РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2025Справа № 910/62/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г, за участю секретаря судового засідання Літовки М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/62/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 652 991 478,43 грн

За участю представників:

від позивача Олексін С.С.

від відповідача Драчова М.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Д.ТРЕЙДІНГ» (далі - позивач, Товариство) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - відповідач, Компанія) про стягнення 420 997 903,86 грн, а саме: 412 759 908,77 грн основного боргу, 6 827 733,81 грн інфляційних, 1 410 261,28 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору від 07.05.2019 № 0065-01024 про врегулювання небалансів електричної енергії (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.02.2025.

04.02.2025 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій Товариство просить стягнути з відповідача 652 991 478,43 грн основного боргу.

05.02.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

20.02.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

У підготовчому засіданні 20.02.2025 суд оголосив перерву до 03.03.2025.

03.03.2025 представник відповідача заявив повторне клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке судом було відхилено. Зокрема, згідно з трекінгом поштових відправлень АТ "Укрпошта" заяву про зміну предмету позову відповідач одержав 05.02.2025, а тому мав достатньо часу для ознайомлення з правовою позицією позивача.

У підготовчому засіданні 03.03.2025 учасники справи зазначили, що вважають виконаними завдання підготовчого провадження, у зв`язку з чим не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.03.2025.

11.03.2025 від відповідача надійшло клопотання про відстрочення виконання рішення на один рік з дня прийняття рішення.

13.03.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

13.03.2025 від позивача надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення.

У судовому засіданні суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 13.03.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 ГПК України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, ураховуючи заяву про зміну предмета позову, відзиви на позовну заяву та заяву про зміну предмету позову тощо, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 222 від 15.02.2019.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносини між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження Закону про ринок, зокрема, правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку.

Так, пунктом 1.3.2 глави 1.3 Правил ринку, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), встановлено, що для суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 1.2.1 глави 1.2, обов`язковою умовою участі на ринку електричної енергії є укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ОСП, що є договором приєднання, типова форма якого наведена в додатку 1 до цих Правил. Учасники ринку укладають договір про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом приєднання до договору.

07.05.2019 Товариством і Компанією укладено договір про врегулювання небалансів шляхом подання позивачем і акцептування відповідачем заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів (далі - Договір про врегулювання небалансів).

На підставі Договору про врегулювання небалансів позивач став учасником ринку електричної енергії та стороною відповідальною за баланс, у розумінні Правил ринку та Закону.

Відповідно до пунктів 10.1 - 10.2 Договору про врегулювання небалансів цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. У такому випадку зміни до цього договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності.

Слід зазначити, що у період з 01 липня 2024 року до 31 грудня 2024 року діяли такі редакції Договору про врегулювання небалансів:

- відповідно до Наказу Голови правління Компанії від 24.06.2024 № 360;

- відповідно до Наказу Голови правління Компанії від 08.07.2024 № 393;

Редакції Договору про врегулювання небалансів знаходяться у публічному доступі на веб-сайті відповідача за таким посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya- uchasnykiv-rynku/doagvory/#945-6f4b41ba-c92d.

За Договором про врегулювання небалансів cторони вчиняють правочини щодо купівлі-продажу електричної енергії.

Позивач вказує, що за результатами операцій купівлі-продажу за Договором про врегулювання небалансів у період з 01 липня 2024 року до 31 грудня 2024 року (включно) відповідач не здійснив розрахунок з Компанією на загальну суму 652 991 478,43 грн відповідно до наступних місячних звітів/звітів коригування/коригувальних звітів [Постановою НКРЕКП від 17.01.2023 № 109 було внесено зміни до Правил ринку, відтак з 01.07.2024 розрахунки між сторонами за Договором про врегулювання небалансів здійснюються на підставі місячних звітів/звітів коригування/коригувальних звітів (пункти 7.3.2 та 7.7.1 Правил ринку (далі - Звіт або разом - Звіти) відповідно Актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів/Актів корегування до Актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів]:

- 12.08.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту в СУР/дата формування Звіту в СУР) 156 (номер Звіту) 01.07.2024-31.07.2024 (розрахунковий період) 20 938 744,97 грн (сума до сплати);

- 26.09.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту в СУР/дата формування Звіту в СУР) 423 (номер Звіту) 01.07.2024-31.07.2024 (розрахунковий період) 2 161 282,27 грн (сума до сплати);

- 11.09.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту в СУР/дата формування Звіту в СУР) 474 (номер Звіту) 01.08.2024-31.08.2024 (розрахунковий період) 142 237 575,60 грн (сума до сплати);

- 30.09.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту в СУР/дата формування Звіту в СУР) 003 (номер Звіту) 01.08.2024-31.08.2024 (розрахунковий період) 11 997 603,32 грн (сума до сплати);

- 24.10.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту в СУР/дата формування Звіту в СУР) 672 (номер Звіту) 01.08.2024-31.08.2024 (розрахунковий період) - 3 546 243,37 грн [в Коригувальному звіті від 24.10.2024 №672 відображено заборгованість позивача перед відповідачем (тобто від`ємне сальдо), відтак загальна сума непогашеного боргу відповідача перед позивачем розраховується з врахуванням цієї суми];

- 11.12.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту в СУР/дата формування Звіту в СУР) 197 (номер Звіту) 01.11.2024 - 30.11.2024 (розрахунковий період) 238 970 945,98 грн (сума до сплати);

- 26.12.2024 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту в СУР/дата формування Звіту в СУР) 423 (номер Звіту) 01.10.2024 - 31.10.2024 (розрахунковий період) 14 262 911,76 грн [сума заборгованості підтверджується Звітом коригування від 26.12.2024 № 423, Актом корегування № СВБ_К_03_2024_10_0065 до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.10.2024 № СВБ_02_2024_10_0065, Місячним звітом від 11.11.2024 № 195, Актом № СВБ_02_2024_10_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.10.2024];

- 11.01.2025 (дата надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту в СУР/дата формування Звіту в СУР) 185 (номер Звіту) 01.12.2024-31.12.2024 (розрахунковий період 225 968 657,90 грн (сума до сплати).

Втім, як вказує позивач, станом на момент подання цього позову, Компанія не здійснила жодної оплати позивачу за поставлену електричну енергію для врегулювання небалансів у період з 01 липня 2024 року до 31 грудня 2024 року (включно) за Договором про врегулювання небалансів, а тому непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про врегулювання небалансів складає 652 991 478,43 грн (з ПДВ).

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись, зокрема на те, що Компанія може сплачувати позивачу вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання відповідно до Правил ринку та за наявності коштів, що надійшли від учасників балансуючого ринку, на такому рахунку.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до приписів статті 1 Закону наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- адміністратор розрахунків (АР) (відповідач) - юридична особа, яка забезпечує організацію проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг (пункт 2);

- небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку (пункт 46);

- оператор системи передачі (ОСП) (відповідач) - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (пункт 55);

- сторона, відповідальна за баланс (СВБ) (позивач) - учасник ринку, який зобов`язаний повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальний перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи) (пункт 89).

Відповідно до пунктів 1.1.2 та 1.11.1 Правил ринку:

- система управління ринком (СУР) - програмно-інформаційний комплекс, що складається з окремих систем та підсистем, які забезпечують автоматичне управління даними та процесами, а також виконання розрахунків, передбачених цими Правилами, з урахуванням інтеграції з іншими програмно-інформаційними комплексами, які забезпечують необхідні функції. За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, окрім іншого, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії;

- прострочена заборгованість ОСП - заборгованість ОСП щодо оплати необхідної суми грошових коштів (з ПДВ) за небаланси перед СВБ або балансуючу електричну енергію перед ППБ, відповідно до актів купівлі-продажу та актів-коригування, термін оплати яких відповідно до цих Правил минув.

Відповідно до частин першої та другої статті 52 Закону адміністратор розрахунків забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку. Функції адміністратора розрахунків покладаються на оператора системи передачі.

Компанія здійснює свою господарську діяльність з передачі електричної енергії на підставі ліцензії, виданої Постановою НКРЕКП від 17.12.2021 № 2624.

Відповідно до пункту 1.5 Договору про врегулювання небалансів в редакції чинній в оспорюваний період, врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Згідно з пунктом 2.1 Договору про врегулювання небалансів в редакції, чинній в оспорюваний період, вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3.3 Договору про врегулювання небалансів в редакції чинній в оспорюваний період, ОСП зобов`язаний проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3.4 Договору про врегулювання небалансів в редакції чинній в оспорюваний період, СВБ має право отримувати плату за електричну енергію, продану ОСП за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії та за результатом інших платежів, передбачених Правилами ринку.

Згідно з пунктом 5.1 Договору про врегулювання небалансів в редакції чинній в оспорюваний період, формування ОСП декадних звітів СВБ, місячних звітів СВБ, позапланових звітів СВБ, звітів про коригування, забезпечення СВБ коштів на рахунку ескроу СВБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунків ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку та цим Договором.

Відповідно до пункту 7.7.1 глави 7.7 Правил ринку для забезпечення розрахунків з учасниками ринку, АР формує три декадні звіти та один місячний звіт для кожного розрахункового місяця. Декадні звіти відповідним учасникам ринку формуються АР на четвертий робочий день після останнього дня цієї декади. Місячні звіти відповідним учасникам ринку формуються АР на одинадцятий день місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Згідно з пунктом 1.8.1 Правил ринку АР обчислює обсяги небалансів та наданих послуг на ринку електричної енергії, формує документи та необхідні для розрахунків звіти, стягує та оплачує платежі, передбачені Правилами ринку, і здійснює всі фінансові розрахунки відповідно до розділу V Правил ринку.

Відповідно до пункту 3.1 Договору про врегулювання небалансів в редакції, чинній в оспорюваний період, при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору Сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, Законом та чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 4.1 Договору про врегулювання небалансів в редакції, чинній в оспорюваний період, за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Отже, АР (Адміністратор розрахунків), яким виступає Компанія, здійснює формування Звітів в СУР для оплати небалансів електричної енергії як для АР (за обсяги небалансів електричної енергії продані Компанії), так і для СВБ (за обсяги небалансів електричної енергії придбані Компанією, тобто продані іншими учасниками на користь Компанії) на щодекадній та місячній основі.

Згідно з абзацами другим, четвертим, шостим пункту 7.3.2 Правил ринку АР через СУР, на одинадцятий календарний день місяця, наступного за розрахунковим, формує місячний звіт СВБ та надсилає на електронну адресу СВБ повідомлення про формування місячного звіту СВБ.

З урахуванням даних місячного звіту СВБ оформлюється акт у порядку, встановленому договором про врегулювання небалансів електричної енергії.

Якщо за результатами місячного звіту СВБ має відбутись списання для АР (нарахування для СВБ), АР на четвертий робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту СВБ перераховує з рахунку зі спеціальним режимом використання ОСП кошти на рахунок СВБ відповідно до акта.

Протягом періоду з 01 липня 2024 року до 31 грудня 2024 року (включно) Компанія через СУР формувала Звіти, згідно з якими у відповідача виникло зобов`язання з оплати небалансів електричної енергії за Договором про врегулювання небалансів.

З огляду на викладене, Компанія зобов`язана оплатити вартість небалансів електричної енергії, поставлених йому за Договором про врегулювання небалансів на четвертий робочий день з дня надсилання відповідачем повідомлення про формування місячного звіту СВБ на електронну пошту позивача.

Відповідно до пункту 5.9 Договору про врегулювання небалансів у редакції, чинній в оспорюваний період, ОСП формує та направляє Акт до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання Акта відбувається в електронній формі [за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)], що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою Акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний Сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно Акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті.

Слід зазначити, що в порядку, передбаченому пунктом 5.9 Договору про врегулювання небалансів в редакції, чинній в оспорюваний період, позивачем отримано від відповідача Акти та Акти корегування, які підтверджують спірну заборгованість, а саме:

- Акт № СВБ_02_2024_07_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31 липня 2024 року;

- Акт корегування № СВБ_К_03_2024_07_0065 від 26 вересня 2024 року до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.07.2024 № СВБ_02_2024_07_0065;

- Акт № СВБ_02_2024_08_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31 серпня 2024 року (далі - Акт Версія № 1), підписаний позивачем разом із Протоколом розбіжностей № 1 від 31 серпня 2024 року до Акта № СВБ_02_2024_08_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31 серпня 2024 року (далі - Протокол розбіжностей №1);

- Акт корегування № СВБ_К_02_2024_08_0065 від 30 вересня 2024 року до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.08.2024 № СВБ_02_2024_08_0065 (далі - Акт Версія № 2), підписаний позивачем разом із Протоколом розбіжностей № 2 від 30 вересня 2024 року до Акта корегування № СВБ_К_02_2024_08_0065 до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.08.2024 № СВБ_02_2024_08_0065 (далі - Протокол розбіжностей №2);

- Акт корегування № СВБ_К_03_2024_08_0065 від 24 жовтня 2024 року до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.08.2024 № СВБ_02_2024_08_0065 Акта корегування № СВБ_К_02_2024_08_0065 від 30.09.2024 (далі - Акт корегування №1);

- Акт № СВБ_02_2024_11_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 30 листопада 2024 року;

- Акт № СВБ_02_2024_10_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31 жовтня 2024 року;

- Акт корегування № СВБ_К_03_2024_10_0065 від 26 грудня 2024 року до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.10.2024 № СВБ_02_2024_10_0065;

- Акт № СВБ_02_2024_12_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31 грудня 2024 року.

Крім того, слід зазначити, що позивачем було отримано від відповідача Акт Версія № 1 та Місячний звіт від 11.09.2024 за розрахунковий період з 01.08.2024 до 31.08.2024. Після чого позивач, не погоджуючись з даними, зазначеними в Акті Версія № 1 надав відповідачу Протокол розбіжностей № 1 до Акта Версія № 1. Таким чином, позивачем було підписано Акт Версія № 1 разом із Протоколом розбіжностей № 1 до Акта Версія № 1.

Відповідачем надано позивачу Звіт коригування 01.08.2024-31.08.2024 від 30.09.2024 та Акт Версія № 2, який позивач підписав разом із Протоколом розбіжностей № 2 до Акта Версія № 2.

Акт Версія № 1 та Протокол розбіжностей № 1, Акт Версії № 2 та Протокол розбіжностей № 2 були підписані позивачем як у СУР, так і направлені на електронну пошту відповідача.

Коригувальний звіт від 24.10.2024 за розрахунковий період з 01.08.2024 до 31.08.2024 разом з Актом корегування № 1 підписаний позивачем без зауважень.

Заборгованість за період з 01.10.2024 до 31.10.2024 та за період з 01.12.2024 до 31.12.2024 підтверджується: актом № СВБ_02_2024_10 0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31 жовтня 2024 року, Актом корегування № СВБ_К_03_2024_10_0065 від 26 грудня 2024 року до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31.10.2024 № СВБ_02_2024_10_0065 та Актом № СВБ 02_2024_12_0065 купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від 31 грудня 2024 року.

Отже, загальна сума непогашеного боргу відповідача перед позивачем за небаланси електричної енергії складає 652 991 478,43 грн та підтверджується Звітами, Актами, Протоколами розбіжностей № 1 та № 2 до них, а також Актами корегування.

Суд вказує, що зазначені Акти та Акти корегування підписані відповідачем за допомогою електронно-цифрового підпису, що, у свою чергу, підтверджує факт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів відповідачем в обсягах і вартостях, зазначених у Звітах за період з 01 липня 2024 року до 31 грудня 2024 року за Договором про врегулювання небалансів.

Відповідач, який на ринку електричної енергії виконує функціональні ролі ОСП та АР, відповідно до своїх зобов`язань за Договором про врегулювання небалансів в редакції, чинній в оспорюваний період, повинен оплачувати електричну енергію, придбану у позивача за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії, відповідно до Звітів, Актів та Актів корегування, складених АР; оплата здійснюється з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку на четвертий робочий день з дня надсилання відповідачем повідомлення про формування Звіту СВБ на електронну пошту позивача.

Втім, відповідачем не було в зазначений термін виконано грошові зобов`язання, що підтверджується виписками з поточного рахунку зі спеціальним режимом використання Товариства за період з 12.08.2024 (день формування в СУР та направлення Відповідачем Позивачу першого Звіту за оспорюваний період) до 04.12.2024.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1.3.2 глави 1.3 Правил ринку Договір про врегулювання небалансів електричної енергії за своєю правовою природою є договором приєднання.

Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено вище судом, позивачем було укладено Договір про врегулювання небалансів із відповідачем на підставі заяви-приєднання до публічного договору.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Слід зазначити, що з огляду на вказані вище положення Договору про врегулювання небалансів, пункту 7.3.2 глави 7.3 Правил ринку, зобов`язання з оплати сформованих у СУР відповідачем Звітів за розрахунковий період з 01 липня 2024 року до 31 грудня 2024 року (включно) мали бути виконані відповідачем на четвертий робочий день з дня надсилання АР (відповідачем) відповідних повідомлень про формування Звітів в СУР на електронну пошту відповідача.

Відповідно до частин першої та другої статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Вказана вище норма ГК України кореспондується із положенням частин першої та другої статті 526 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність 652 991 478,43 грн боргу та обов`язок відповідача сплатити грошові кошти на виконання умов Договору про врегулювання небалансів, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з такого.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 75 Закону постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках.

В силу абзацу другого частини четвертої статті 75 Закону кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до Правил ринку, серед іншого, на поточні рахунки сторін, відповідальних за баланс.

Зі змісту вказаної норми права вбачається, що її зміст не містить імперативного обов`язку для відповідача щодо розрахунку з СВБ (в тому числі з позивачем) виключно грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на спеціальний рахунок Компанії.

Таким чином, поточна редакція вказаної вище норми Закону не містить заборони відповідачу використовувати грошові кошти з інших рахунків Компанії для належного виконання грошових зобов`язань перед учасниками ринку, зокрема і СВБ.

Отже, заперечення відповідача є безпідставними, оскільки спростовуються вище встановленими обставинами цієї справи.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 ГПК України, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Стосовно клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду слід зазначити таке.

Відповідач мотивує клопотання тим, що не може спрямувати на виконання рішення у цій справі кошти, для яких Регулятор у структурі тарифу визначив інші напрямки витрат. Більше того, передбачені структурою тарифу кошти одночасно не перебувають у розпорядженні Компанії, а мають бути отримані і витрачені за визначеними напрямками протягом 12 місяців, за умови 100% оплати послуг користувачами послуг-учасниками ринку електроенергії. Невідкладне стягнення з відповідача витрат, джерела покриття яких не передбачені, дестабілізує його фінансовий стан, ставить під загрозу його розрахунки з контрагентами і негативно впливає на роботу енергетичної інфраструктури України.

Відповідач вказує, що нестабільний фінансовий стан Компанії призвів до оголошення 09.11.2024 технічного дефолту Компанії за виплатами євробондів на суму 825 000 млн. доларів США.

Позивач заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з частиною п`ятою статті 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

ГПК України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 908/1884/19 від 14.07.2020.

Враховуючи зазначене вище, оцінивши обґрунтування відповідача, суд дійшов висновку, що наведені відповідачем доводи не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні частини другої статті 331 ГПК України.

Слід зазначити, що згідно з частиною першою статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 ЦК України та статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Суд зазначає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Отже, посилання відповідача на відсутність необхідних коштів не є виключними обставинами. При цьому фінансові ускладнення не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-пр/2013 вказано, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише відповідача, а й позивача (стягувача) у справі та здійснювану ним господарську діяльність.

Окрім того, як зазначено вище, норми статті 75 Закону не містять імперативної заборони щодо розрахунку відповідача з постачальником електричної енергії (позивачем) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Натомість, зазначеними положеннями Закону передбачено можливість відповідача для належного виконання грошових зобов`язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач (боржник) не позбавлений можливості здійснити перерахування на такий рахунок коштів з інших рахунків, зокрема з поточного рахунку, задля належного виконання своїх зобов`язань. Ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не може бути відкладальною обставиною для невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати за договором. Зазначені висновки щодо застосування статті 75 Закону викладені у постанові Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №910/18611/21.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21 зазначено, що твердження Компанії про те, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло не з його вини, є неспроможними, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов`язань як боржника, що прострочив грошове зобов`язання, а наявність особливого алгоритму розподілу коштів на спеціальних рахунках, впровадженого у зв`язку з особливістю здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права.

Крім того, суд враховує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення у цій справі.

З огляду на викладене, клопотання про відстрочення виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25, код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Д.ТРЕЙДІНГ» (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 3, корп. 15, код 42751799) основний борг у розмірі 652 991 478 (шістсот п`ятдесят два мільйони дев`ятсот дев`яносто одну тисячу чотириста сімдесят вісім) грн 43 коп., судовий збір у розмірі 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн 00 коп.

3. У задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про відстрочку виконання рішення відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.04.2025.

Суддя О.Г. Удалова