ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

15.04.2025 м.Дніпро Справа № 908/2948/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді Іванова О.Г. (доповідача),

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 (суддя Юлдашев О.О.)

у справі № 908/2948/23

про неплатоспроможність боржника Фізичної особи ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.09.2023 прийнято заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 у справі № 908/2948/23 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; оприлюднено повідомлення про відкриття провадження; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Микитьона Віктора Васильовича; заборонено боржнику відчужувати майно; встановлено керуючому реструктуризацією боржника виконати певні дії.

Господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та введення процедури реструктуризації боргів боржниці.

Не погодившись з вказаною ухвалою Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 у справі № 908/2948/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження про неплатоспроможність боржника Фізичної особи ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, встановленим обставинам справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарги мотивована тим, що:

- в деклараціях, які були подані до Господарського суду Запорізької області ОСОБА_1 взагалі не зазначено ні батьків ні дітей, а також в заяві про порушення провадження про неплатоспроможність не зазначено письмово про відсутність у неї дітей та не зазначила письмово, що батьки відсутні через те, що вони померли;

- при поданні заяви про порушення неплатоспроможності до заяви не додано: - довідки податкової служби про всі наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні; - інформацію про розмір грошових коштів на рахунках боржника відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні, а також про наявність/відсутність депозитних рахунків (у разі наявності, суми грошових коштів на таких рахунках) та відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах за кордоном (у разі наявності, суми грошових коштів на таких рахунках); - доказів сплати авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією (натомість долучено копія договору про надання послуг арбітражного керуючого від 15.09.2023 , в якому йдеться, що 40260,00 гривень буде сплачено ОСОБА_1 протягом 6 місяців). Обов`язок боржника авансувати винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, передбаченою статтею 116 КУзПБ для відкриття провадження у справі про банкрутство. КУзПБ та інші чинні норми законодавства не містять умов та не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні заяви та вирішенні судом питання про її прийняття до розгляду. Суд на ці обставини не звернув увагу, не зобов`язав заявника надати до справи доказів сплати авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією в сумі 40260,00 гривень

- проєкт плану реструктуризації, адже матеріали справи містять проєкт плану реструктуризації боргів ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , яка ніяким чином не стосується цієї справи;

- у справі є копія листа ОСОБА_1 до кредитора ОСОБА_3 з проханням про відстрочку сплати боргу, але відсутні докази направлення цього листа і відповіді ОСОБА_3 . Можна припустити, що ОСОБА_3 згодився на відстрочку і неплатоспроможності на даний момент не існує;

- в заяві про неплатоспроможність вказано про наявність обтяжень АТ Банк Кредит Дніпро, але не надано інформацію про суму грошових вимог, підставу виникнення зобов`язань та строк їх виконання, як того вимагає п. 6 ч. 2 ст. 116 Кодексу;

- у заяві вказано, що у ОСОБА_1 відсутня трудова книжка, оскільки на даний момент вона не працює, але у суду першої інстанції не виникло питання, що трудова книжка у людини може бути незалежно від того, чи вона працює у даний момент чи ні (копія трудової має бути додана до заяви згідно з п. 9 ч. 3 ст. 116 Кодексу);

- ОСОБА_1 подано заяву про неплатоспроможність до Господарського суду Запорізької області на тій підставі, що вона зараз проживає у Запоріжжі, але в декларації за 2023 рік зазначено, що місцем реєстрації і проживання є місто Київ;

- суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не надав строк заявнику на усунення недоліків, та не повернув заяву, а постановив незаконну ухвалу про відкриття провадження;

- в порушення ч. 7 ст. 119 КУзПБ в ухвалі від 05.10.2023 суд першої інстанції не зазначив, що ухвала направляється до державного органу з питань банкрутств.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2024 (колегія суддів: головуючий, доповідач Мороз В.Ф., судді Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.) ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 скасовано. Відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Приймаючи постанову, господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що в Заяві вказано про наявність обтяжень АТ "Банк Кредит Дніпро", проте не зазначено інформацію про суму грошових вимог, підставу виникнення зобов`язань та строк їх виконання, як того вимагає п. 6 ч. 2 ст. 116 КУзПБ; до Заяви не додано довідки податкової служби про всі наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та інформацію про розмір грошових коштів на рахунках боржниці відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні, а також про наявність/відсутність депозитних рахунків (у разі наявності, суми грошових коштів на таких рахунках) та відкритих в банках та інших фінансово-кредитних установах за кордоном (у разі наявності, суми грошових коштів на таких рахунках); до Заяви не додано трудової книжки і не зазначено інформацію щодо її наявності або відсутності (втрати, знищення тощо), в той час як копія трудової книжки має бути додана до Заяви згідно з п. 9 ч. 3 ст. 116 КУзПБ; до Заяви долучений проєкт плану реструктуризації боргів щодо ОСОБА_2 , тобто іншої особи, відмінної від заявниці; в деклараціях, які були подані до Господарського суду Запорізької області, ОСОБА_1 взагалі не зазначила ні батьків, ні дітей, а також в Заяві не зазначено про відсутність будь-яких родинних зв`язків, які належало відобразити в деклараціях, із зазначенням їх майнового стану.

Господарський суд апеляційної інстанції вказав, що встановивши невідповідність поданої Заяви вимогам ч.ч. 2-5 ст. 116 КУзПБ суд першої інстанції повинен був постановити ухвалу про залишення її без руху та встановити строк протягом якого мають бути усунені недоліки Заяви, однак суд першої інстанції в порушення норм процесуального права не надав строк заявнику на усунення недоліків Заяви.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , господарський суд апеляційної інстанції зазначив, що боржницею не зазначено, які правовідносини існували між нею та ОСОБА_3 та за яких обставин відбувалися попередні перемовини та погодження умов запозичення, а також на якій підставі нею було отримано у позику без будь-якого забезпечення значної суми грошових коштів. Тому, подання ОСОБА_1 під час звернення до суду із Заявою розписки та не в повному обсязі документів, що засвідчують підстави виникнення боргу та його прострочення, є недостатніми для належного підтвердження розміру заборгованості, підстав виникнення зобов`язань і строків їх виконання, та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у справі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2025 у цій справі касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2024 та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2024 у справі №908/2948/23 скасовано. Справу №908/2948/23 передано на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.10.2023.

Приймаючи постанову Верховний Суд зауважив, що апеляційний суд, поновлюючи в ухвалі від 29.01.2024 банку строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, не зазначив, яка саме причина пропуску строку на апеляційне оскарження визнана поважною та не навів ніякого обґрунтування поновлення такого строку, обмежившись лише посиланням на те, що апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження і колегія суддів вбачає підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Пославшись на правову позицію Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 20.03.2024 у справі №911/1005/23 щодо суб`єктів, яким законом надано право на оскарження ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, касаційний суд зазначив, що господарський суд апеляційної інстанції не надав оцінки тому факту, що банк є забезпеченим кредитором боржниці, що, в свою чергу, має певні особливості стосовно моменту виникнення процесуальної правосуб`єктності порівняно з конкурсними кредиторами.

Також суд апеляційної інстанції не перевірив доводи банку про те, що він дізнався про ухвалу від 05.10.2023 лише 07.12.2023 (після отримання ухвали суду від 28.11.2023, якою визнаного його грошові вимоги). В свою чергу, відповідно до наявних матеріалів справи, банк звернувся з заявою до суду про визнання грошових вимог в межах 30-денного строку з дати публікації оголошення про відкриття провадження, а саме 03.11.2023.

Апеляційний господарський суд не досліджуючи питання поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не навів мотивів, за яких уважав причини пропуску строку поважними. За таких обставин Верховний Суд визнав обґрунтованим аргумент касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права при постановленні ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Касаційний суд дійшов висновку, що здійснення апеляційним господарським судом апеляційного розгляду за умови поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали суду першої інстанції без врахування доводів усіх учасників справи та оцінки наданих ними доказів щодо поважності/неповажності причин пропуску строку, не може вважатися законним, у зв`язку із чим постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванов О.Г. (доповідач), судді Чус О.В., Кощеєв І.М.

Натомість, 15.04.2025 до суду апеляційної інстанції надійшла ухвала Верховного Суду про витребування матеріалів справи №908/2948/23 для розгляду заяви АТ «Банк Кредит Дніпро» щодо ухвалення додаткового рішення.

Згідно з пунктом 4 ч.1 ст.287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

За приписами п.п. 17.3 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Підпунктом 17.10 п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17, 19, 21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи.

Відтак, в даному випадку апеляційна скарга підлягає розгляду на підставі матеріалів справи.

Згідно з п.п.17.11, 17.12 Перехідних положень ГПК України подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню; суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Отже, в зв`язку з необхідністю направлення всіх матеріалів справи №908/2948/23 до суду касаційної інстанції, що унеможливлює розгляд питання про відповідність матеріалів апеляційної скарги нормам процесуального законодавства, керуючись ст.ст.234, 235, 258, 260, 261, 262, п.п.17.3, 17.5, 17.10 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Матеріали справи №908/2948/23 направити до Верховного Суду на виконання ухвали від 14.04.2025.

2. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.10.2023 у справі №908/2948/23 відкласти до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції.

3. Зазначену ухвалу надіслати учасникам справи в електронні кабінети.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на сторінці Центрального апеляційного господарського суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/sud4876/ або переглянути процесуальні документи по справі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/

Головуючий суддя О.Г. Іванов