ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/117/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

Розглянувши матеріали справи

за позовом Хустської міської ради, м. Хуст Закарпатської області

до відповідача Приватного підприємства «Авіцена», с. Вертеп Хустського району Закарпатської області

про стягнення 389 904,65 грн

секретар судового засідання - Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Хустська міська рада звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства «Авіцена» 389 904,65 грн заборгованості з орендної плати за землю за період з 01.01.2021 до 31.12.2024, посилаючись на неналежне виконання відповідачем Договору оренди земельних ділянок від 08.11.2006 з урахуванням додаткової угоди від 02.01.2018 року.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/117/25 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 лютого 2025 року.

14 лютого 2025 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Закарпатської області від позивача надійшла заява до якої, на виконання вимог ухвали суду від 10.02.2025, задля усунення недоліків позовної заяви, позивач долучив виправлену позовну заяву із зазначенням коректної ціни позову, відомостей щодо наявності у позивача оригіналів долучених до позову копій документів, а також додав докази надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками на юридичну адресу.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 10 лютого 2025 року суд залишив без руху позовну заяву та встановив позивачу строк для усунення недоліків, виявлених судом.

Враховуючи усунення позивачем виявлених судом недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.02.2025, яка надіслана судом на офіційну юридичну адресу відповідача (90410, с. Вертеп Хустського району Закарпатської області, вул. Івана Франка, буд. 43) повернута без вручення Приватному підприємства «Авіцена» із зазначенням причини невручення «Адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 372 та вбачається відомостей з вебсайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення за трек-номером 372.

Згідно з п.п. 81, 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за №270 (надалі Правила) рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Відповідно до п. 99 Правил у разі відмови адресата (одержувача) від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом поштове відправлення, поштовий переказ не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертається відправнику (крім випадків, коли відправником надано розпорядження «не повертати»). Таке відправлення вручається відправнику за умови оплати ним плати за пересилання відправлення.

Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою.

У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом або в інший спосіб, передбачений оператором поштового зв`язку, факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються у приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 101 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), після закінчення якого повертаються оператором поштового зв`язку за зворотною адресою.

У разі коли адресат (одержувач) відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «Адресат відмовився» і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі відмови адресата (одержувача) (представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти) від одержання рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» працівник об`єкта поштового зв`язку робить на ньому позначку «Адресат відмовився» у спосіб та відповідно до порядку, встановленого оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» або реєстрованого поштового відправлення з позначкою «Адміністративна послуга» такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження «не повертати» (п.п. 101, 102 Правил).

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 ГПК України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 11 статті 242 ГПК України визначено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Системний аналіз ст. ст. 120, 242 ГПК України, п.п. 81, 82, 101 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відмову адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (схожа правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи в суді та мав достатньо часу і можливості надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди земельних ділянок ПП «Авіцена», укладеного на підставі рішення Рокосівської сільської ради І сесії 5-го скликання від 05.05.2006 та зареєстрованого у Хустському реєстраційному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК» в Державному реєстрі земель 09 листопада 2006 року (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018 до нього), в частині сплати орендної плати за період з січня 2021 року по грудень 2024 року включно, внаслідок чого станом на 03.02.2023 (дата оформлення позовної заяви) за ним рахується заборгованість по орендній платі за цей період в розмірі 389 904,65 грн, з вимогами про стягнення якої позивачем заявлено даний позов до господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На підставі рішення Рокосівської сільської ради І сесії 5-го скликання від 05.05.2006 «Про надання в користування земельної ділянки на умовах довгострокової оренди на 49 років для промислового використання (по виробництву будівельних матеріалів)» між Рокосівською сільською радою Хустського району Закарпатської області, як Орендодавцем та Приватним підприємством «Авіцена», як Орендарем укладеного Договір оренди землі (на умовах Типового Договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року за №220, надалі Договір), відповідно до п.п. 1, 2 якого Орендодавець надає, а Орендар, в свою чергу, приймає в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 6,0583 га для промислового використання по виробництву будівельних матеріалів (за винятком буд. майданчиків), яка знаходиться в АДРЕСА_1 на території Рокосівської сільської ради.

Означений Договір оренди землі зареєстрований у Хустському реєстраційному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК» в Державному реєстрі земель 09 листопада 2006 року за №:04:06:0711:00002.

За змістом п.п. 3, 4 Договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 684 103,23 грн.

Згідно з Додатковою угодою від 02.01.2018 до Договору, що укладена між Рокосівською сільською радою, як Орендодавцем та Приватним підприємством «Авіцена», як Орендарем, у зв`язку з поділом земельної ділянки, яка знаходилася в користуванні Орендаря (рішення IV сесії VII скликання Рокосівської сільської ради від 16.02.2017 за №201) та припинення права власності на будівлі сторонами змінено умови Договору шляхом викладення його розділів «Предмет договору», «Об`єкт оренди», «Строк дії договору» та «Орендна плата» в новій редакції.

Так, за змістом п. 1 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та спору підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером :01:014:0057, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п. 2, 3, 5 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) в оренду пережається земельна ділянка загальною площею 0,7836 га. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна, які знаходяться в приватній власності Орендаря. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (земельних ділянок) на дату укладення договору становить: кадастровий номер :01:014:0057 1 291 004,67 грн.

Відповідно до Акту прийому-передачі земельної ділянки від 02.01.2018 Орендодавцем передано, а Орендарем прийнято в оренду земельну ділянку, що є об`єктом оренди за Договором (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) кадастровий номер :01:014:0057, площею 0,7836 га на умовах оренди.

Згідно з п. 8 Договору його укладено на 49 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Положеннями п. 8 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) визначено, що орендна плата складає 10% від нормативної грошової оцінки на рік (129 100,46 грн) вноситься орендарем у розмірі 10 758,37 грн за 1 місяць шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок власника (129 100,46 грн за календарний рік).

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 9 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018)).

Відповідно до п. 10 Договору орендна плата вноситься до 30 числа звітного місяця.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 за №712-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області» Рокосівську територіальну громаду віднесено до складу Хустської міської територіальної громади, від імені якої повноваження власника здійснює Хустська міська рада.

Судом встановлено, що право власності на орендовану відповідачем за Договором (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) земельну ділянку кадастровий номер :01:014:0057 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 253) зареєстровано за Хустською міською радою, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №328926999 від 12.04.2023, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав №409739577 від 27.01.2025 (рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень від 12.04.2023 індексний номер 67178269), а належність Орендарю об`єктів нерухомості, які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :01:014:0057 за адресою: АДРЕСА_1 (їдальня, магазин, побутові приміщення, гараж, котельня, трансформаторна підстанція, насосна та водопровідні башні, прохідна) підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав №409743601 від 27.01.2025 року.

Позивач в позовній заяві та згідно з поданим розрахунком заборгованості станом на 27.01.2025 стверджує, що Орендар не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не оплатив у визначений Договором строк орендну плату за користування земельною ділянкою у період з січня 2020 року по грудень 2023 року включно, в результаті чого, з урахуванням часткової оплати орендної плати в означений період на суму 33 560,00 грн в нього виникла заборгованість в розмірі 309 568,76 грн, стягнення якої є предметом позовних вимог в даній справі.

Відповідно до претензії №1832/02-16 від 28.05.2024 позивач просив Орендаря у термін до 12.06.2024 здійснити сплату заборгованості по орендній платі, яка станом на час оформлення претензії становила 308 432,74 грн. Відповіді на означену претензію відповідачем не надано, а її надіслання органом місцевого самоврядування на адресу відповідача підтверджується долученими до позовної заяви копіями поштового конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером 383.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ст. 4 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

З наведених норм права вбачається, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Індексація нормативної грошової оцінки земель передбачена пунктом 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, відповідно до якого для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель (п. 289.2 ст. 289 ПК України). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як зазначалось вище, пунктами 8 та 10 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) правопопередником позивача та відповідачем погоджено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою 10% від нормативної грошової оцінки на рік, порядок та строк сплати орендної плати до 30 числа звітного місяця, а відповідно до п. 9 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) встановлено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації.

Обов`язок Орендаря своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату за користування земельною ділянкою визначений в ст. 25 Закону України «Про оренду землі» та йому кореспондує право Орендодавця вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати згідно з п. 28 Договору.

З наданих позивачем витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :01:014:0057 від 05.02.2020 №293, від 04.07.2022 №11112/221-22, від 03.03.2023 № НВ-023 та від 08.04.2024 № НВ-024 вбачається, що у 2020-2021 році така нормативна грошова оцінка орендованої відповідачем земельної ділянки становила 945 274,70 грн, в 2022 році 1 039 802,17 грн, в 2023 році 1 096 610,87 грн а у 2024 році 1 152 958,46 грн.

Витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :01:014:0057 у 2021 році до матеріалів справи позивачем не долучено (хоч такий і значиться в додатках до позовної заяви), однак, з урахуванням повідомлення Держгеокадастру про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2021 рік (https://land.gov.ua/derzhheokadastr-povidomliaie-pro-indeksatsiiu-normatyvnoi-hroshovoi-otsinky-zemel-za-2021-rik/) коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2021 рік для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення становить 1,1, з урахуванням чого слід дійти висновку про розмір проіндексованої нормативної грошової оцінки орендованої відповідачем земельної ділянки кадастровий номер :01:014:0057 у 2021 році в розмірі 1 039 802,17 грн (945 274,70 грн * 1,1).

З урахуванням наведеного, розмір місячної орендної плати за Договором (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) становить:

- у 2021 році 7877,29 грн (945 274,70 грн * 10% / 12);

- у 2022 році 8665,02 грн (1 039 802,17 грн * 10% / 12);

- у 2023 році 9138,42 грн (1 096 610,87 грн * 10% / 12);

- у 2024 році 9607,99 грн (1 152 958,46 грн * 10%/12), що відповідає здійсненим позивачем нарахуванням відповідно до розрахунку заборгованості станом на 27.01.2025 року.

Як свідчать зібрані у справі докази, відповідач свого обов`язку щодо своєчасного і повного внесення орендної плати за користування земельною ділянкою за період з січня 2021 року по грудень 2024 року включно належним чином і у встановлений строк не виконав, допустивши заборгованість перед позивачем, яка на час прийняття даного рішення за означений період становить 389 904,65 грн (з урахуванням часткової оплати орендної плати в означений період на суму 33 560,00 грн, що вбачається з поданого позивачем розрахунку, звіту про рух коштів за 28.05.2024 року), що не заперечено відповідачем належними та допустимими доказами.

І оскільки факт порушення відповідачем зазначених договірних зобов`язань встановлений судом та по суті підприємством не спростований, Договір оренди землі (в редакції Додаткової угоди від 02.01.2018) у судовому порядку недійсним або неукладеним не визнано, отже, його умови є обов`язковими до виконання сторонами, а тому позовні вимоги Хустської міської ради про примусове стягнення з Приватного підприємства «Авіцена» 389 904,65 грн заборгованості підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені та підтверджені належними та допустимими доказами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Авіцена» (90410, с. Вертеп Хустського району Закарпатської області, вул. Івана Франка, буд. 43, ) на користь Хустської міської ради (90400, м. Хуст Закарпатської області, вул. 900-річчя Хуста, буд. 27, ) 389 904,65 грн (триста вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот чотири гривні 65 копійок) орендної плати та 4678,86 грн (чотири тисячі шістсот сімдесят вісім гривень 86 копійок) у повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 16 квітня 2025 року.

Суддя Лучко Р.М.