ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5646/24

За позовом: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" (7303, м.Херсон, вул.Суворова, буд.26, )

До відповідачів: Фермерського господарства «ЮЛИО» (73000, Херсонська обл., Генічеський р-н, с-ще Правільне, вул. Гагаріна, буд.2, ) ; ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Корчевський М.Ю.

Представники:

Від позивача: Лепська А.В. - на підставі довіреності № 19/4-02/13 від 14.01.2025 р.;

Від відповідачів: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, акціонерне товариство (далі АТ) "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонське обласне управління АТ "Ощадбанк", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства ( далі- ФГ) «ЮЛИО» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення за договором кредитної лінії №119.10-10/515 від 10.02.2022р. основного боргу (кредиту) у розмірі 422 518 грн 53 коп., процентів за користування кредитом у розмірі 206 355 грн 03 коп. та комісії у розмірі 23 516 грн 78 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.12.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5646/24. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2025р. Ухвалою суду від 28.01.2025р. відкладено підготовче засідання на 18.02.2025р. Ухвалою суду від 18.02.2025р. закрито підготовче провадження у справі №916/5646/24 та призначено розгляд справи по суті на 13.03.2025р. Ухвалою суду від 13.03.2025р. відкладено розгляд справи на 03.04.2025р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява №30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява №30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Представник позивача у судових засіданнях позовну заяву підтримує з мотивів, викладених у позовній заяві, наполягає на задоволенні позову.

Щодо повідомлення відповідачів ФГ «ЮЛИО» та ОСОБА_1 , суд зазначає, що направлення їм документів у паперовому вигляді не є можливим, оскільки місцем їх реєстрації є тимчасово окупована територія Херсонської та Запорізької області. Поштові відділення УДППЗ «Укрпошта» на зазначеній території не працюють в умовах воєнного стану, про що на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта» наявне оголошення (оновлене 30.09.2022) про те, що «в умовах правового режиму воєнного стану, введеного у країні відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами), затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, роботу мережі об`єктів поштового зв`язку Укрпошти ускладнено, водночас можуть відбуватися зміни в режимі роботи відділень поштового зв`язку (далі ВПЗ), переліку надання послуг та строків їх надання. Зараз тимчасово не працюють ВПЗ у тих населених пунктах, де відбуваються бойові дії та обстріли, ВПЗ, які зруйновані внаслідок цього, та ВПЗ, що розташовані на території, що тимчасово окупована ворогом. Слід зазначити, що відновлення діяльності Укрпошти на тимчасово окупованих територіях України може відбутися тільки після відновлення конституційного ладу на цих тимчасово окупованих територіях».

За таких обставин, суд повідомляв відповідачів про місце, дату та час судових засідань шляхом розміщення ухвал суду на офіційному сайті Господарського суду Одеської області.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що 10.02.2022 р. між АТ «Ощадбанк» (Банк) та ФГ «ЮЛИО» (Позичальник) було укладено Договір кредитної лінії №119.10-10/515 за державною програмою «Доступні кредити 5-7-9%» та частково забезпечений гарантією держави, в рамках Порядку надання державної гарантії на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №723, та укладеного між Міністерством фінансів України та АТ «Ощадбанк» Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/560 від 03.12.2021р.

У відповідності до п. 2.1 Договору кредитної лінії Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а Позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежіва в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 3.2 Договору кредитної лінії кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше « 09» лютого 2025 року.

За умовами п. 3.1, 3.8, 3.9 Договору кредитної лінії сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 1 000 000 грн. Цільове призначення кредиту поповнення оборотного капіталу. Кредит надається траншами в порядку та на умовах, передбачених цим договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника.

Як зазначає позивач, у п. 3.3 Договору кредитної лінії сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування, згідно з наступним графіком: Період / Діючий ліміт кредитування: до « 08» грудня 2024 року (включно) / 1 000 000 грн; з « 09» грудня 2024 року до « 08» січня 2025 року / 666 667 грн; з « 09» січня 2025 року до « 09» лютого 2025 року / 333 334 грн.

Відповідно до пп. 3.5.1 Договору кредитної лінії за користування кредитом Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням формули: БПС = Індекс UІRD (3m) + Маржа, де: БПС розмір Базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором; Індекс UІRD (3m) Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб; Маржа доданок, який виражений у процентах, що становить 7 (сім) процентів.

За умовами пп. 3.5.2 Договору кредитної лінії на момент укладення договору, з урахуванням визначеного на таку дату індексу UІRD (3m) та із застосуванням формули, передбаченої пп. 3.5.1 цього договору, розмір базової процентної ставки становить 14,63% річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої процентної ставки у відповідності до пп. 3.5.3 цього Договору.

Загальний порядок нарахування та сплати процентів визначений у п.п. 3.5, 3.16 Договору кредитної лінії.

Позивач звернув увагу на те, що умовами п. 3.6 Договору кредитної лінії також встановлений особливий порядок виконання Позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів. Приймаючи до уваги умови Порядку, користуючись принципом свободи договору та керуючись ч. 2 ст. 526 ЦК України, сторони дійшли згоди, що за умови дотримання Позичальником умов програми та належного виконання ним умов цього договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності програмі, Позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасності сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов договору кредитної лінії, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме: протягом періоду повної компенсації процентів, сплата процентів за договором кредитної лінії в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом розвитку підприємництва (далі - Фонд) в повному обсязі у зв`язку з наданням Позичальнику компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у п. 3.19 договору кредитної лінії; протягом періоду часткової компенсації процентів, Позичальник самостійно (за власні кошти) сплачує нараховані за договором кредитної лінії проценти в розмірі компенсаційної процентної ставки, яка з урахуванням умов програми становить 7 (сім цілих) процентів річних; решта нарахованих процентів в розмірі КЧП, яка розраховується як різниця між базовою процентною ставкою та компенсаційною процентною ставкою, що сплачується Фондом у зв`язку з наданням Позичальником компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в п. 3.19 договору кредитної лінії, або позичальником у випадках та у строки визначені Договору кредитної лінії.

Пунктом 3.11 Договору кредитної лінії встановлено, що з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, Позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором. Також Позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з п. 3.3 цього договору (підпункт 3.11.1).

Відповідно до п.п. 3.16, 3.19 Договору кредитної лінії Позичальник щомісяця забезпечує сплату повної суми процентів за користування кредитом та перерахування коштів для погашення заборгованості (в т.ч. погашення простроченої заборгованості) на рахунок Банку № НОМЕР_2 , код банку 352457 та Банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості Позичальника за відповідним зобов`язанням. З урахуванням умов Програми призупиняється надання компенсації Позичальнику, якщо він допустить прострочення більше ніж на 15 календарних днів виконання зобов`язань зі сплати процентів (їх частини) та/або з повернення кредиту (його частини), або з інших підстав, які передбачені або будуть передбачені умовами програми (пп. 3.18.1 Договору кредитної лінії).

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п. 3.7 Договору кредитної лінії Позичальник сплачує Банку: комісійну винагороду за надання кредиту в розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) відсотків від суми максимального ліміту кредитування в день укладання договору; комісійну винагороду за обслуговування кредиту в розмірі 0,83 (нуль цілих вісімдесят три сотих) відсотків від суми максимального ліміту кредитування, щомісячно. Сплачується з 10 до 15 числа місяця, наступного за звітним. Методом нарахування комісії 30/360.

Також, позивач зазначив, що відповідно до п. 2.7 додаткового договору № 1 до Договору кредитної лінії №119.10 10/515 від 10.02.2022р. в доповнення до інших комісійних винагород Позичальник сплачує Банку комісійну винагороду за здійснення Банком операції з управління за кредитом, що пов`язана з отриманням Гарантії. Сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,001% відсотків від суми максимального ліміту кредитування, помноженого на ставку індивідуальної гарантії, одноразово в день укладання цього додаткового договору.

Позивач також зазначив, що з метою забезпечення належного виконання ФГ «ЮЛИО» зобов`язань за Договором кредитної лінії, між АТ «Ощадбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) був укладений договір поруки, за умовами п.2.1. якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання за договором кредитної лінії, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

За п.2.2 договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному кредитним договором у тому числі, але не виключно у разі: 1) повного чи часткового невиконання Боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/ або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором; 2) не відшкодування завданих кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов кредитного договору.

Як зазначає позивач, відповідно до п. 2.4 договору поруки обсяг зобов`язань Поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання Боржником та/або Поручителем (на умовах, визначених цим договором) зобов`язання за кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання Боржником зобов`язання, а також несе визначену законодавством відповідальність за порушення ним встановленого цим договором грошового зобов`язання, в тому числі щодо сплати коштів за користування чужими грошовими коштами (пункт 2.5 договору поруки).

Пунктом 2.6 договору поруки унормовано, що Поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання зобов`язання правонаступниками Боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором та/або яка буде визначена боржником за зобов`язанням відповідно до законодавства.

Згідно з п.п. 3.2.2, 3.2.3 договору поруки - у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від Боржника і Поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.

У випадку направлення кредитором Поручителю вимоги, Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. Якщо кредитор скористався своїм правом та направив Поручителю вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань Боржника перед кредитором за кредитним договором (п.п. 3.2.7, 3.2.8 договору поруки).

Також, позивач звернув увагу, що п.п. 10.1.1, 10.1.2, 10.3.1 договору поруки врегульовано, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 10 років; дія поруки за цим договором для цілей застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України становить 10 років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням).

Як зазначає позивач, окрім поруки, виконання Позичальником зобов`язання за Договором кредитної лінії частково, згідно ставки індивідуальної гарантії в розмірі 50% від суми кредиту, забезпечено гарантією держави, адже 10.02. 2022 р. між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір № 1 до Договору кредитної лінії №119.10-10/515, як часткове забезпечення гарантією держави, в рамках порядку та договору гарантії.

Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі, реалізація якої здійснюється на підставі Порядку надання фінансової державної підтримки для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, наданих суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва резидентам України є: агент АТ «Державний експортно-імпортний банк України», що надає агентські, консультаційні та інші послуги відповідно до умов агентської угоди між гарантом та агентом та договору про надання державної гарантії на портфельній основі, який укладається між гарантом та банком-кредитором; банки-кредитори - банки, відібрані на умовах, визначених Порядком, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі; гарант держава в особі Голови Боргового агенства, а до початку фунціонування Боргового агенства в особі Міністра фінансів; позичальники - суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що отримують кредити від банків-кредиторів, виконання боргових зобов`язань за якими частково забезпечується державними гарантіями на портфельній основі.

Позивач зазначив, що згідно з п. 10, 11 договору гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд банку-кредитора для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70 відсотків за кожним окремим кредитом. Ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50 відсотків.

Сторони доповнили Договір кредитної лінії договором, виклавши наступні запевнення та гарантії Позичальника, а саме: про те, що йому відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для себе (підпункт 2.2.1.2 додаткового договору); про те, що він визнає та підтверджує, що у разі виконання гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком та Договором про надання гарантії (підпункт 2.2.1.3 додаткового договору); про те, що йому відомо, що на суму простроченої заборгованості Позичальника перед державою нараховується (за кожен календарний день прострочення, включаючи день погашення такої заборгованості) пеня у розмірі 120% річної облікової ставки Національного банку України, діючої на кожен день прострочення (підпункт 2.2.1.4 додаткового договору); про те, що він визначає та підтверджує, що Банк у відповідності до норм Порядку та положень договору про надання гарантії має всі повноваження стягувати прострочену перед державною заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за кредитом з метою погашення простроченої заборгованості Позичальника перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені (пункт 2.2.1.5 додаткового договору); про те, що йому відомо, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених за гарантією сум (у співвідношенні, визначеному згідно порядку та договору про надання гарантії) та нарахованої пені, до моменту повного повернення (відшкодування) сплачених за гарантією сум та до моменту повної сплати нарахованої пені (пункту 2.2.1.6 додаткового договору); про те, що він підтверджує, що він проінформований про те, що протягом строку дії кредитного договору гарант може прийняти рішення виключити з будь-яких причин та на свій власний розсуд кредит з портфелю (зокрема, але не виключно у випадках невиконання зобов`язання чи порушення Позичальником умов або наданих ним гарантій, які визначені цим додатковим договором), що призведе до припинення дії гарантії в частині забезпечення нею виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, про що Позичальник буде невідкладно проінформований Банком (підпункту 2.2.1.9 додаткового договору).

При цьому, позивач звернув увагу суду на те, що згідно з п. 10, 11 договору гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд банку-кредитора для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70 відсотків за кожним окремим кредитом. Ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50 відсотків.

Пунктом 2.6. додаткового договору сторони визначили, що додатково для забезпечення, передбаченого розділом 4 кредитного договору, на період (та у випадку) включення кредиту до портфелю виконання Позичальником зобов`язання за кредитним договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) частково, згідно ставки індивідуальної гарантії, забезпечується гарантією (відповідно до пп. 1.1.11 ставка у відсотковому значенні, що відповідає частині кредиту, що покрита гарантією та станом на дату укладення цього додаткового договору становить 50 (п`ятдесят відсотків) %).

Крім того, відповідно до п 2.7 додаткового договору в доповнення до інших комісійних винагород, передбачених кредитним договором, Позичальник сплачує Банку комісійну винагороду за здійснення Банком операції з управління за кредитом, що пов`язана з отриманням Гарантії. Сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,001% (нуль цілих одна тисячна) відсотків від суми максимального ліміту кредитування, помноженого на ставку індивідуальної гарантії, одноразово в день укладання цього Додаткового договору.

Позивач зазначає, що на виконання умов п.п. 2.1, 3.2, 3.9 договору кредитної лінії Банком було перераховано на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_3 кредитні кошти в загальній сумі 845 037,06 грн, а саме: - 14.02.2022р. в сумі 680 001,00 грн; 16.02.2022р. в сумі 77 833,56 грн; 23.02.2022р. в сумі 87 202,50 грн.

Як зазначив позивач, за пп. 3.11.1 Договору кредитної лінії з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, Позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором. Також Позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з п. 3.3 цього договору.

Проте, як зазначає позивач, через неналежне виконання Позичальником умов Договору кредитної лінії, зокрема, щодо погашення основної суми боргу та процентів за користування кредитом у встановлений п.п. 3.11.1, 3.16 Договору строк, Банк скористався передбаченим п. 3.13 Договору правом на відкликання кредиту та 27.09.2023р. направив Позичальнику (на адреси електронної пошти, яка зазначено в умовах Договору ) вимогу про відкликання кредиту, якою Позичальник повідомлявся про необхідність протягом 25 банківських днів з дати направлення Банком цієї вимоги, здійснити повернення всієї суми кредиту та платежів за нарахованими процентами за користування кредитом у сумі 1 038 970 грн 17 коп. гривень в повному обсязі.

Однак, вказана вимога АТ «Ощадбанк» була залишена Позичальником без будь-якого задоволення або реагування.

За таких обставин, оскільки Позичальник у визначений строк не здійснив повного погашення основної суми боргу за кредитом, прострочена заборгованість за основним боргом була відображена на рахунку Банку НОМЕР_4 в сумі 845 037 грн 06 коп.

Також, позивач зазначив, що у зв`язку із настанням гарантійного випадку (а саме - Позичальник у строк до 14.02.2023р. не здійснив погашення основної суми боргу в сумі 845 037 грн 06 коп., з урахуванням кредитних канікул у АТ «Ощадбанк», що завершились 01.06.2022р., і такий платіж залишався несплаченим протягом 90 календарних днів поспіль), АТ «Ощадбанк» у порядку, передбаченому п. 31 Договору державної гарантії, направив Гаранту (з копією Агенту) вимогу №60 від 05.12.2023р. про сплату за гарантією суми в розмірі 422 518 грн 53 коп., за результатами розгляду якої 04.01.2024 Гарант перерахував Банку гарантійну суму у розмірі 422 518,53 грн (50 % від суми виданого кредиту 845 037,06 грн) для відшкодування за кредитною операцією.

На виконання пп. 4 п. 47 договору гарантії Банк забезпечив вчасне та в повному обсязі зарахування суми сплати за гарантією, сплаченої у рахунок часткового погашення простроченої заборгованості за відповідним проблемним кредитом та відобразив в обліку виникнення простроченої заборгованості ФГ «ЮЛИО» перед державою в сумі 422 518 грн 53 коп.

Окрім того, як зазначає Банк, в порушення п.п. 3.5, 3.6, 3.7, 3.16 Договору кредитної лінії Позичальником не виконало своїх зобов`язань в частині щомісячної сплати процентів за користування кредитом, нарахованих АТ «Ощадбанк», внаслідок чого на рахунку НОМЕР_5 відображена прострочена заборгованість за даними платежами. У зв`язку із цим, за розрахунком позивача, заборгованість ФГ «ЮЛИО» перед АТ «Ощадбанк» станом на 22.10.2023р. становить 652 390 грн 34 коп., з яких : заборгованість за основним боргом (кредитом) 422 518 грн 53 коп.; проценти за користування кредитом 206 355 грн 03 коп.; комісія 23 516 грн 78 коп.

Враховуючи викладене вище, посилаючись на положення ст. 543, 546, 553, 554, 1054 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути солідарно з ФГ «ЮЛИО» та ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за основним боргом (кредитом) 422 518 грн 53 коп.; проценти за користування кредитом 206 355 грн 03 коп.; комісію 23 516 грн 78 коп.

Відповідачі своїм правом на судовий захист не скористалися.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, на підставі чинного законодавства України, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2022 р. між АТ «Ощадбанк» (Банк) та ФГ «ЮЛИО» (Позичальник) було укладено Договір кредитної лінії №119.10-10/515, відповідно до п. 2.1 якого Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а Позичальник зобов`язується отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі, визначеному в статті 3 цього договору та забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежіва в порядку та на умовах, визначених цим договором.

У відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Отже, між сторонами за Договором кредитної лінії №119.10-10/515 склалися кредитні правовідносини.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з тексту Договору кредитної лінії №119.10-10/515, він укладений за державною програмою «Доступні кредити 5-7-9%» та частково забезпечений гарантією держави, в рамках Порядку надання державної гарантії на портфельній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №723, та укладеного між Міністерством фінансів України та АТ «Ощадбанк» Договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13110-05/560 від 03.12.2021р.

Так, відповідно до п.п.3.2, 3.1, 3.8, 3.9 Договору кредитної лінії кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше « 09» лютого 2025 року. Сума максимального ліміту кредитування - 1 000 000 грн. Цільове призначення кредиту поповнення оборотного капіталу. Кредит надається траншами в порядку та на умовах, передбачених цим договором, з рахунку для обліку основної суми боргу в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника.

У п. 3.3 Договору кредитної лінії сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування, згідно з наступним графіком: Період / Діючий ліміт кредитування: до « 08» грудня 2024 року (включно) / 1 000 000 грн; з « 09» грудня 2024 року до « 08» січня 2025 року / 666 667 грн; з « 09» січня 2025 року до « 09» лютого 2025 року / 333 334 грн.

За пп. 3.11.1 Договору кредитної лінії з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, Позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором. Також Позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з п. 3.3 цього договору.

Відповідно до пп. 3.5.1 Договору кредитної лінії за користування кредитом Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну та в належному розмірі сплату процентів за процентною ставкою, яка є змінюваною, розмір якої розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором із застосуванням формули: БПС = Індекс UІRD (3m) + Маржа, де: БПС розмір Базової процентної ставки у процентах річних, який розраховується та встановлюється на відповідний період кредитування за цим договором; Індекс UІRD (3m) Український індекс ставок за депозитами фізичних осіб; Маржа доданок, який виражений у процентах, що становить 7 (сім) процентів.

За умовами пп. 3.5.2 Договору кредитної лінії на момент укладення договору, з урахуванням визначеного на таку дату індексу UІRD (3m) та із застосуванням формули, передбаченої пп. 3.5.1 цього договору, розмір базової процентної ставки становить 14,63% річних, який підлягає застосуванню для визначення зобов`язання Позичальника зі сплати процентів до моменту першого перегляду (зміни) розміру такої процентної ставки у відповідності до пп. 3.5.3 цього Договору.

Загальний порядок нарахування та сплати процентів визначений у п.п. 3.5, 3.16 Договору кредитної лінії.

Умовами п. 3.6 Договору кредитної лінії також встановлений особливий порядок виконання Позичальником зобов`язання щодо своєчасної сплати процентів. Так, сторони домовилися, що приймаючи до уваги умови Порядку, користуючись принципом свободи договору та керуючись ч. 2 ст. 526 ЦК України, сторони дійшли згоди, що за умови дотримання Позичальником умов програми та належного виконання ним умов цього договору (в частині вчасного повернення суми кредиту, її частини та/або вчасної сплати суми процентів її частини), в межах періоду відповідності програмі, Позичальнику встановлюється особливий порядок виконання зобов`язання щодо своєчасності сплати процентів (за умови відсутності обставин та/або порушень умов договору кредитної лінії, які виключають можливість застосування такого особливого порядку), а саме: протягом періоду повної компенсації процентів, сплата процентів за договором кредитної лінії в розмірі базової процентної ставки здійснюється Фондом розвитку підприємництва в повному обсязі у зв`язку з наданням Позичальнику компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений у п. 3.19 договору кредитної лінії; протягом періоду часткової компенсації процентів, Позичальник самостійно (за власні кошти) сплачує нараховані за договором кредитної лінії проценти в розмірі компенсаційної процентної ставки, яка з урахуванням умов програми становить 7 (сім цілих) процентів річних; решта нарахованих процентів в розмірі КЧП, яка розраховується як різниця між базовою процентною ставкою та компенсаційною процентною ставкою, що сплачується Фондом у зв`язку з наданням Позичальником компенсації (у випадку отримання Позичальником права на таку компенсацію) шляхом списання Банком коштів в повній необхідній сумі з рахунку ескроу на рахунок, визначений в п. 3.19 договору кредитної лінії, або позичальником у випадках та у строки визначені Договору кредитної лінії.

Згідно п.3.11 Договору кредитної лінії з метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору, Позичальник зобов`язаний не пізніше першого банківського дня наступного періоду здійснити погашення основної суми боргу у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на такий наступний період. У разі, якщо діючий ліміт кредитування буде вичерпано, Позичальник має право отримати наступний транш у межах діючого ліміту кредитування лише за умови погашення основної суми боргу (частково або в повному обсязі) за цим договором.

Відповідно до пп.3.11.1 Договору Позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу незалежно від розміру діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з п. 3.3 цього договору.

При цьому, відповідно до п.п. 3.16. Договору кредитної лінії Позичальник зобов`язаний забезпечити своєчасну сплату Банку Процентів в порядку та розмірах, визначених цим Договором. Проценти нараховуються щомісячно методом факт /факт у розмірі Базової процентної ставки на Основну суму боргу за строк правомірного користування Основною сумою боргу, до якого включається день видачі Кредиту та перебіг якого припиняється: у випадку своєчасного погашення Основної суми боргу - в день фактичного повного погашення Основної суми боргу (повернення Креди ту) і такий день до розрахунку процентів не включається; у випадку прострочення погашення Основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього Договору останній день, коли Основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим Договору строку/ терміну, і такий тень до розрахунку процентів включається. При нарахуванні процентів день видачі Кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування Кредитом. Проценти, нараховані за користування Кредитом у відповідному місяці (звітному місяці) протягом строку дії Договору сплачуються: з 10 по 15 число (включно) місяця, наступного за звітним місяцем, а у випадку розірвання цього Договору, дострокового погашення всієї або настання остаточного терміну повернення Кредиту одночасно з погашенням всієї Основної суми боргу.

За умовами п. 3.18.1 Договору кредитної лінії) З урахуванням умов Програми призупиняється надання Компенсації Позичальнику, якщо він допустить прострочення більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів виконання зобов`язань зі штати Процентів (їх частини) та/або з повернення Кредиту (його частини), або з інших підстав, які передбачені або будуть передбачені у мовами Програми. Надання Компенсації Позичальнику відновлюється у разі погашення ним заборгованості зі сплати Процентів (їх частини) та/або з повернення Кредиту' (його частини) або у разі здійснення Банком га Позичальником реструктуризації простроченої ним заборгованості.

Згідно п.3.19 Договору з метою виконання Зобов`язання Позичальник здійснює перерахування коштів для погашення заборгованості за цим Договором (крім випадку, коли погашення заборгованості здійснюється шляхом договірного списання Банком коштів з рахунку(-ів) Позичальника або випадків, коли кошти для оплати частини Процентів списується з Рахунку ескроу). Виконання Зобов`язань за цим Договором ( в тому числі погашення простроченої заборгованості) проводиться з використанням рахунку ПА 0038509 (код Банку 352457) / валюті, шо передбачена умовами цього Договору для кожного виду платежу та Банк зараховує зазначені кошти з вказаного рахунку на рахунок для обліку заборгованості Позичальника за відповідний Зобов`язанням. Підписанням цього Договору Позичальник доручає Банку здійснити зарахування коштів в погашення заборгованості Позичальника за відповідним Зобов`язанням в порядку (в черговості), визначеному п. 3.20. цього Договору.

Крім того, відповідно до п. 3.7 Договору кредитної лінії Позичальник сплачує Банку: комісійну винагороду за надання кредиту в розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) відсотків від суми максимального ліміту кредитування в день укладання договору; комісійну винагороду за обслуговування кредиту в розмірі 0,83 (нуль цілих вісімдесят три сотих) відсотків від суми максимального ліміту кредитування, щомісячно. Сплачується з 10 до 15 числа місяця, наступного за звітним. Методом нарахування комісії 30/360.

Судом також встановлено, що 10.02.2022р. між АТ «Ощадбанк» (Банк) та ФГ «ЮЛИО» (Позичальник) було укладено додатковий договір №1 до Договору кредитної лінії №119.10-10/515, у п.2.2 якого сторони виклали наступні запевнення та гарантії Позичальника про те, що йому відомі, повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для себе (підпункт 2.2.1.2 додаткового договору); він визнає та підтверджує, що у разі виконання гарантом гарантійних зобов`язань перед Банком шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного бюджету у Позичальника з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою, а до держави переходять права кредитора та право вимагати від Позичальника погашення заборгованості у способи та згідно процедур, встановлених Порядком та Договором про надання гарантії (підпункт 2.2.1.3 додаткового договору); йому відомо, що на суму простроченої заборгованості Позичальника перед державою нараховується (за кожен календарний день прострочення, включаючи день погашення такої заборгованості) пеня у розмірі 120% річної облікової ставки Національного банку України, діючої на кожен день прострочення (підпункт 2.2.1.4 додаткового договору); він визначає та підтверджує, що Банк у відповідності до норм Порядку та положень договору про надання гарантії має всі повноваження стягувати прострочену перед державною заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за кредитом з метою погашення простроченої заборгованості Позичальника перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені (пункт 2.2.1.5 додаткового договору); йому відомо, що грошові кошти, отримані від звернення стягнення на забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з Позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених за гарантією сум (у співвідношенні, визначеному згідно порядку та договору про надання гарантії) та нарахованої пені, до моменту повного повернення (відшкодування) сплачених за гарантією сум та до моменту повної сплати нарахованої пені (пункту 2.2.1.6 додаткового договору); він підтверджує, що він проінформований про те, що протягом строку дії кредитного договору гарант може прийняти рішення виключити з будь-яких причин та на свій власний розсуд кредит з портфелю (зокрема, але не виключно у випадках невиконання зобов`язання чи порушення Позичальником умов або наданих ним гарантій, які визначені цим додатковим договором), що призведе до припинення дії гарантії в частині забезпечення нею виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором, про що Позичальник буде невідкладно проінформований Банком.

Пунктом 2.6. додаткового договору сторони визначили, що додатково для забезпечення, передбаченого розділом 4 кредитного договору, на період (та у випадку) включення кредиту до портфелю виконання Позичальником зобов`язання за кредитним договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) частково, згідно ставки індивідуальної гарантії, забезпечується гарантією (відповідно до пп. 1.1.11 ставка у відсотковому значенні, що відповідає частині кредиту, що покрита гарантією та станом на дату укладення цього додаткового договору становить 50 (п`ятдесят відсотків) %).

Відповідно до п. 2.7 додаткового договору № 1 до Договору кредитної лінії №119.10 10/515 від 10.02.2022р. в доповнення до інших комісійних винагород Позичальник сплачує Банку комісійну винагороду за здійснення Банком операції з управління за кредитом, що пов`язана з отриманням Гарантії. Сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,001% відсотків від суми максимального ліміту кредитування, помноженого на ставку індивідуальної гарантії, одноразово в день укладання цього додаткового договору.

За приписами ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом також встановлено, що з метою забезпечення належного виконання ФГ «ЮЛИО» зобов`язань за Договором кредитної лінії, між АТ «Ощадбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) був укладений договір поруки, за умовами п.2.1. якого Поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язується перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання за договором кредитної лінії, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

За п. 2.2 договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і Боржник, в порядку, визначеному кредитним договором у тому числі, але не виключно у разі: 1) повного чи часткового невиконання Боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитом та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/ або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором; 2) не відшкодування завданих кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов кредитного договору.

Відповідно до п. 2.4 договору поруки обсяг зобов`язань Поручителя за цим договором не є фіксованою сумою і може збільшуватися або зменшуватися в залежності від виконання Боржником та/або Поручителем (на умовах, визначених цим договором) зобов`язання за кредитним договором, а також черговості направлення кредитором отриманих грошових коштів в погашення зобов`язання. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання Боржником зобов`язання, а також несе визначену законодавством відповідальність за порушення ним встановленого цим договором грошового зобов`язання, в тому числі щодо сплати коштів за користування чужими грошовими коштами (пункт 2.5 договору поруки).

Пунктом 2.6 договору поруки унормовано, що Поручитель погоджується та зобов`язується солідарно відповідати за виконання зобов`язання правонаступниками Боржника чи будь-якою іншою особою, на яку буде переведено борг за кредитним договором та/або яка буде визначена боржником за зобов`язанням відповідно до законодавства.

Згідно з п.п. 3.2.2, 3.2.3 договору поруки - у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до Боржника і Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов`язанням, а Поручитель та Боржник з моменту порушення Боржником зобов`язання відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Кредитор має право вимагати виконання зобов`язання за кредитним договором на власний вибір, як від Боржника і Поручителя спільно, так від будь-якого з них окремо, причому як в повному обсязі, так і частково.

У випадку направлення кредитором Поручителю вимоги, Поручитель зобов`язується здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, зазначеному у вимозі. Якщо кредитор скористався своїм правом та направив Поручителю вимогу, остання є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем зобов`язання в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Єдиною підставою для визначення кредитором у вимозі розміру зобов`язання, що підлягає виконанню Поручителем, є дані аналітичного обліку та рахунки, що ведуться установою кредитора для визначення грошових зобов`язань Боржника перед кредитором за кредитним договором (п.п. 3.2.7, 3.2.8 договору поруки).

Також, п.п. 10.1.1, 10.1.2, 10.3.1 договору поруки врегульовано, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 10 років; дія поруки за цим договором для цілей застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України становить 10 років з моменту підписання цього договору сторонами та його скріплення печатками сторін (за бажанням).

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

За приписами ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами; за погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу; до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 6-1 абз. «б» Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» передбачено, що за рішенням Кабінету Міністрів України державні гарантії можуть надаватися для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, наданих суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентам України;

Частиною 1 ст. 563 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Відповідно ч. 1 ст. 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Як вбачається з матеріалів справи, окрім поруки виконання Позичальником зобов`язання за Договором кредитної лінії частково, згідно ставки індивідуальної гарантії в розмірі 50% від суми кредиту, забезпечено гарантією держави, адже 10.02. 2022 р. між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір № 1 до Договору кредитної лінії №119.10-10/515, як часткове забезпечення гарантією держави, в рамках порядку та договору гарантії.

Учасниками Програми надання державних гарантій на портфельній основі, реалізація якої здійснюється на підставі Порядку надання фінансової державної підтримки для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, наданих суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва резидентам України є: агент АТ «Державний експортно-імпортний банк України», що надає агентські, консультаційні та інші послуги відповідно до умов агентської угоди між гарантом та агентом та договору про надання державної гарантії на портфельній основі, який укладається між гарантом та банком-кредитором; банки-кредитори - банки, відібрані на умовах, визначених Порядком, перелік яких визначається рішенням Кабінету Міністрів України щодо надання державних гарантій на портфельній основі; гарант держава в особі Голови Боргового агенства, а до початку фунціонування Боргового агенства в особі Міністра фінансів; позичальники - суб`єкти господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва, визначені Господарським кодексом України, що отримують кредити від банків-кредиторів, виконання боргових зобов`язань за якими частково забезпечується державними гарантіями на портфельній основі.

Згідно з п. 10, 11 договору гарантії ставка індивідуальної гарантії визначається на власний розсуд банку-кредитора для кожного окремого кредиту та не може перевищувати 70 відсотків за кожним окремим кредитом. Ставка гарантії на портфельній основі в будь-який момент не може перевищувати 50 відсотків.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, на виконання умов п.п. 2.1, 3.2, 3.9 договору кредитної лінії Банком було перераховано на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_3 кредитні кошти в загальній сумі 845 037,06 грн, а саме: - 14.02.2022р. в сумі 680 001,00 грн; 16.02.2022р. в сумі 77 833,56 грн; 23.02.2022р. в сумі 87 202,50 грн.

Проте, ФГ «ЮЛИО» прийнятих на себе зобовязань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів та комісій за користування кредитом у встановлений п.п. 3.11.1, 3.16 Договору строк належним чином не виконало, у звязку із чим Банк скористався передбаченим п. 3.13 Договору правом на відкликання кредиту та 27.09.2023р. направив Позичальнику (на адреси електронної пошти, яка зазначено в умовах Договору ) вимогу про відкликання кредиту, якою Позичальник повідомлявся про необхідність протягом 25 банківських днів з дати направлення Банком цієї вимоги, здійснити повернення всієї суми кредиту та платежів за нарахованими процентами за користування кредитом у сумі 1 038 970 грн 17 коп. гривень в повному обсязі.

Однак, вказана вимога АТ «Ощадбанк» була залишена Позичальником без будь-якого задоволення або реагування.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, оскільки Позичальник у визначений строк не здійснив повного погашення основної суми боргу за кредитом, прострочена заборгованість за основним боргом була відображена на рахунку Банку НОМЕР_4 в сумі 845 037 грн 06 коп.

Окрім того, у звязку із порушенням Позичальником п.п. 3.5, 3.6, 3.7, 3.16 Договору кредитної лінії у частині щомісячної сплати процентів за користування кредитом, нарахованих АТ «Ощадбанк», внаслідок чого на рахунку НОМЕР_5 відображена прострочена заборгованість за даними платежами.

У зв`язку із настанням гарантійного випадку (а саме - Позичальник у строк до 14.02.2023р. не здійснив погашення основної суми боргу в сумі 845 037 грн 06 коп., з урахуванням кредитних канікул у АТ «Ощадбанк», що завершились 01.06.2022р., і такий платіж залишався несплаченим протягом 90 календарних днів поспіль), АТ «Ощадбанк» у порядку, передбаченому п. 31 Договору державної гарантії, направив Гаранту (з копією Агенту) вимогу №60 від 05.12.2023р. про сплату за гарантією суми в розмірі 422 518 грн 53 коп., за результатами розгляду якої 04.01.2024 Гарант перерахував Банку гарантійну суму у розмірі 422 518,53 грн (50 % від суми виданого кредиту 845 037,06 грн) для відшкодування за кредитною операцією.

На виконання пп. 4 п. 47 договору гарантії Банк забезпечив вчасне та в повному обсязі зарахування суми сплати за гарантією, сплаченої у рахунок часткового погашення простроченої заборгованості за відповідним проблемним кредитом та відобразив в обліку виникнення простроченої заборгованості ФГ «ЮЛИО» перед державою в сумі 422 518 грн 53 коп.

За розрахунком позивача, заборгованість ФГ «ЮЛИО» перед АТ «Ощадбанк» станом на 22.10.2023р. становить 652 390 грн 34 коп., з яких : заборгованість за основним боргом (кредитом) 422 518 грн 53 коп.; проценти за користування кредитом 206 355 грн 03 коп.; комісія 23 516 грн 78 коп.

Судом перевірено наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок суми заборгованості ФГ «ЮЛИО» перед АТ «Ощадбанк» за Договором кредитної лінії №119.10 10/515 від 10.02.2022р. і нарахованих відсотків і комісій, та встановлено, що він є вірним, у зв`язку із чим суд вважає позовну заяву АТ «Ощадбанк» про солідарне стягнення з ФГ «ЮЛИО» та ОСОБА_1 заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 422 518 грн 53 коп.; процентів за користування кредитом у розмірі 206 355 грн 03 коп.; комісії у розмірі 23 516 грн 78 коп. обгрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів належного виконання умов Договору кредитної лінії №119.10 10/515 від 10.02.2022р. не надано.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідачів у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонське обласне управління АТ "Ощадбанк" до Фермерського господарства «ЮЛИО» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення за договором кредитної лінії №119.10-10/515 від 10.02.2022р. основного боргу (кредиту) у розмірі 422 518 грн 53 коп., процентів за користування кредитом у розмірі 206 355 грн 03 коп. та комісії у розмірі 23 516 грн 78 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «ЮЛИО» (73000, Херсонська обл., Генічеський р-н, с-ще Правільне, вул. Гагаріна, буд.2, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" (7303, м.Херсон, вул.Суворова, буд.26, ) за договором кредитної лінії №119.10-10/515 від 10.02.2022р. основний борг (кредит) у розмірі 422 518 грн 53 коп., проценти за користування кредитом у розмірі 206 355 грн 03 коп. та комісію у розмірі 23 516 грн 78 коп.

3. Стягнути з Фермерського господарства «ЮЛИО» (73000, Херсонська обл., Генічеський р-н, с-ще Правільне, вул. Гагаріна, буд.2, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" (7303, м.Херсон, вул.Суворова, буд.26, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 914 грн 34 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" (7303, м.Херсон, вул.Суворова, буд.26, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 914 грн 34 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 квітня 2025 р.

Суддя Н.В. Рога