ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/370/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПУТНИК-СТРОЙ" (вулиця Туристська, буд. 22, Одеса, Одеська область, 65076) до відповідача: Виробничо-комерційна фірма в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс" (вул. Базова, 7, Авангард, Овідіопольський район, Одеська область, 67806) про стягнення 191732,88 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПУТНИК-СТРОЙ" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Виробничо-комерційної фірми в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс" 191732,88 грн. заборгованості за надані послуги з вивозу сміття.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2025 відкрито провадження у справі. Справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін). Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України до електронного кабінету.

Згідно сформованих довідок про доставку електронного листа, ухвала суду була доставлена до електронного кабінету відповідча 12.02.2025.

При цьому, згідно з ч.ч.4 та 5 ст.6 ГПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів)..

Частиною 7 статті 6 ГПК України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі..

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом до електронного кабінету, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач відзив на позов не надав, отже суд розглядає справу за наявними матеріалами, відповідно до ст. 165 ГПК України.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

27 листопада 2020 року Виробничо-комерційна фірма в формі товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС» - надалі «Відповідач» або «Замовник, та Товариство з обмеженою відповідальністю «СПУТНИК-СТРОЙ», надалі: «Позивач» або «Виконавець, уклали Договір на вивіз сміття №2711-317-332, надалі Договір.

Відповідно до п.1.1. Договору предметом Договору є надання Виконавцем послуг з вивозу сміття (надалі - сміття) з об?єкту Замовника.

Пунктом 3.1 Договору передбачено послуги, що надаються виконавцем, приймаються Замовником. При цьому складається Акт надання послуг на кожне замовлення окремо, який підтверджує факт виконання договірних зобов`язань Виконавцем (надалі- Акт).

Відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. Договору вартість послуг визначається в залежності від об?єму наданих послуг с урахуванням вартості надання послуги за 1м3 в актах виконаних робіт. Оплата послуг Виконавця здійснюється шляхом оплати вартості наданих послуг, визначених в підписаних Сторонами Актах надання послуг. За цим Договором можливе здійснення попередньоі оплати на підставі виставлених Виконавцем рахунків-фактур у розмірі 100% від вартості замовлених послуг.

На виконання Договору Позивачем були надані, а Відповідачем прийняті послуги згідно вказаних далі актів надання послуг : Акт надання послуг №1291 від 27.11.2020 року на 34 669.80 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1292 від 28.11.2020 року на 13 867.92 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1293 від 28.11.2020 року на 6 933.96 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1294 від 28.11.2020 року на 21 934.43 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1295 від 28.11.2020 року на 7 590.37 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1296 від 28.11.2020 року на 14 260.85 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1297 від 28.11.2020 року на 14 723.11 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1298 від 29.11.2020 року на 7 858.49 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1299 від 29.11.2020 року на 15 716.98 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1300 від 30.11.2020 року на 27 735.84 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1301 від 30.11.2020 року на 27 735.84 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1302 від 30.11.2020 року на 27 735.84 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1303 від 01.12.2020 року на 6 933.96 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1304 від 01.12.2020 року на 2 861.41 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1305 від 01.12.2020 року на 2 870.66 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1306 від 01.12.2020 року на 20 801.88 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1307 від 01.12.2020 року на 20 801.88 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1308 від 01.12.2020 року на 6 933.96 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1309 від 02.12.2020 року на 3 235.85 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1310 від 02.12.2020 року на 3 189.62 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1311 від 27.11.2020 року на 32 358.48 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1312 від 27.11.2020 року на 20 801.88 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1313 від 27.11.2020 року на 27 735.84 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1314 від 30.11.2020 року на 8 750.65 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1315 від 30.11.2020 року на 20 801.88 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1316 від 01.12.2020 року на 6 933.96 грн (з ПДВ).

Позивач зазначає, що усього за вказаними актами Позивачем було надано, а Відповідачем прийнято послуг на 405 775.34 гривень. Оплата за вказані послуги були проведена Відповідачем частково, а саме - в сумі 236 000 гривень, що підтверджено Випискою по рахунку Позивача в АБ «Південний» від 19.12.2024р.. Таким чином, існує заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором в сумі 169 775 гривень 34 копійок.

Крім того, Позивачем були надані, а Відповідачем прийняті послуги з вивозу сміття без укладання договору, а саме: Акт надання послуг №1480 від 26.11.2020 року на 15 023.58 грн (з ПДВ), Акт надання послуг №1481 від 26.11.2020 року на 6 933.96 грн (з ПДВ). Усього за вказаними актами Позивачем було надано, а Відповідачем прийнято послуг на суму 21 957.54 гривень.

Позивач стверджує, що оплата за вказані послуги Відповідачем не здійснена. Таким чином, з боку Відповідача існує заборгованість перед Позивачем за надані послуги з вивозу сміття на загальну суму 169 775.34 + 21 957.54 гривень = 191 732 /сто дев`яносто одна тисяча сімсот тридцять дві/ гривні 88 копійок.

Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПУТНИК-СТРОЙ" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Виробничо-комерційної фірми в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс" 191732,88 грн. заборгованості за надані послуги з вивозу сміття, а також суму судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.510 ЦК України визначено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПУТНИК-СТРОЙ» та Виробничо-комерційною фірмою в формі товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГАПОЛІС» було досягнуто домовленості, що надання ТОВ «Спутник-Строй» на користь вказаного контрагенту послуг з вивозу сміття. Досягнута домовленість була оформлена договором №2711-317-332 від 27.11.2020 року (з актами надання послуг), а частина послуг була надана без укладання окремого договору, факт надання цих послуг підтверджений актами надання послуг..

Позивач свої зобов`язання, станом на день оплати за надані послуги, не виконав в повному обсязі внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 191732,88 грн. яка підлягає стягненню.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,4грн. покладаються на відповідача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНОЇ ФІРМИ В ФОРМІ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МЕГАПОЛІС (67806, Україна, Овідіопольський р-н, Одеська обл., селище міського типу Авангард, вулиця Базова, будинок, 7, код 31502803) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПУТНИК-СТРОЙ» ( 65076, місто Одеса, вулиця Туристська, будинок 22, код 41920339) заборгованість за надані послуги в сумі 191 732 гривні 88 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов