ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. Справа №909/425/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді О.І. Матущак

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпартнер" б/н від 02.12.2024 року (вх. № 01-05/3491/24 від 02.12.2024 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2024 року (суддя С.М.Кобецька; повне рішення складено 12.11.2024 року)

у справі № 909/425/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпартнер" (надалі ТзОВ "Спецпартнер")

до відповідача: Приватного підприємства "Онтаріо" (надалі ПП "Онтаріо")

про стягнення заборгованості в сумі 354779,53 грн

та за зустрічним позовом: ПП "Онтаріо"

до відповідача: ТзОВ "Спецпартнер"

про стягнення заборгованості в сумі 258087,72 грн,

за участю:

від позивача (за первісним позовом): в режимі відеоконференції Барчук А.В. адвокат (ордер серії АХ №1224074 від 02.12.2024 року);

від відповідача (за первісним позовом): в режимі відеоконференції Ізовіта А.М. адвокат (ордер серії АА №1525407 від 06.01.2025 року),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст первісних позовних вимог та зустрічного позову

02.05.2024 року ТзОВ "Спецпартнер" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ПП "Онтаріо" про стягнення заборгованості в сумі 354779,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №15 від 26.01.2023 в частині виконання зобов`язання щодо своєчасності поставки товару. За прострочення поставки товару позивач здійснив нарахування штрафних санкцій в сумі 354779,53 грн, з них: 212243,29 грн пені та 142536,24 грн штрафу.

22.05.2024 року ПП "Онтаріо" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до ТзОВ "Спецпартнер" про стягнення заборгованості в сумі 258087,72 грн.

Зустрічна позовна заява мотивована неналежним виконанням договору щодо оплати вартості поставленого товару. За таке прострочення ПП "Онтаріо" здійснив нарахування штрафних санкцій в сумі 427,04 грн пені, 9305,38 грн інфляційних втрат та 4852,41 грн три проценти річних.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2024 року у справі №909/425/24 відмовлено у задоволенні первісного позову. Провадження у справі за зустрічним позовом закрито.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що за умовами укладеного між сторонами договору обов`язковою передумовою для здійснення відвантаження товару постачальником є направлення покупцем рознарядки. У випадку її відсутності відвантаження товару постачальником забороняється.

Також суд встановив, що внаслідок відсутності рознарядки на товар у постачальника відсутнє як право, так і обов`язок щодо поставки товару в обумовлений у договорі сторонами термін, зокрема протягом 150 календарних днів з дати укладання договору про закупівлю.

Оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що обовязок поставки товару по Договору у визначені в Специфікації до Договору строки, у відповідача виник саме після отримання рознарядки. А тому поставка товару відповідачем після спливу строку, встановленого у Специфікації до Договору поставки №15 від 26.01.2023, здійснена з вини самого позивача, зокрема через відсутність направлення з його сторони відповідної рознарядки на обсяги поставки/відвантаження товару.

Суд дійшов висновку про те, що саме позивачем не було дотримано вимог Договору поставки №15 від 26.01.2023 щодо направлення належним чином оформленої письмової рознарядки постачальнику (відповідачу) на поставку відповідного товару, з огляду на що в останнього не виникало обов`язку на таку поставку, що в свою чергу і потягло за собою непоставку відповідачем товару у визначений договором термін, а відтак підстав для застосування до відповідача заходів господарської (цивільної) відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафу та пені, що передбачено п. 7.4 Договору поставки, немає.

Щодо зустрічних вимог по справі суд закрив провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, якою передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Суд виснував, що відсутність предмету спору підтверджена копіями платіжних інструкцій № 1728 від 24.09.2024 на суму 234 640, 00 грн. та №1729 від 24.09.2024 на суму 23 447,72 грн. Загальна сума сплати заборгованості складає 258 087,72 грн, що і є предметом розгляду зустрічної позовної заяви. Період проплати - після звернення із зустрічним позовом до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ "Спецпартнер" подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог. Вважає, що в цій частині оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що договір № 15 підписано сторонами 26.01.2023 року, а тому постачальник мав виконати обов`язок щодо поставки усього обсягу товару у строк до 26.06.2023 року включно. Вказує на те, що у межах строку, встановленого договором, відповідачем було здійснено поставку товару лише на загальну суму 8181600,00 грн. Також зазначає, що в частині поставки решти товару, починаючи з 27 червня 2023 року мало місце прострочення відповідача поставка товару із порушенням строку, встановленого договором. Заявляє, що у даній справі також мають місце ознаки суперечливої поведінки ПП "Онтаріо", оскільки під час виконання відповідного договору з боку відповідача не було жодних заперечень чи зауважень з приводу наявності або відсутності рознарядки і лише після звернення до суду із вказаним позовом відповідач намагається обґрунтувати цими обставинами неналежне виконання договірного зобов`язання. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2024 року у справі №909/425/24 в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ПП "Онтаріо" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами скаржника, наведеними в апеляційній скарзі. Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що виконання зобов`язання боржником може бути відстрочене на час прострочення кредитора, якщо останній не вчинив дій, необхідних для виконання зобов`язання. Вважає, що в такому випадку боржник не буде вважатися таким, що прострочив виконання зобов`язання, та не буде нести відповідальність до моменту вчинення кредитором передбачених договором дій. Просить рішення господарського Івано-Франківської області від 31.10.2024 року у справі №909/425/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник ТзОВ "Спецпартнер" підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Представник ПП "Онтаріо" заперечив проти доводів скаржника з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Обставини справи

Як вбачається з наявних у справі копій документів, між ТзОВ "Спецпартнер" (покупець) та ПП "Онтаріо" (постачальник) укладено Договір поставки №15 від 26.01.2023 року.

Вказаний договір підписаний сторонами, скріплений печатками, в судовому порядку недійсним не визнавався.

Згідно п.1.1 Договору постачальник зобов`язався поставити покупцю товар - жорсткі спіральні центратори-турбулізатори для обсадної колони, зазначений у специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець в свою чергу зобов`язаний прийняти і оплатити такий товар. Під поставкою сторони розуміють передачу товару постачальником для прийняття покупцем.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару вказується у специфікації, яка є Додатком №1 до Договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 3.1 та п. 3.2 ціна товару вказується у специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ. Загальна ціна договору визначається загальною вартістю товару, вказаного у Специфікації до цього Договору та становить до 16499640,00 грн з ПДВ включно. У вартість товару включаються: витрати на пакування та навантаження; витрати на отримання дозвільної документації (у випадку, якщо така вимагається).

Згідно п. 5.1 Договору поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників та вантажоотримувачів вказується в Специфікації до цього договору.

В абзаці 2 п. 5.1 Договору зазначено, що обсяг поставки товару (кожної партії товару) визначається в рознарядках покупця. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі ХІІІ даного договору.

Пунктом 5.2 Договору сторони визначили, що датою прийняття товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару, форма якого наведена в Додатку №3 до Договору, який є невід`ємною частиною (застосовується, якщо постачальник є нерезидентом в Україні) або видаткової накладної (що застосовується до постачальника, який не є резидентом в Україні).

Пунктом 7.1 Договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

Пунктом 7.2 Договору встановлено, що у разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару, останній сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять 30 днів додатково сплачує штраф в розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання постачальником порушення зобов`язання.

Пунктом 7.4 Договору сторони передбачили, що за відвантаження товару без отримання рознарядки постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості товару, відвантаженого без рознарядки.

Відповідно до пункту 7.9 договору у разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання постачальником порушеного зобов`язання.

В Додатку №1 до Договору поставки №15 від 26.01.2023 (Специфікація №1 від 26.01.2023) сторони погодили найменування, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю товару та загальну вартість товару, а також строк поставки - протягом 150 календарних днів з дати укладання договору про закупівлю.

На виконання умов договору відповідач здійснив часткову поставку товару, визначеного у Специфікації, на суму 8181600,00 грн у встановлені договором строки (протягом 150 календарних днів з дати укладання договору) відповідно до видаткових накладних, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме: № РН-0000001 від 21.03.2023 на суму 2443500,00 грн, № РН-0000002 від 24.03.2023 на суму 246450,00 грн, №РН-0000003 від 19.04.2023 на суму 2565870,00 грн, № РН-0000004 від 08.05.2023 на суму 2410560,00 грн, №РН-0000007 від 19.06.2023 на суму 515220,00 грн.

Іншу частину товару відповідач поставив позивачу після спливу 150 календарних днів з дати укладання договору, що підтверджується наявними у справі № 909/425/24 копіями видаткових накладних: № РН-0000008 від 30.06.2023 на суму 907 200,00 грн; № РН-0000009 від 10.07.2023 на суму 1 439 952,00 грн; № РН-0000010 від 17.07.2023 на суму 1 881 792,00 грн; № РН-0000011 від 24.07.2023 на суму 2 052 864,00 грн; № РН-0000012 від 14.08.2023 на суму 2 036 232,00 грн.

Предметом спору за первісним позовом є матеріально-правова вимога ТзОВ "Спецпартнер" до ПП "Онтаріо" про стягнення штрафних санкцій в сумі 354779,53 грн, з них: 212243,29 грн пені та 142536,24 грн штрафу. Підстава позову - невиконання відповідачем зобов`язання по поставці товару в обумовлені договором строки.

Обставини справи за зустрічним позовом ПП "Онтаріо" до ТзОВ "Спецпартнер" про стягнення заборгованості в сумі 258087,72 грн. не є предметом дослідження в даному апеляційному провадженні, оскільки апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції від 31.10.2024 року у справі №909/425/24 лише в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із частиною 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог, апеляційний господарський суд надає правову оцінку в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У цій справі суд встановив, що між ТзОВ "Спецпартнер" та ПП "Онтаріо" укладено Договір поставки №15 від 26.01.2023 року з додатками. Вказаний договір підписаний сторонами, скріплений печатками, в судовому порядку недійсним не визнавався.

Отже, укладений договір став підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків між сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, викладені у договорі зобов`язання є обов`язковими до виконання сторонами вказаного договору. Сторони на власний розсуд визначають у межах, передбачених законодавством, права та обов`язки сторін укладеного договору та умови, за яких відповідні права та обов`язки настають.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як зазначено вище, в абз. 2 п. 5.1 Договору сторони погодили, що обсяг поставки товару (кожної партії товару) визначається в рознарядках покупця. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі ХІІІ даного договору.

Пунктом 7.4 Договору сторони передбачили, що за відвантаження товару без отримання рознарядки постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 10% від вартості товару, відвантаженого без рознарядки.

Отже, сторони на власний розсуд у договорі визначили, коли у постачальника настає обов`язок з передачі (відвантаження) товару, а саме з моменту отримання рознарядки. Порушення вказаного положення договору мало б наслідком відповідальність покупця у вигляді сплати штрафу у розмірі 10% від вартості товару, відвантаженого без рознарядки.

У цій справі судом встановлено, що доказів направлення позивачем відповідачу рознарядок на товар, який визначений договором поставки №15 від 26.01.2023 (з додатками до нього), суду не надано.

Отже, виходячи з умов укладеного між сторонами договору, яким встановлено заборону відвантажувати товар без рознарядки, у постачальника не виникло обов`язку з передачі (відвантаження) товару за відсутності рознарядки покупця.

Проаналізувавши вищеописані норми права та встановлені судом обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що обов`язок поставки товару по Договору у визначені в Специфікації до Договору строки у відповідача виник саме після отримання рознарядки. А тому поставка товару відповідачем після спливу строку, встановленого у Специфікації до Договору поставки №15 від 26.01.2023 здійснена з вини самого позивача, зокрема через відсутність відповідної рознарядки покупця на обсяги поставки/відвантаження товару.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З аналізу змісту пункту 7.9 договору випливає, що у разі прострочення постачальником виконання зобов`язань з поставки товару, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Сторони домовились, що нарахування пені здійснюється до моменту належного виконання постачальником порушеного зобов`язання.

Частиною 4 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно із частиною 1 статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції вірно виснував, що саме позивачем не було дотримано вимог Договору поставки №15 від 26.01.2023 щодо направлення належним чином оформленої письмової рознарядки постачальнику (відповідачу) на поставку відповідного товару, з огляду на що в останнього не виникало обов`язку здійснювати таку поставку при відсутності відповідної рознарядки.

За таких обставин, підстав для застосування до відповідача відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафу та пені, що передбачено в п. 7.9 Договору поставки, немає, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні первісного позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених у рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2024 року у справі №909/425/24.

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне, обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпартнер" б/н від 02.12.2024 року (вх. № 01-05/3491/24 від 02.12.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2024 року у справі №909/425/24 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак

Суддя І.Ю. Панова