповідно до пункт 5.1 Договору відступлення, даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Умови даного Договору можуть бути змінені за взаємною згодою Сторін з обов`язковим складанням письмового документу (пункт 6.1 Договору відступлення).

Вказаний Договір відступлення підписаний з боку Нового кредитора (ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС") - директором Андрієм Сергійовичем Бурбелою та з боку Первісного кредитора (ТОВ "І ІНВЕСТ 2019") - директором Романом Ігоровичем Луциком, підпис якого також засвідчений печаткою ТОВ "І ІНВЕСТ 2019".

Сторони до матеріалів справи не надали договору №КОМ 18789/22 від 03.02.2022, укладеного між ФОП Кухтіним Г.В. та ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" (найменування до 27.04.2024 - ТОВ "е-Кард ЮА"), про який зазначено у вказаному вище Договорі відступлення.

Разом з тим, ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" на підтвердження заявлених ним позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором відступлення, яка виникла на підставі договору № КОМ 18789/22 від 03.02.2022 (Основного Договору), надав до матеріалів первісного позову електронну копію договору № КОМ-18789/19 від 03.02.2022. У тексті первісного позову та в усіх інших наданих ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" до матеріалів справи в обґрунтування своєї позиції щодо первісного та зустрічного позовів заявах по суті справи та клопотаннях з процедурних питань, а також в усіх наданих ним до суду доказах містяться посилання лише на один договір - договір №КОМ 18789/22 від 03.02.2022.

ФОП Кухтін Г.В. також до матеріалів зустрічного позову на підтвердження заявлених ним позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 30.07.2024 №112-18, надав дві належно засвідчені паперові копії договору № КОМ-18789/19 від 03.02.2022.

Перевіривши всі три примірники договору № КОМ 18789/19 від 03.02.2022, надані до справи позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, суд першої інстанції встановив, що вони є повністю ідентичними, засвідчені підписами уповноважених представників обох сторін договору, а саме: підписом Комітента - ФОП Кухтіна Геннадія Вікторовича особисто та підписом керівника Комісіонера - ТОВ "е-Кард ЮА" директора Іномістова Володимира Володимировича, та засвідчені печатками обох сторін.

Доказу, який би свідчив про те, що 03.02.2022 між ФОП Кухтіним Г.В. та ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" (яке до 27.04.2024 мало найменування ТОВ "е-Кард ЮА") було укладено два окремих договори, тобто, що договір № КОМ 18789/19 від 03.02.2022 та договір № КОМ18789/22 від 03.02.2022 є різними договорами і останній договір (№КОМ18789/22) дійсно існує, в матеріалах справи немає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про існування лише одного договору від 03.02.2022, укладеного між ФОП Кухтіним Г.В. та ТОВ "е-Кард ЮА", а саме: договору № КОМ-18789/19 від 03.02.2022, який є предметом договору про відступлення права вимоги від 30.07.2024 №112-18.

Згідно з преамбулою укладеного між ФОП Кухтіним Г.В. (Комітентом) та ТОВ "е-Кард ЮА" (Комісіонером) договору №КОМ-18789/19 від 03.02.2022 (далі - Основний договір), Терміни, які використовуються в цьому Договорі, означають:

Товари - бензин, дизельне паливо, AdBlue, зріджений нафтовий газ-паливо, інші види нафтопродуктів та продуктів нафтопереробки;

Послуги - всі послуги, які надаються з використанням Картки або її ідентифікаційних даних, в т.ч. мийка; паркінг (стоянка); автосервіс; дороги (можливість оплати Карткою використання платних доріг, автострад (російської федерації, Республіки Білорусь, Республіки Польща, Литви, Латвії, Німеччини, Бельгії, Королівства Швеції, Королівства Норвегії, Королівства Данії, Люксембургу, Нідерландів, Швейцарської Конфедерації, Франції, Іспанії, Португальської Республіки, Італії, Угорщини, Словаччини, Республіки Словенія, Румунії, Республіки Болгарія, Грецької Республіки, Австрійської Республіки, Чеської Республіки, тощо), тунелів (Herrentunnel Німеччина, Liefkenshoek в Бельгії, Mont Blanc Tunnel, Frejus Tunnel, тощо), використання Послуги Дороги передбачає окрему реєстрацію конкретної Послуги); паром - можливість оплати Карткою за паромні перевезення транспортного засобу; рола (можливість оплати за послуги перевезення транспортного засобу залізницею), "Повернення VAT", послуга користування карткою (при використанні картки для оплати проїзду платними дорогами)" та ін.;

Система Е100 - учасники (суб`єкти господарювання та/або їх уповноважені представники), які можуть вести облік Угод Комітента та/або здійснювати відпуск Товарів/надання Послуг, з використанням Карток. Перелік учасників вказаний в Інтернеті за адресою: https://e100.eu в Особистому кабінеті;

Картка - ідентифікаційна, бонусна, облікова, ко-брендингова пластикова картка учасника Системи Е100, яка є бездокументарною підставою для здійснення Угод, технічним засобом обліку укладених Угод, проте не виконує платіжних функцій;

Мережа станцій - автозаправні станції або інші стаціонарні пункти для заправлення транспортних засобів Комітента Товаром та пункти дорожнього сервісу Системи Е100, на яких Комітент має право, на підставі цього Договору, отримувати Товари та Послуги з використанням Карток, перелік яких вказаний в Інтернеті за адресою: https://e100.eu.

Відповідно до умов пункту 1.1 Основного договору, Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за винагороду, від свого імені, але за рахунок Комітента організувати придбання Комітентом Товарів та Послуг в Мережі станцій Системи E100, з використанням Карток, для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів Комітента за межами митної території України. Також у рамках цього Договору Комісіонер має право надавати Комітенту послуги самостійно.

Згідно з пунктом 1.3 Основного договору, Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента, за винагороду, від свого імені, але за рахунок Комітента організувати придбання Комітентом в Системі Е100 WEB-послуги. Також, у рамках цього Договору Комісіонер має право надавати Комітенту WEB-послуги самостійно.

Умови про Товари та/або Послуги, їх ціна, строк оплати вказуються Сторонами в додатках (Специфікаціях) до цього Договору, які є його невід`ємною частиною (пункт 1.4 Основного договору).

Право власності на Товари та Послуги переходить безпосередньо від учасника Системи Е100 до Комітента в момент отримання Товарів та Послуг. Комісіонер здійснює посередницькі функції (пункт 2.4 Основного договору).

Пунктом 2.8 Основного договору передбачено, що по завершенню розрахункового періоду, Комісіонер відправляє на електронну адресу Комітента, вказану в даному договорі, наступні документи: специфікацію, звіт комісіонера; видаткову накладну; акт прийому-передачі товарів; акт наданих послуг та рахунок на оплату з деталізованими розшифруваннями (де зазначені номери Карток за якими здійснювались Угоди, дати Угод, назви станцій на яких здійснені Угоди; кількість отриманих Товарів та Послуг), та при наявності додаткові документи, що підтверджують понесені Комісіонером витрати для забезпечення отримання Комітентом Товарів та/або Послуг. По закінченню календарного місяця Комісіонер відправляє Комітенту оригінали документів вказаних в ч. 1 цього пункту та акт звірки взаєморозрахунків, на адресу для листування, вказану Комітентом (за винятком використання електронного документообігу). Сторони можуть вести документообіг первинних облікових документів за даним Договором в електронній формі. Первинні облікові документи, складені в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України про електронні документи та електронний документообіг, визнаються сторонами як оригінали. На вимогу однієї із сторін первинні облікові документи можуть бути складені та підписані в паперовій формі.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.3 Основного договору, розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Комісіонера. Оплата вартості Товарів та/або Послуг, WEB-послуг, отриманих Комітентом, комісійної винагороди, а також вартість понесених витрат Комісіонера, пов`язаних з виконанням цього Договору, здійснюється на підставі рахунку на оплату, протягом розрахункового періоду, але не пізніше 15 календарних днів з моменту видачі Комісіонером рахунку на оплату. Датою оплати є дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Комісіонера.

За умовами пунктів 3.6, 3.7 Основного договору, ціна Товарів та Послуг визначається за цінами, що діють в Системі Е100 і вказується в додатках (Специфікаціях) до цього Договору, які є його невід`ємною частиною. Інформацію про поточну ціну Товарів та Послуг із Системи Е100, а також про діючі щодо них спеціальні умови (знижки, бонуси, пільги) Комітент може отримати в мережі Інтернет за адресою: https://e100.eu. Зазначені ціни є інформаційними цінами Системи Е100 та не застосовуються імперативно при визначенні вартості Товарів та Послуг, придбаних Комітентом.

Відповідно до пункту 3.11 Основного договору, Комісіонер виконує свої зобов`язання по цьому Договору за комісійну винагороду в розмірі 0,5% від вартості придбаних Комітентом Товарів та/або Послуг, у тому числі сервісних зборів та WEB-послуг. У розмір комісійної винагороди не включено вартість за користування Картками, а також вартість користування електронними терміналами на АЗС в Мережі станцій.

Відповідно до пункту 4.1.3 Основного договору, Комісіонер зобов`язаний по закінченню календарного місяця надати Комітенту наступні документи: специфікацію; рахунки на оплату з деталізованими розшифруваннями; видаткові накладні; акти прийому-передачі товарів; звіти комісіонера; акти наданих послуг; при наявності, додаткові документи, що підтверджують понесені Комісіонером витрати в рамках виконання цього Договору; акт звірки взаєморозрахунків).

Пунктом 4.3 Основного договору сторони визначили обов`язки Комітента за цим Договором, зокрема: оплатити всі отримані Товари та Послуги за цим Договором (пункт 4.3.1); своєчасно оплачувати Комісіонерові суму комісійної винагороди (пункт 4.3.2); підписувати та повертати Комісіонеру документи, вказані в пункті 4.1.3 цього Договору, протягом 10 робочих днів з моменту їх отримання від Комісіонера (пункт 4.3.8); якщо після спливу терміну, вказаного в пункті 4.3.8, Комітент не поверне підписаними оригінали документів, вказані в пункті 4.1.3, та не висуне письмові заперечення щодо даних, та не надасть докази некоректності вказаних документів, документи вважаються вірними, прийнятими Комітентом, та Комітент згідний з вказаною в них інформацією (кількістю, вартістю отриманих товарів та/або послуг); Сторони погодили, що для цілей цього договору дата отримання Комітентом документів, вказаних в пункті 4.1.3 Договору, при направленні таких документів до Комітента засобами електронного зв`язку/ за допомогою електронного документообігу вважається такою, що збігається з датою відправки таких документів Комісіонером (пункт 4.3.9).

Умовами пункту 4.2.6 Основного договору сторони визначили право Комісіонера надавати інформацію про прострочену заборгованість Комітента третім особам, у тому числі з розміщенням такої інформації на різних ресурсах та інформаційних сайтах (виданнях). Комітент підписанням цього Договору висловлює свою згоду на надання Комісіонером такої інформації. У випадку настання обставин, що зазначені в цьому пункті, додаткова письмова згода Комітента на поширення Комісіонером інформації про його заборгованості, не вимагається.

У випадку невиконання або неналежного виконання Комітентом свого обов`язку з оплати Товарів та Послуг на підставі рахунків на оплату, у встановлені Договором строки, Комітент зобов`язаний сплатити суму боргу згідно рахунку на оплату з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15% річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, в який фактично повинна була надійти оплата (пункт 6.2 Основного договору).

Згідно з пунктами 8.1, 8.2, 8.4 Основного договору, цей Договір набуває чинності з моменту підписання та укладений на невизначений строк. Договір може бути розірваний за згодою або за бажанням будь якої зі Сторін за умови попередження іншої Сторони за 1 календарний місяць до моменту розірвання. Заява про розірвання цього Договору направляється у письмовій формі. Даний Договір може бути розірваний автоматично, у випадку якщо Комітент протягом 6 місяців з дати підписання Акту прийому-передачі карток не скористається жодною з виданих йому Карток для отримання Товарів та/або Послуг, в останній день зазначеного 6-тимісячного строку без попереднього повідомлення Комітента).

Закінчення строку дії даного договору, його припинення чи розірвання не звільняє Сторони від повного і належного виконання своїх обов`язків за цим Договором (пункт 8.6 Основного договору).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується Комітентом - ФОП Кухтіним Г.В., Комісіонер - ТОВ "е-Кард ЮА" (яке з 27.04.2024 має найменування ТОВ "І ІНВЕСТ 2019") належно виконав свої зобов`язання за Основним договором, у період з 03.02.2022 по 28.02.2022 організував придбання Товару на загальну суму 73 343, 08грн, з яких: 72 978, 19грн - оплата за дизельне паливо та 364, 89грн - комісійна винагорода, що підтверджується, зокрема копіями відповідних первинних та інших документів, які підписані обома сторонами через онлайн-сервіс електронного документообігу "Вчасно" з накладенням електронного цифрового підпису, а саме:

- Специфікація до договору комісії від 03.02.2022 на суму 72 978, 19грн, яка є додатком № 2 до Основного договору;

- Звіт Посередника (комісіонера) від 28.02.2022 про виконання договору за період з 16.02.2022 по 28.02.2022 на суму 72 978, 19грн - вартість отриманих Товарів та на суму 364, 89грн - комісійної винагороди посередника;

- видаткова накладна №69340 від 28.02.2022 на суму 72 978, 19грн;

- акт прийому-передачі товарів №69340 від 28.02.2022 на суму 72 978, 19грн;

- акт надання послуг № 72361 від 28.02.2022 на суму 364, 89грн;

- акт звірки за лютий 2022 року до договору №КОМ18789/22 від 03.02.2022.

З метою оплати Комітентом (відповідачем) виконаних Комісіонером зобов`язань, останній, з використанням онлайн-сервісу електронного документообігу "Вчасно" та накладенням електронного цифрового підпису, 16.03.2022 виставив відповідачу рахунки на оплату:

- рахунок № 69340 від 28.02.2022 на суму 72 978, 19грн;

- рахунок № 72361 від 28.02.2022 на суму 364, 89грн.

Таким чином, відповідно до умов пункту 3.2 Основного договору, Комітент - ФОП Кухтін Г.В. (відповідач за первісним позовом) мав здійснити оплату по вказаним рахункам не пізніше 31.03.2022 (протягом розрахункового періоду, але не пізніше 15 календарних днів з моменту видачі Комісіонером рахунку на оплату).

Втім, ФОП Кухтін Г.В. частково та з порушенням визначеного Основним договором строку оплатив вартість товару та наданих послуг, а саме: у період з 04.12.2023 по 25.07.2024 здійснив оплату на загальну суму 43 500, 00грн, що підтверджується наданими позивачем до первісного позову - ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" копіями платіжних інструкцій за вказаний період, а саме:

- платіжної інструкції № 434 від 04.12.2023 на суму 4 000, 00грн;

- платіжної інструкції № 437 від 29.03.2024 на суму 14 500, 00грн;

- платіжної інструкції № 439 від 05.04.2024 на суму 10 000, 00грн;

- платіжної інструкції № 440 від 12.04.2024 на суму 5 000, 00грн;

- платіжної інструкції № 444 від 25.07.2024 на суму 10 000, 00грн.

Проведення зазначених оплат на загальну суму 43 500, 00грн також підтверджується наданими ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" до відповіді на відзив на первісний позов виписками з банківського рахунку ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" за період з 01.01.2022 по 31.10.2024.

Таким чином, у ФОП Кухтіна Г.В. перед ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" утворилась заборгованість за Основним договором в розмірі 29 843, 08грн.

Вказана заборгованість протягом тривалого строку не була погашена ФОП Кухтіним Г.В., у зв`язку з чим 30.07.2024 між Первісним кредитором - ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" та Новим кредитором - ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" був укладений договір про відступлення права вимоги №112-18 (далі - Договір відступлення), згідно з умовами пунктів 1.1, 1.3 якого Первісний кредитор передав належні йому права вимоги згідно з Основним договором, укладеним між ФОП Кухтіним Г.В. (Боржником) та ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" (найменування Товариства до 27.04.2024 - ТОВ "е-Кард ЮА"), а Новий кредитор прийняв право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основним договором, в тому числі право вимоги щодо сплати Боржником заборгованості, яка існувала перед Первісним кредитором на момент укладення Договору відступлення в сумі 29 843, 08грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення ТОВ "Юридична фірма "ВОКС ЛЕКС" до суду з позовними вимогами (з урахуванням збільшення позовних вимог) про стягнення з ФОП Кухтіна Г.В. основного боргу в сумі 29 843, 08грн, а також нарахованих на підставі пункту 6.2 Основного договору інфляційних у розмірі 19 801, 01грн та 15% річних у розмірі 24 630, 35грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянт в апеляційній скарзі не оспорює дійсність договору про відступлення права вимоги № 112-18 від 30.07.2024 та розмір основної заборгованості перед позивачем за первісним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Положеннями статті 626 Цивільного кодексу України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань за договором комісії.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Судом першої інстанції встановлено, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем за первісним позовом виконання своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до пункту 6.2 Основного договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Комітентом свого обов`язку з оплати Товарів та Послуг на підставі рахунків на оплату, у встановлені Договором строки, Комітент зобов`язаний сплатити суму боргу згідно рахунку на оплату з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15% річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, в який фактично повинна була надійти оплата.

Перевіривши наданий позивачем за первісним позовом розрахунок 15% річних на суму 24 630, 35грн та інфляційних втрат в сумі 19 801, 01грн, суд першої інстанції встановив, що належними до стягнення є сума 24 600, 21грн 15% річних та 18 878, 69грн інфляційних.

Судова колегія зазначає, що безпідставними є доводи апелянта, що суд першої інстанції не врахував умови Основного договору щодо нарахування надмірно необґрунтованих 15% річних (на відміну від передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України 3% річних) від простроченої суми.

Відповідно до положень статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Проявляючи волевиявлення щодо укладення договору та погоджуючи його умови, сторона договору погоджується із обов`язковістю їх виконання в силу положень статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України.

Відтак, відповідач за первісним позовом, укладаючи Основний договір, погодився на його умови, у тому числі і пункту 6.2. Договору.

Отже, апелянт, укладаючи відповідний договір і не виконуючи протягом тривалого строку зобов`язання, мав розуміти настання відповідних правових наслідків, у тому числі нарахування саме 15% річних, як це передбачено умовами Договору.

Зазначене не є підставою для зменшення нарахування річних на 90%.

При цьому, судова колегія зазначає, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на викладене, стягнення 15% річних та інфляційних не є штрафною санкцією, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора.

Положення частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України передбачають можливість зменшення розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі №910/14524/22 звертає увагу на те, що зменшення судом заявлених до стягнення штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, є правом, а не обов`язком суду і може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку, за наслідками оцінки обставин справи та наданих учасниками справи доказів.

Вирішуючи питання про зменшення розміру заявлених до стягнення сум неустойки, річних та інфляційних, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Отже, питання про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій чи відсотків, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, вирішується судом за результатом аналізу конкретної ситуації, з урахуванням сукупності всіх з`ясованих обставин, що свідчать про наявність/ відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідач за первісним позовом - ФОП Кухтін Г.В. не надав жодного доказу на підтвердження наявності виняткових обставин, за яких було б можливим зменшення розміру нарахованих йому позивачем інфляційних та річних за прострочення строків оплати за Основним договором, зокрема не надано фінансової звітності та інших доказів, які б свідчили про тяжкий фінансовий стан і відсутність у нього на момент подання позивачем первісного позову до суду, а також на момент прийняття судом рішення можливості виконати свій обов`язок щодо сплати заборгованості за Основним договором та інших заявлених до стягнення сум за прострочення основного зобов`язання.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність вимоги відповідача за первісним позовом про зменшення інфляційних та річних.

І доводи апелянта про те, що стягнення штрафних санкцій, які перевищують суму боргу, є надмірним тягарем для нього відхиляються апеляційним господарським судом з огляду на те, що зазначене не було предметом розгляду суду першої інстанції; доказів на підтвердження даних доводів апелянтом суду першої інстанції надано не було.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що невиконання відповідачем за первісним позовом своїх зобов`язань мало протягом тривалого часу.

Щодо доводів апелянта, що суд першої інстанції не врахував, що існування на території України надзвичайних обставин перешкоджало відповідачу за первісним позовом виконати зобов`язання, відтак, як вказує апелянт, відсутня вина у невиконанні ним зобов`язань з погашення заборгованості, судова колегія зазначає таке.

Договірні зобов`язання мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається.

Наявність форс-мажору не може бути підставою для невиконання безпосередньо зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України, а також статтею 218 Господарського кодексу України, передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався, і діє на даний час.

Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору.

Але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.

Тобто, відповідач за первісним позовом, посилаючись на форс-мажорні обставини, має довести зв`язок між невиконанням зобов`язань та воєнними діями в Україні.

Як встановлено місцевим господарським судом, згідно з пунктом 6.7 Основного договору, сторона, яка не виконала або неналежним чином виконала зобов`язання за цим Договором, несе відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок обставин непереборної сили, тобто надзвичайних та невідворотних за таких умов - форс-мажорних обставин.

Згідно з пунктом 7.1 Основного договору, Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо воно є наслідком дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), що виникли після укладання цього Договору поза волею Сторін, які Сторони не могли передбачити та відвернути власними силами.

До обставин непереборної сили належать обставини надзвичайного характеру, на виконання, перебіг чи припинення яких жодна із Сторін не може вплинути, та за виникнення яких не несе відповідальності, в тому числі: війни, військові дії, революції, бунти, блокади, громадські заворушення, пожежі, повені та інші стихійні лиха чи сезонні природні явища, зміни національного законодавства, обмеження, введені органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування, дії органів державної влади у зв`язку з надзвичайним станом у країні, аварії в Мережі станцій та інші причини, що впливають на роботу автозаправних станцій, інших стаціонарних пунктів, пунктів дорожнього сервісу та перебувають поза контролем Сторін, збої в роботі Терміналів (пункт 7.2 Основного договору).

У випадку виникнення форс-мажорних обставин, строк виконання зобов`язань Сторонами за Договором продовжується на час дії таких обставин. Сторона, що посилається на форс-мажорні обставини, зобов`язана негайно в письмовій формі повідомити іншу Сторону про настання таких обставин. Неповідомлення іншої Сторони про настання форс-мажорних обставин, позбавляє Сторону для якої такі обставини настали, права посилатися на них, за винятком випадків, коли настання форс-мажорних обставин перешкоджало такому повідомленню (пункт 7.3 Основного договору).

У випадках, якщо дія вказаних обставин продовжується більш ніж З0 календарних днів, кожна із Сторін має право на розірвання Договору та не несе відповідальності за це при умові, що вона сповістила про це іншу Сторону не пізніше ніж за 10 (десять) календарних днів до розірвання (пункт 7.5 Основного договору).

Проте, ФОП Кухтін Г.В. (Боржник) не надав суду доказів на підтвердження повідомлення ТОВ "І ІНВЕСТ 2019" (Первісному кредитору) про настання у нього форс-мажорних обставин в порядку пункту 7.3 Основного договору.

За умовами пункту 7.4 Основного договору, достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ виданий Торгово-промисловою палатою, а у випадках прийняття компетентними органами нормативних правових актів, які впливають на виконання обов`язків за цим Договором - такий нормативно-правовий акт.

Однак, відповідач за первісним позовом не надав сертифікату ТПП України чи або нормативно-правового акту, прийнятого компетентним органом на підтвердження настання у нього форс-мажорних обставин, які унеможливили належне виконання умов саме Основного договору, та які б, у свою чергу, могли стати підставою для зменшення нарахованих сум.

Поряд з цим, форс-мажорні обставини є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не від виконання в цілому зобов`язання; нарахування інфляційних на суму боргу та % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 у справі №922/3359/24 без змін.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Кухтіна Геннадія Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 15.01.2025 у справі №922/3359/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення; порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.04.2025.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза