ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
10.04.2025 Справа № 917/188/25
Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Хандлопекс
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Хандлопекс, м.Львів
до Фізичної особи підприємця Маренича Василя Івановича, м. Полтава
представники сторін не з`явились
Товариство з обмеженою відповідальністю Хандлопекс подало заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі (а.с.60-62).
Ухвалою від 01.04.2025 суд призначив цю заяву до розгляду у судове засідання на 10.04.2025 (а.с.87).
Про вказане судове засідання та розгляд заяви учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку 01.04.2025 ухвали по системі Електронний суд позивачу (а.с.88) та представнику відповідача адвокату Гордієнко Ю.Ю. (а.с.89), який діє на підставі ордеру від 03.10.2024 (а.с.68).
Відповідно до ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п. 2).
Відповідно до ч. 7 статті 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
ТОВ Хандлопекс подало заяву про розгляд заяви без його участі.
Фізична особа підприємець Маренич В. І. відзиву на заяву чи пояснень не надав.
Згідно з ч. 3 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, часта місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У судовому засіданні 10.04.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
До Господарського суду Полтавської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Хандлопекс з позовом до Фізичної особи підприємця Маренича Василя Івановича про стягнення 73 596,92 грн заборгованості за договором поставки № 400/20 від 24.04.2020, з якої 28 450,00 грн основного боргу, 28 490,71 грн 30% річних, 16 656,21 грн інфляційних втрат.
Ухвалою від 03.02.2025 (а.с. 31-32) суд відкрив провадження у справі № 917/188/25, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
В ч. 1 - ч. 3 ст. 124 ГПК України зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом ч. 2, ч.4 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У позовній заяві та клопотанні від 11.11.2024 позивач навів суду орієнтовний розрахунок судових витрат, згідно якого він планував понести 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також заявив клопотання про вирішення розподілу цих витрат після винесення рішення в цій справі в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Позивач подав заяву від 21.03.2025 (а.с.60-61) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу у сумі 7500,00 грн.
Рішення було доставлено позивачу у електронний кабінет у системі «Електронний суд 21.03.2025 о 17 год 00 хв. (а.с.59).

Зава про докази понесення судових витрат подана позивачем до системи «Електронний суд» 21.03.2025 (вхід. суду від 24.03.2025), тобто в установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк.

Позивач у заяві від 21.03.2025 (а.с.60-61) прохає стягнути з відповідача на користь позивача 7500,00 грн витрат на професійну правову допомогу, що поніс позивач у цій справі.

У підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката до матеріалів справи надані: копію договору № 17-06/24 від 17.06.2024 про надання професійної правничої допомоги, укладений між позивачем (клієнтом) та Адвокатським об`єднанням «Аксело» (а.с.24), додаткову угоду від 17.06.2024 до цього договору (а.с.25), акт наданої правової допомоги від 21.03.2025 (а.с.65) та ордер на надання правничої допомоги 22.01.2025, виданий Адвокатським об`єднанням «Аксело» адвокату Нагорняк І .М. (а.с.23).

Право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом Нагорняк І .М. підтверджено свідоцтвом від 20.08.2021 (а.с.22).

У договорі № 17-06/24 від 17.06.2024 про надання професійної правничої допомоги його сторони погодили наступне:

- п.1.1 - предметом договору є надання Адвокатським об`єднанням професійної правничої допомоги клієнту у всіх справах, які можуть бути пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів;

- п.1.2 - Адвокатське об`єднання визначає адвоката, який безпосередньо працюватиме над дорученням Клієнта;

- п.1.3 - Адвокатському об`єднанню та адвокату в ході представництва у всіх судових установах будь-якої юрисдикції надаються всі права особи, яка бере участь у справі; представництво інтересів Клієнта у справі здійснюється без будь-яких процесуальних обмежень4

- п.4.1 розмір та порядок обчислення гонорару, порядок його сплати визначаються шляхом підписання додаткової угоди до договору.

У додатковій угоді від 17.06.2024 до цього договору (а.с.25) сторони узгодили, що послуги з надання правничої допомоги розраховуються погодинно, пропорційно витраченому часу, який оплачується відповідно з розрахунку 1500,00 грн за одну годину роботи адвоката. Оплата здійснюється на підставі рахунку протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку та підписання Акта наданих послуг.

За результатами надання послуг правової допомоги по цій справі між Позивачем та АО "АКСЕЛО" було підписано Акт наданої правової допомоги від 21.03.2025р. (а.с.65), в якому сторони підтвердили надання послуг адвокатом: опрацювання документів, складання та надсилання позовної заяви до Господарського суду Полтавської області за позовом клієнта до ФОП Маренича Василя Івановича (4 години) направлення копії позовної заяви Відповідачу (1 година). Позивачу було всього було надано послуг тривалістю 5 годин, на загальну суму 7500,00 грн.

Відповідач заперечень щодо вказаної суми до суду не направив, клопотання про зменшення цих витрат в зв`язку із їх неспіврозмірністю не подав.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі Закон № 5076-VI) встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, про те що вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

В п. 5.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю (п. 5.37 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Виходячи із змісту статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) (п. 5.40 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) (п. 5.40 постанови ВП ВС від 15.10.2019 в справі № 904/4507/18).

Як вже було зазначено вище, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати суду при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Заявлений позивачем до відшкодування розмір судових витрат в сумі 7500,00 грн є обґрунтованим, розумним, пропорційним предмету спору.

Враховуючи, що цей спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, що відповідач не відреагував на заявлену позивачем претензію, не вчиняв дій щодо позасудового врегулювання спору, на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України судові витрати на правничу допомогу в сумі 7500,00 грн покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись ст. 232, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Маренича Василя Івановича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Хандлопекс (вул. Городоцька, буд. 355-3, м. Львів, 79040; ідентифікаційний код 37800770) 7500 грн 00 коп. - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного додаткового рішення: 14.04.2025.

Суддя Т. М. Безрук