ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2025 р. Справа № 922/518/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10; )
до Фізичної особи-підприємця Чернова Євгена Миколайовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 6827,76 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Чернова Євгена Миколайовича (далі - відповідач) 6827,76 грн, з яких:

4223,10 грн - заборгованості за спожиту електричну енергію;

401,20 грн - 3% річних;

1702,32 грн - інфляційних втрат;

501,14 грн - пені.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 026401 від 01.01.2019 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за спожиту електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного та/або поштового зв`язку на юридичну адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію ухвали від 19.02.2025 про відкриття провадження у справі.

Зокрема, копію зазначеної ухвали доставлено до електронного кабінету позивача в підсистемі "Електронний суд", про що свідчить довідка про доставка електронного листа (а. с. 106).

Надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку копія ухвали від 19.02.2025 повернулась на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а. с. 107-110). Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляду справи, а останні в розумінні вимог ст. ст. 120, 242 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд.

В процесі розгляду справи відповідач надіслав на адресу суду заперечення на позовну заяву (вх. № 6143 від 10.03.2025), в яких просить суд у задоволенні позовних вимоги відмовити, а справу - закрити.

В обґрунтування вказаного відповідач, зокрема зазначає, що позивач зазначаючи що відповідачу належать якісь об`єкти, але жодним чином не зазначено де вони знаходяться, як вони забезпечуються електричною енергією; що в даних об`єктах відсутні належні електроустановки, відсутні учасники ринку електричної енергії, взагалі відсутні належні відповідачу об`єкти з 2019-2020 року, та відсутня належна йому точка комерційного обліку електричної енергії.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що при зверненні до суду з позовом у даній справі позивач просить стягнути з відповідача 501,14 грн пені за період з липня 2021 по вересень 2024, посилаючись на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 026401 від 01.01.2019, та норми цивільного та господарського кодексів України, які регулюють зазначені правовідносини, однак, НКРЕКП прийнято постанову "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" від 25.02.2022 № 332 якою постановлено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Також відповідач вважає, що при зверненні до суду з позовом у даній справі позивачем пропущено строк позовної давності

Позивач надав суду додаткові пояснення (вх. № 6835 від 18.03.2025), в яких наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з посиланням на те, що відповідач приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 026401 від 01.01.2019 за вказаними ним же у заяві об`єктами, що приєднані до електричних мереж оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго" Згідно наданої відповідачем заяви приєднання адреса електроустановки споживача є: м. Харків, пр. Людвіга Свободи,42, (ЕІС - код точки комерційного обліку 62Z822). При цьому, відповідач не надав суду доказів розірвання наведеного договору, тобто такий договір є чинним, а відповідно і породжує для сторін певні права та обов`язки

Позивач вказує, що розрахунки за спожиту відповідачем електроенергію проведені на підставі інформації про обсяги розподіленої відповідачу електричної енергії, яка отримана від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго". Відповідач наведену інформацію не оскаржував.

Позивач зазначає, що пеня нарахована відповідачу на підставі ст. 232 ГК України за період з 18.08.2021 по 23.02.2022, а отже норми постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 не застосовуються.

Також позивач надав додаткові пояснення (вх. № 7443 від 24.03.2025) в яких окремо звертає увагу суду на те, що будь-яких повідомлень до позивача від відповідача про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених у заяві приєднанні або про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією у відповідності до "Правил роздрібного ринку електричної енергії", які регулюють відносини на роздрібному ринку електричної енергії, не надходило, тому відповідач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії.

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття судового рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник електричної енергії, за вільними цінами здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 в порядку, визначеному "Правилами роздрібного ринку електричної енергії", затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та на умовах договору постачання електричної енергії споживачу

Відповідно до ст. 4 Закону, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах, де згідно з ч. 1 ст. 63 Закону, універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Як визначено у п. 7 Постанови НКРЕКП №1268 від 26.10.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, у відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному веб-сайті Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Слід зазначити, що згідно з пп. 4.12, 4.13 розділу IV Правил, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 зазначеної постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 9.1.1 розділу IX Кодексу комерційного обліку електричної енергії обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку (АТ "Харківобленерго") та затверджуються регулятором.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем надано позивачу заяву-приєднання від 28.01.2019 до договору на умовах комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів.

Згідно з додатком до наведеної заяви-приєднання адреса об`єкту споживання споживача є: м. Харків, пр. Людвіга Свободи,42, (ЕІС - код точки комерційного обліку 62Z822).

З урахуванням вищевикладених положень чинного законодавства, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах договору № 026401 від 01.01.2019 (далі за текстом - договір; а. с. 15-18).

Згідно з п. 2.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Порядок розрахунків за договором № 026401 від 01.01.2019 визначається відповідно до комерційної пропозиції № 1, яка є невід`ємним додатком до договору.

Згідно з вимогами п. 5.3-5.7 договору, ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених в п. 3.1 глави 3 цього договору. Збільшення ціни на електричну енергію може бути здійснено лише у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 нього договору. Ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію. Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розмішена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування. Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 5.9 та п. 5.13 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника, споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції.

Згідно з п. 5.10 договору оплата рахунку постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком № 3 до цього договору.

За умовами п. 3 комерційної пропозиції № 1, яка є додатком № 3 до цього договору, розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати, визначеної на основі фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний період.

Якщо авансовий платіж розраховується для споживача, фактичний обсяг відпущеної електричної енергії якого за попередній період дорівнює 0 (або для нових споживачів), сума попередньої оплати визначається на основі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період.

Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим способом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються суми до сплати за використану електричну енергію, в тому числі за послугу з розподілу електричної енергії.

Пунктом 4 комерційної пропозиції № 1 встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем; рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника; в разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.

У п. 7 комерційної пропозиції № 1 передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов договору здійснив постачання відповідачу електричної енергії, зокрема, протягом липня-серпня 2021 року та за результатами розрахункового періоду сформовано та виставлено відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію. Зокрема:

за липень 2021 року на суму разом з ПДВ 3366,70 грн. Відповідачем за липень 2021 року спожито 1067 кВт*год., що підтверджується наданим ОСР - АТ «Харківобленерго» витягом з реєстру фактичних обсягів ел. енергії по споживачам електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут" за 07/2021-08/2021. Рахунок та акт приймання передачі електричної енергії за липень 2021 року, відправлено засобами поштового зв`язку 10.08.2021. Строк оплати рахунку до 17.08.2021;

за серпень 2021 року на суму разом з ПДВ 3341,46 грн. Відповідачем за серпень 2021 року спожито 1067 кВт*год. що підтверджується наданим ОСР - АТ «Харківобленерго» витягом з реєстру фактичних обсягів ел. енергії по споживачам електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут" за 07/2021-08/2021. Рахунок та акт приймання передачі електричної енергії за серпень 2021 року, відправлено засобами поштового зв`язку 07.09.2021. Строк оплати рахунку до 14.09.2021.

Однак, спожита електроенергія відповідачем залишилася не оплаченою.

Обставини щодо стягнення зазначеної заборгованості в судовому порядку стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язань, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України, нараховано до стягнення з відповідача 501,14 грн - пені за період прострочення з 18.08.2021 по 23.02.2022, 401,20 грн 3% річних за період прострочення з 18.07.2021 по 14.09.2024 та 1702,32 грн інфляційних втрат за період прострочення з жовтня 2021 року по вересень 2024 року включно.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом ч. 6-7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

У даному випадку, матеріалами справи підтверджується факт приєднання відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 026401 від 01.01.2019.

Приєднання до умов даного договору здійснено за поданою відповідачем заявою-приєднання від 28.01.2019 до умов договору на умовах комерційної пропозиції № 1 для малих непобутових споживачів. Згідно з додатком до наведеної заяви-приєднання адреса об`єкту споживання споживача є: м. Харків, пр. Людвіга Свободи,42, (ЕІС - код точки комерційного обліку 62Z822).

Зазначене спростовує доводи відповідача про те, що позивачем нібито не доведено наявність електроустановок відповідача та не зазанченої їх адреси.

Посилання відповідача на те, що за цією адресою він нібито з 2019 року не має на праві власності будь-яких об`єктів нерухомості не впливає на правову кваліфікацію спірних правовідносин щодо стягнення боргу за договором, оскільки по-перше зазначені обставини відповідачем жодним чином не доведені, і по-друге, відповідач не надав суду будь-яких доказів звернення до позивача з повідомленнями про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених у заяві приєднанні або про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією у відповідності до "Правил роздрібного ринку електричної енергії", які регулюють відносини на роздрібному ринку електричної енергії.

Таким чином, укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 026401 від 01.01.2019 станом на час постачання електричної енергії щодо якої виник спір про її оплату (липень - серпень 2021) був діючим, а відповідно і породжував для його сторін певні права та обов`язки, в т.ч. для відповідача щодо оплати вартості спожитої електроенергії.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем умов наведеного договору щодо поставки електричної енергії, зокрема протягом липня - серпня 2021 року, та факт порушення відповідачем умов цього договору щодо своєчасної та повної оплати виставленого позивачем рахунку за вказаний період.

Відповідно до п. п. 4.12, 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 4.3 Правил, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або надані послуг.

Таким чином, визначення обсягу спожитої електричної енергії не відноситься до компетенції ПрАТ "Харківенергозбут", а відноситься до ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП від 27.12.2017 № 1470 (п.п. 2 п. 2.3 Розділ 2).

Обсяг спожитої відповідачем електроенергії в липні-серпні 2021 визначено на підставі відомостей, наданих АТ "Харківобленерго", який є оператором системи розподілу електричної енергії відповідно до договору укладеного між відповідачем та АТ "Харківобленерго".

В даному випадку, обсяг спожитої відповідачем електроенергії підтверджується витягом з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по споживачам електропостачальника ПрАТ "Харківенергозбут" (ПУП) () наданому оператором системи розподілу АТ "Харківобленерго" (). З даного витягу вбачається, що за договором № 026401 від 01.01.2019 відповідачем за 07/2021-08/2021 спожито: за липень 2021 року - 1067 кВт*год., за серпень 2021 року - 1067 кВт*год.

З огляду на вказані показники, позивачем здійснено розрахунок заборгованості та засобами поштового зв`язку 10.08.2021 направлено на адресу відповідача акти приймання-передачі електроенергії та відповідні рахунки за липень 2021. Строк сплати рахунків до 17.08.2021. Рахунок та акт приймання передачі електричної енергії за серпень 2021 року відправлено засобами поштового зв`язку 07.09.2021. Строк оплати рахунку до 14.09.2021.

Однак, доказів сплати зазначених рахунків матеріали справи не містять та відповідачем суду не надані. При цьому, відповідач отримавши наведені акти та рахунки будь-яким чином не відреагував на них, зокрема не оспорював і об`єми електричної енергії зазначені в даних актах та рахунках. Окрім того, в процесі розгляду даної справи наведена інформація щодо обсягу спожитої електроенергії відповідачем також жодним чином не спростована.

Таким чином, факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором № 026401 від 01.01.2019 за поставлену у липні-серпні 2021 року електричну енергію на суму 4223,10 грн підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовано. Строк виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати цієї заборгованості встановлений умовами договору та є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати цієї заборгованості, суд за наслідками розгляду справи приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 4223,10 грн заборгованості за електричну енергію.

Окремо суд звертає увагу відповідача на те, що як постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, так і наказ Міністерства енергетики України № 148 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану", яким затверджено Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану" був прийнятий 13.04.2022, тобто після визначення обсягів електричної енергії, спожитих ФОП Черновим Є. М. у липні - серпні 2021 року, тобто не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання відповідача на те, що позивач при зверненні до суду нібито пропустив встановлений законом строк позовної давності суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Статтями 256-257 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У зв`язку з поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року на території України було встановлено карантин.

В подальшому термін його дії неодноразово продовжувався, зокрема Постановою Кабінету Міністрів України від № 383 від 25.04.2023 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236» дію карантину було продовжено до 30 червня 2023 року.

Запровадження карантинних заходів обумовило внесення змін до норм матеріального права щодо перебігу строку позовної давності. Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ (набрав чинності з 02.04.2020) прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п. 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Крім того Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року в Україні було введено воєнний стан. В подальшому відповідними указами президента України воєнний стан неодноразово продовжувався. Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року на 90 діб

Так само введення воєнного стану обумовило внесення змін до норм матеріального права щодо перебігу строку позовної давності. Зокрема, законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено п. 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що даний позов позивачем подано в межах встановленого законом строку позовної давності

До того ж, згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В даному ж випадку відповідач у запереченнях на позовну заяву (вх. № 6143 від 10.03.2025) лише посилається на певні положення глави 19 ЦК України та зазначає про пропуск позивачем позовної давності, однак, при цьому не просить суд застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу позовної давності.

Зазначене додатково свідчить про безпідставність вимог відповідача про відмову в позові з цих підстав.

Щодо позову в частині стягнення інфляційних та 3% річних, суд зазначає.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначалось, п. 7 комерційної пропозиції № 1 передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за спожиту електроенергію у липні-серпні 2021 року підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене надає позивачу право на нарахування інфляційних та 3% річних за таке прострочення.

Суд також констатує факт виставлення позивачем відповідачу до сплати рахунків на 3% річних та інфляційні (а. с. 37-43).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та річних, суд констатує, що його здійснено арифметично вірно. Перевірка розрахунку інфляційних та річних судом здійснювався за допомогою інструменту "Юридичний калькулятор" (https://calc.sitebuy.pro/).

За таких обставин, заявлений позов в цій частині також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають 401,20 грн 3% річних за період прострочення з 18.07.2021 по 14.09.2024 та 1702,32 грн інфляційних втрат за період прострочення з жовтня 2021 року по вересень 2024 року включно.

Щодо позову в частині стягнення пені суд зазначає.

Крім того, ст. 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як зазначалось, у п. 7 комерційної пропозиції № 1 передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки.

Як вже зазначалося, факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за спожиту протягом липня - серпня 2021 року електроенергію підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Зазначене також надає позивачу право на нарахування пені за таке прострочення в порядку, визначеному вказаними положеннями чинного законодавства та умовами договору.

Перевіривши за допомогою інструменту "Калькулятори" системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга: закон" складений позивачем розрахунок пені суд констатує його арифметичну вірність.

За таких обставин, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 501,14 грн пені за період прострочення з 18.08.2021 по 23.02.2022.

Посилання відповідача в обґрунтування незаконності нарахування пені на положення постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332 (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП від 26.04.2022 № 413), суд вважає безпідставними оскільки позивачем нараховано пеню за період по 23.02.2022, тобто до моменту введення в дію наведеної Постанови НКРЕКП.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Чернова Євгена Миколайовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10; ):

4223,10 грн - заборгованості за спожиту електричну енергію за договором № 026401 від 01.01.2019 (із зарахуванням на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" НОМЕР_2 , МФО 351823, );

401,20 грн - 3% річних, 1702,32 грн - інфляційних втрат, 501,14 грн - пені та 2422,40 грн - судового збору (із зарахуванням на ХОУ АТ "Ощадбанк" НОМЕР_3 , МФО 351823, ).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак