УХВАЛА

м. Київ

07.04.2025Справа № 910/3077/25

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Київської міської ради

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Хва Груп»; 2) Малого приватного підприємства «Гетьман»

про усунення перешкод у володінні та розпорядженні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

13.03.2025 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Київської міської ради до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Хва Груп» та 2) Малого приватного підприємства «Гетьман» про усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міськради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою місце розташування якої: місто Київ, Святошинський район, вул. Верховинна, 77/13 (кадастровий номер :75:227:0010), шляхом зобов`язання ТОВ «Хва Груп» знести об`єкт самочинного будівництва - нежитлову будівлю (складське приміщення) площею 53,6 кв. м право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Лагоди О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2024, індексний номер: 76186670, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 та нежитлову будівлю площею 184,1 кв. м, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Лагоди О. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2024, індексний номер: 76187246, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/3077/25 від 20.03.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, оскільки встановлено наступне.

1) Позивачем у позовній заяві не зазначено зміст позовних вимог до відповідача-2 - Малого приватного підприємства «Гетьман».

2) Зі змісту позовної заяви вбачається, що проводилась технічна інвентаризація спірних об`єктів нерухомості, за результатами якої, встановлено наявність будівлі літера «В» загальною площею 184,1 кв. м і будівлі літера «Г» загальною площею 53,7 кв. м.

Проте, позивачем відповідні докази не подано та не вказано, що вони не можуть бути подані разом із позовною заявою.

З огляду на викладене, ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/3077/25 від 20.03.2025 встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання

- заяви, в якій викласти зміст позовних вимог до Малого приватного підприємства «Гетьман»;

- заяви із зазначенням доказів, які підтверджують встановлення наявності будівлі літера «В» загальною площею 184,1 кв. м і будівлі літера «Г» загальною площею 53,7 кв. м.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу № 910/3077/25 від 20.03.2025 надіслано позивачу в його електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка отримана останнім 26.03.2025 о 00:15 год., що підтверджується наявним у справі повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, а тому позивач мав усунути недоліки позовної заяви у строк до 07.04.2025 включно.

31.03.2025 від позивача до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач зазначив, що факт проведення технічної інвентаризації описано в рішенні Господарського суду міста Києва № 30/403 від 21.11.2007, яка була проведена на замовлення МПП «Гетьман», що свідчить про наявність останньої у підприємства. Також позивач у поданій заяві про усунення недоліків позовної заяви щодо позовних вимог до МПП «Гетьман» зазначив, що станом на подання даної заяви позовні вимоги відсутні.

У поданій заяві про усунення недоліків позивач просить розглядати позовну заяву в редакції позовних вимог: усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міськради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою місце розташування якої: місто Київ, Святошинський район, вул. Верховинна, 77/13 (кадастровий номер :75:227:0010), шляхом зобов`язання ТОВ «Хва Груп» знести об`єкт самочинного будівництва - нежитлову будівлю (складське приміщення) площею 53,6 кв. м право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Лагоди О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2024, індексний номер: 76186670, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 та нежитлову будівлю площею 184,1 кв. м, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Лагоди О. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.11.2024, індексний номер: 76187246, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Суд розглянувши подані матеріали приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

На переконання позивача, вищевказані обставини усувають недоліки позовної заяви проте суд не погоджується з цим з огляду на таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Крім того, у пункті 32 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.09.2021 у справі № 910/10803/20 викладено висновок про те, що визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц; від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц). Вирішення питання щодо заміни належного відповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 910/20154/16). Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17).

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Частиною 1 статті 47 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

За змістом наведених норм позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. В судовому порядку підлягають захисту порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17).

Суд зауважує, що норми процесуального права не передбачають такої процесуальної дії, як виключення зі складу відповідачів, у даному випадку Малого приватного підприємства «Гетьман», оскільки стаття 48 Господарського процесуального кодексу України дозволяє лише залучення до участі у справі співвідповідача або заміну неналежного відповідача.

Отже, положення частин 1, 2, 4 статті 48 Господарського процесуального кодексу України, зміст яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, не наділяють суд першої інстанції правом виключати одного з відповідачів зі складу сторін справи, не замінивши його при цьому іншим - належним відповідачем, тобто таке виключення є процесуально недопустимим незалежно від того, вчиняються такі дії за клопотанням позивача чи з ініціативи суду. Адже оформлене ухвалою виключення відповідача зі складу відповідачів свідчитиме про вихід суду першої інстанції за межі процесуальних повноважень, чітко визначених статтею 48 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 902/1331/22.

Отже, господарський суд зазначає, що позивач у встановлений строк не усунув недоліки позовної заяви, а саме передбачених п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України щодо викладення змісту позовних вимог щодо відповідача-2 Малого приватного підприємства «Гетьман».

При цьому у поданій заяві про усунення недоліків позивач не зазначив, що відповідачем за поданим ним позовом слід вважати лише Товариство з обмеженою відповідальністю «Хва Груп».

Крім цього, позивач не скористався наданим йому правом на звернення із заявою про закриття провадження у справі в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України або залишення позову без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України по відношенню до відповідача-2 - Малого приватного підприємства «Гетьман».

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 4 статі 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, оскільки позивач у визначений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню позивачу.

У зв`язку з тим, що подача позивачем документів до суду відбувалась в електронному вигляді, суд не вбачає доцільним фактично повертати позивачу роздрукований примірник позовної заяви з додатками.

Враховуючи викладене, керуючись ч.ч. 4, 6 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву і додані до неї документи повернути.

2. Звернути увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Сівакова