УХВАЛА

08 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/13612/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

розглянувши заяву Київської міської прокуратури про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 12.03.2025 у справі

за позовом заступника керівника Печерської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державне підприємство Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Дніпромісто" імені Ю. М. Білоконя в місті Києві, про стягнення 4 477 036,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2025 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І. прийняв постанову, якою:

1. Касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури задовольнив.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2024 скасував, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2024 у справі № 910/13612/23 залишив в силі.

3. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер" () на користь Київської міської прокуратури () 134 311,10 грн судового збору за подання касаційної скарги.

31.03.2025 Київська міська прокуратура звернулася із заявою про виправлення допущеної в резолютивній частині постанови від 12.03.2025 описки шляхом викладення пункту 3 резолютивної частини постанови в наступній редакції: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаян Віннер" (проспект Степана Бандери, 16А, м. Київ, 04073; ) на користь Київської міської прокуратури (вулиця Предславинська, 45/9, м. Київ,03150; ) 134 311, 10 грн (сто тридцять чотири тисячі триста одинадцять грн 10 коп) витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Заява мотивована тим, що в пункті 3 резолютивної частини постанови Верховного Суду від 12.03.2025, згідно з яким на користь Прокуратури стягнуто вищевказану суму судового збору, допущено описку, а саме, не зазначено місцезнаходження ТОВ "Лаян Віннер" та Київської міської прокуратури. Зазначене є перешкодою для видачі судом першої інстанції виконавчого документу, який би відповідав вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.03.2025 зазначену заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

Відповідно до статті 243 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Отже, правила вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. При цьому опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.

У постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 300/765/15-ц зазначено, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

У контексті наведеного Суд наголошує на відсутності описки в пункті 3 резолютивної частини постанови від 12.03.2025, а саме, щодо не зазначення місцезнаходження ТОВ "Лаян Віннер" та Київської міської прокуратури.

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням: а) висновку суду касаційної інстанції по суті вимог касаційної скарги і позовних вимог; б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції; г) повороту виконання у разі скасування рішень судів за наявності відповідної заяви та підстав.

Отже, в резолютивній частині постанови Верховний Суд не має зазначати відомості про місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Водночас відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 ГПК України).

Отже, суд першої інстанції при видачі наказу на виконання постанови Верховного Суду від 12.03.2025 має вказати у ньому, серед іншого, як резолютивну частину постанови, яка передбачає стягнення суми судового збору, так і повну інформацію про боржника та стягувача, зокрема, щодо їх місцезнаходження.

З урахуванням наведеного Суд робить висновок, що постанова від 12.03.2025 не містить помилок технічного (неюридичного) характеру, що свідчить про відсутність підстав для внесення виправлень до резолютивної частини вказаної постанови.

Керуючись статтями 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Київської міської прокуратури про виправлення описки в поставні Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 910/13612/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач