ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання судового наказу

10.04.2025м. Дніпро№ 904/641/24

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Курінової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак" від 28.03.2025 № б/н про розстрочення виконання рішення суду від 20.04.2023 у справі:

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 471 256 грн 07 коп.

Представники:

від стягувача (позивача): не з`явився;

від боржника (відповідача): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Криворізька міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом від 09.02.2024 № 37, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:503:0009, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Канавальна, 3а у розмірі 471 256 грн 07 коп. за період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 рік.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позов мотивовано тим, що на земельній ділянці з кадастровим номерам :04:503:0009 знаходиться нерухоме майно, яке належить відповідачу. Протягом спірного періоду з 01.01.2022 року по 31.12.2023 рік, відповідач здійснював фактичне користувався земельною ділянкою без оформлення правовідносин щодо землекористування, а отже, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити у вигляді орендної плати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2024 позов задовольнити повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак" на користь Криворізької міської ради безпідставно збережені коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :04:503:0009, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Канавальна, 3а у розмірі 471 256 грн 07 коп. за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 та 7 068 грн 84 коп. - витрат по сплаті судового збору.

На виконання вищевказаного рішення, яке набрало законної сили 06.08.2024, видано наказ 13.08.2024.

28.03.2025 на адресу господарського суд надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак" про розстрочення виконання рішення суду, відповідно до якої заявник просить суд розстрочити виконання Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2024 на 12 місяців.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Злак" вказує на те, що діяльність Товариства призупинена, дохід відсутній, одночасне стягнення всієї суми заборгованості або опис та подальша реалізація майна товариства виконавцем може призвести до банкрутства підприємства та припинення господарської діяльності.

Ухвалою господарського суду від 01.04.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак" призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.04.2025.

У призначене судове засідання сторони явку повноважних представників не забезпечили, хоча були повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, із заявами до суду про відкладення розгляду заяви з зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки їхніх представників у судове засідання або з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до ч. 4 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України не зверталися.

Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви відповідача за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України суд, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення - це надання можливості виконання рішення по визначених частинах у строки, які визначаються господарським судом. Розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013р., розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Вирішуючи питання про розстрочку, відстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає, що розстрочка виконання рішення, яка пов`язується з об`єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання розстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Отже особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

На підтвердження викладених в заяві обставин відповідачем надано копію податкової декларації платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2024 рік.

Враховуючи викладені відповідачем обставини, господарський суд вважає, що одночасне стягнення всієї грошової суми, яка підлягає задоволенню у такому великому розмірі, зокрема, накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, опис та його можлива реалізація у встановленому законом порядку під час примусового виконання рішення суду у даній справі, може призвести до неможливості подальшої роботи підприємства відповідача та, відповідно, розрахунків із позивачем.

Між тим, надання розстрочки виконання рішення суду, надасть можливість працювати підприємству та поступово здійснювати розрахунки із позивачем за рішенням суду задля його виконання.

При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", заява №22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V).

За практикою Європейського суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява N36575/02); І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст.6 Конвенції (справа "Крапивницький та інші проти України", заява N60858/00).

Разом з цим, частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

За встановлених обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та майновий стан сторін, дослідивши надані заявником в обґрунтування заяви докази, враховуючи відсутність заперечень позивача, суд вбачає підстави для часткового задоволення заяви Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" та надання розстрочки виконання судового рішення у справі № 904/641/24 строком на 4 місяця із щомісячною сплатою суми боргу у загальному розмірі 368 956 грн 07 коп. рівними частинами, починаючи з 30 квітня 2025 року.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Злак" про розстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду від 04.07.2024 по справі № 904/641/24 на 4 місяці зі сплатою суми боргу у розмірі 368 956 грн 07 коп. рівними частинами, відповідно до наступного графіку:

- до 30.04.2025 - 92 239 грн 02 коп.;

- до 30.05.2025 - 92 239 грн 02 коп.;

- до 30.06.2025 - 92 239 грн 02 коп.;

- до 30.07.2025 - 92 239 грн 01 коп.

У решті заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 11.04.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь