ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року

м. Черкаси

Справа № 925/125/25

за позовом Комунального підприємства "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" Ужгородської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИГО СЕРВИС",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ГОЛОВНИЙ СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР МВС (ГСЦ МВС),

про визнання права власності.

Представники учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ;

Відповідач не з`явився;

Третя особа не з`явилася.

Секретар судового засідання Драченко Т.О.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 10.02.2025 Комунальне підприємство "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" Ужгородської міської ради звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИГО СЕРВИС".

1.2. Змістом позову є майнова вимога позивача до відповідача визнати право власності позивача на рухоме майно - автотехніку: вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ "ДЖОНСТОН" VT-650 на шасі автомобіля МАЗ 5551, серійний номер кузова НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 шасі № НОМЕР_3 ; вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ "ДЖОНСТОН" CN200, серійний номер НОМЕР_4 .

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що не має можливості експлуатувати техніку, виконувати в місті господарську діяльність з прибирання сміття через відсутність документів, зокрема договорів купівлі-продажу, що підтверджують його право власності на рухоме майно, а наявні у позивача документи не є підставою для проведення реєстрації транспортних засобів.

1.4. 13.02.2025 суд ухвалив позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу ухвалив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив о 14 год. 00 хв. 11.03.2025. Залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ГОЛОВНИЙ СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР МВС (ГСЦ МВС).

1.5. Ухвалу суду від 13.02.2025 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу, відповідачу та третій особі, яку 14.02.2025 доставлено до їх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (а.с. 126-127).

1.6. 13.02.2025 відповідач подав до суду клопотання, у якому не заперечив проти прийняття судом рішення про визнання права власності на спірну автотехніку, просив судові витрати покласти на позивача (а.с. 128-129).

1.7. 18.02.2025 третя особа ГОЛОВНИЙ СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР МВС подав до суду пояснення на позовну заяву, у якому зазначив, що транспортні засоби, а саме вакуумно підмітально-прибиральна машина ВППМ "ДЖОНСОН" VТ-650 на шасі автомобіля МАЗ - 5551, сервісний номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 ; вакуумно підмітально-прибиральна машина ВППМ "ДЖОНСОН" СN 200, серійний номер НОМЕР_5 , починаючи з 2007 року і на теперішній момент не зареєстровані в єдиному державному реєстрі МВС. Акти приймання-передачі, які подав позивач для реєстрації транспортних засобів, не є документами про набуття права власності відповідно до абзацу 5 пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371) та не підтверджують, що позивач є їх власником (а.с. 130-135, 141-144).

1.8. 11.03.2025 у підготовчому засіданні взяла участь представник позивача Уровська О.В. Представники відповідача та третьої особи у підготовче засідання не з`явилися.

1.9. 11.03.2025 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті о 14 год. 00 хв. 26.03.2025.

1.10. 26.03.2025 у судове засідання з`явилась представник позивача Уровська О.В. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися.

1.11. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.12. Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.13. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

1.14. Застосовуючи згідно з статтею 3 Господарського процесуального кодексу України, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("AlimentariaSanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

1.15. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

1.16. Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.17. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (пункт 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.18. Учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні.

1.19. Явку учасників судового провадження в судове засідання суд обов`язковою не визнавав.

1.20. Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явку представників учасників справи в судове засідання суд не визнав обов`язковою суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності представників відповідача та третьої особи.

1.21. Представник позивача Уровська О.В. у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю.

1.22. 26.03.2025 суд завершив розгляд справи по суті, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

1.23. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, 26.03.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/125/25.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача визнати право власності на рухоме майно (автотехніку).

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неможливість реалізації ним права власності на рухоме майно, придбане за відплатним договором купівлі-продажу у відповідача, зокрема можливості використовувати придбане майно через відсутність документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів в сервісному центрі МВС.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є обставини набуття позивачем права власності на рухоме майно; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Обставини, які не підлягають доказуванню у справі.

3.1. Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

3.2. 24.09.2024 Закарпатський окружний адміністративний суд у справі №260/4263/24 ухвалив рішення, яким відмовив у задоволенні позову Комунального підприємства "Комунального шляхово-експлуатаційне підприємство" Ужгородської міської ради до Головного сервісного центру МВС, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях про зобов`язання вчинити дії.

3.3. Закарпатський окружний адміністративний суд у рішенні встановив:

- 14.05.2024 Комунальне підприємство "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" Ужгородської міської ради звернулося до Територіального сервісного центру МВС 2141 із заявою про реєстрації двох одиниць техніки, а саме: вакуумної підмітально-прибиральної машини ВППМ "ДЖОНСТОН" VT -650 на шасі автомобіля МАЗ -5551, серійний номер кузова НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 ; вакуумної підмітально-прибиральної машини ВППМ "ДЖОНСТОН" CN200, серійний номер EQ 61569;

- 17.05.2024 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях у заяві КП "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" про реєстрацію техніки відмовив. Підставою для відмови послугувала відсутність у заявника документів, що посвідчують право власності, передбачених Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ.

3.4. 10.12.2024 Восьмий апеляційний адміністративний суд у справі №260/4263/24 ухвалив рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 залишити без змін.

3.5. Позивач та ГОЛОВНИЙ СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР МВС (ГСЦ МВС) є учасниками справ №260/4263/24 та №925/125/25.

3.6. Враховуючи норми частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини та підстави відмови позивачу у реєстрації техніки не підлягають доказуванню.

4. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

4.1.1. 16.02.2007 Комунальне підприємство "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" м. Ужгород (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛИГО СЕРВИС" (продавець) уклали договір купівлі-продажу №160207/У-1 двох вакуумних підмітально-прибиральних машин.

4.1.2. На виконання договорів купівлі-продажу ТОВ "ЛИГО СЕРВИС" (постачальник) та "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" м. Ужгород (одержувач) склали та підписали:

- акт від 20.02.2007 прийому-передачі вакуумної підмітально-прибиральної машини ВППМ Джонстон VT-650 на шасі автомобіля МАЗ-5551 по договору №160207/У-1 від 16 лютого 2007 року, згідно якого постачальник ТОВ "ЛИГО СЕРВИС" м. Черкаси передав, а замовник "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" м. Ужгород прийняв 1 (одну) вакуумну підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон VT-650 на шасі автомобіля МАЗ-5551 (серійний номер кузова № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 ) в повному комплекті згідно умов договору №160207/У-1 від 16.02.2007. Загальна вартість вакуумну підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон VT-650 на шасі автомобіля МАЗ-5551 за договором №160207/У-1 від 16 лютого 2007 року складає 941240,19 грн (дев`ятсот сорок одна тисяча двісті сорок гривень 19 коп.), в т.ч. ПДВ 156873,37 грн (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот сімдесят три гривні 37 коп.) (а.с. 63);

- акт від 19.03.2007 прийому-передачі вакуумної підмітально-прибиральної машини Джонстон CN 200 по договору№160207/У-1 від 16 лютого 2007 року, згідно якого постачальник ТОВ "ЛИГО СЕРВИС" м. Черкаси передав, а замовник "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" м. Ужгород прийняв 1 (одну) вакуумну підмітально-прибиральну машину Джонстон CN 200 (серійний номер машини №EQ 61569) в повному комплекті згідно умов договору №160207/У-1 від 16 лютого 2007 року. Загальна вартість вакуумної підмітально-прибиральної машини Джонстон CN 200 по договору №160207/У-1 від 16 лютого 2007 року складає 823023,00 грн (вісімсот двадцять три тисячі двадцять три гривні 00 коп.), в т.ч. ПДВ 137170,50 грн (сто тридцять сім гривень сто сімдесят гривень 50 коп.) (а.с. 64);

- видаткову накладну від 20.02.2007 №РН-00012 на вакуумну підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон VT-650 на шасі автомобіля МАЗ-5551 вартістю 941240,19 грн з ПДВ (а.с. 65),

- видаткову накладну від 21.03.2007 №РН-00028 на вакуумну підмітально-прибиральну машину Джонстон CN 200 вартістю 823023,00 грн з ПДВ (а.с. 66).

4.1.3. Комунальне підприємство "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" Ужгородської міської ради здійснює господарську діяльність з надання послуг з благоустрою та прибирання. Видами економічної діяльності підприємства є: 42.11 Будівництво доріг і автострад (основний), 81.29 Інші види діяльності із прибирання, 38.11 Збирання безпечних відходів, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, 43.11 Знесення, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту, 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, 81.30 Надання ландшафтних послуг, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 08.02.2023 №37 (а.с. 36-37).

4.1.4. 03.10.2024 позивач надіслав відповідачу лист №231, у якому з метою проведення державної реєстрації двох одиниць спецтехніки у сервісних центрах МВС, просив надати належним чином засвідчені копії: договору від 16.02.2007 №160207/У-1 на вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон CN 200, серійний номер EQ 61569; договору від 16.02.2007 №160207/У-1 на вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон VT-650 на шасі автомобіля МАЗ-5551, серійний номер кузова № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 ; платіжних документів про перерахування коштів за придбання (купівлю) авто техніки (при наявності); довідку/лист з мокрою печаткою, що вказані одиниці техніки були придбані (дату, номер договору, вартість (ціну) відпущені "КШЕП" УМР; належно засвідчені акти передавання-приймання техніки від 20.02.2007 та від 19.03.2007; видаткові накладні від 20.02.2007 та від 21.03.2007, сертифікат від 15.06.2004 (а.с. 91).

4.1.5. 08.10.2024 відповідач склав та підписав довідку №091024, якою підтвердив продаж позивачу техніки на підставі договорів від 16.02.2007 №160207/У-1 на вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон CN 200, серійний номер НОМЕР_4 , та на вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон VT-650 на шасі автомобіля МАЗ-5551, серійний номер кузова № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , актів передавання-приймання техніки від 20.02.2007 та від 19.03.2007; видаткових накладних від 20.02.2007 та від 21.03.2007, сертифікату від 15.06.2004. У довідці відповідач підтвердив, що розрахунок проведено у повному обсязі, претензії відсутні, не заперечив проти оформлення права власності, реєстрації в органах МВС з виданням номерних знаків та відповідних реєстраційних документів на вказані одиниці техніки за набувачем покупцем за позивачем (а.с. 62).

4.1.6. 14.05.2024 Комунальне підприємство "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" Ужгородської міської ради звернулося до ТСЦ МВС №2141 із заявою №121, у якій просило провести реєстрацію колісних транспортних засобів з видачею свідоцтва про реєстрацію та номерних знаків щодо: вакуумної підмітально-прибиральної машини ВППМ Джонстон VT-650 на шасі автомобіля МАЗ-5551, серійний номер кузова НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 ; вакуумної підмітально-прибиральної машини Джонстон CN 200, серійний номер машини № НОМЕР_4 (а.с.90).

До заяви додало: виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; свідоцтво платника ПДВ; паспорта, ідн. директора; контракт на керівника, паспорт, код гол. механіка; наказ прийняття/переведення гол. механіка; наказ про призначення уповноваженого по реєстрації; акт передання-приймання; видаткову накладну; оригінал довідки - довіреності; оригінал довідки-ідентифікації ТЗ з фото; оригінал довідки балансової вартості; Статут підприємства (а.с. 24-61, 67-74, 77-78, 80-89).

4.1.7. 17.05.2024 ТСЦ МВС №2141 надіслав позивачу лист-відповідь №31/28/2-2141-864, у якій повідомив про відсутність підстав для проведення реєстрації вакуумно підмітально-прибиральної машини ВППМ "ДЖОНСОН" VТ-650 на шасі автомобіля МАЗ - 5551, сервісний номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 ; вакуумно підмітально-прибиральної машини ВППМ "ДЖОНСОН" СN 200, серійний номер НОМЕР_5 , за позивачем. ТЦС повідомив, що вказані транспортні засоби взагалі не проходили реєстрації на території України. Крім того, ТЦС зазначив, що позивач не надав належних документів щодо правомірності придбання транспортних засобів та набуття права власності на вказані транспортні засоби. Подані позивачем документи для реєстрації транспортних засобів не засвідчують, що позивач є їх власником (а.с. 92-93).

4.1.8. Відповідно до довідки від 13.01.2025 №07 позивач підтверджує, що станом на 09.01.2025 балансова вартість транспортних засобів становить: вакуумно підмітально-прибиральної машини ВППМ "ДЖОНСОН" VТ-650 на шасі автомобіля МАЗ - 5551, сервісний номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 500,00 грн; вакуумно підмітально-прибиральної машини ВППМ "ДЖОНСОН" СN 200, серійний номер НОМЕР_5 18523,32 грн (а.с. 75-76).

4.1.9. Відповідно до довідки-ідентифікації від 13.01.2025 №06 позивач підтверджує експлуатацію двох транспортних одиниць: вакуумно підмітально-прибиральної машини ВППМ "ДЖОНСОН" VТ-650 на шасі автомобіля МАЗ - 5551, сервісний номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 ; вакуумно підмітально-прибиральної машини ВППМ "ДЖОНСОН" СN 200, серійний номер НОМЕР_5 (а.с.79).

4.2. Відповідач на спростування доводів позивача доказів не подав.

4.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

4.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

4.5. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

4.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

4.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

4.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

4.9. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

4.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

4.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

5. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

5.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

5.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

5.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5.5. Враховуючи обставини, які не підлягають доказуванню у справі, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

5.5.1. 16.02.2007 сторони уклали договір купівлі-продажу №160207/У-1 двох колісних транспортних засобів - вакуумних підмітально-прибиральних машин;

5.5.2. З часу придбання у володінні позивача перебувають вакуумно підмітально-прибиральна машина ВППМ "ДЖОНСОН" VТ-650 на шасі автомобіля МАЗ - 5551, сервісний номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 та вакуумно підмітально-прибиральна машина ВППМ "ДЖОНСОН" СN 200, серійний номер НОМЕР_5 ;

5.5.3. державну реєстрацію транспортних засобів, які перебувають у його володінні, позивач не здійснив;

5.5.4. у 2024 році позивач звернувся із заявою про реєстрацію транспортних засобів;

5.5.5. ТСЦ МВС №2141 відмовило позивачу у реєстрації транспортних засобів, оскільки подані позивачем документи для реєстрації не засвідчують, що позивач є їх власником, а акти прийому-передачі, подані позивачем для реєстрації транспортних засобів, не є документами про набуття за позивачем права власності на рухоме майно (автотехніку);

5.5.6. рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 у справі №260/4263/24 у задоволенні позову Комунального підприємства "Комунального шляхово-експлуатаційне підприємство" Ужгородської міської ради до Головного сервісного центру МВС, Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях про зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю;

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

6.1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

6.2. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору.

6.3. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

6.4. Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

6.5. Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

6.6. Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

6.7. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників (частина 2 статті 34 Закону України "Про дорожній рух").

6.8. Згідно із частиною 4 статті 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

6.9. Відповідно до частини 11 статті 34 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації протягом десяти діб з моменту такого ввезення без зміни реєстраційних документів та національних номерних знаків країни їх реєстрації у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

6.10. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Суб`єкти господарювання, що здійснюють торгівлю транспортними засобами та придбали транспортний засіб, який перебував на державній реєстрації, для його наступного продажу, звільняються від обов`язку здійснення державної реєстрації такого транспортного засобу. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом (ч. 12 статті 34 Закону України "Про дорожній рух").

6.11. Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388 затверджено "Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року №1371).

6.12. Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.

6.13. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

6.14. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

6.15. Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Порядку транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг. Державна реєстрація нових транспортних засобів може проводитися сервісними центрами МВС за участю суб`єктів господарювання, які стоять на обліку в Головному сервісному центрі МВС, здійснюють продаж таких транспортних засобів та уклали з Головним сервісним центром МВС відповідний договір. Транспортні засоби, що належать декільком фізичним або юридичним особам (співвласникам), за їх письмовою заявою реєструються за однією з таких осіб. У разі відсутності одного із співвласників державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі його письмової заяви. Справжність підпису такого співвласника засвідчується нотаріально.

6.16. Згідно з пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Транспортні засоби, тимчасово ввезені на митну територію України для особистого користування більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації в сервісних центрах МВС на строк, визначений відповідним митним органом. Тимчасово ввезені транспортні засоби не можуть бути розкомплектовані на запасні частини, передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

6.17. Пунктом 8 Порядку передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"). Для державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортного засобу, оформлення та видачі реєстраційних документів (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення їх на бланку) і присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої власник такого транспортного засобу або його уповноважений представник надають згоду володільцям персональних даних, які обробляються в державних реєстрах, базах даних, доступ до яких має МВС, на передачу до територіальних сервісних центрів МВС інформації (відомостей, даних) в обсягах і за змістом, необхідних для надання відповідних послуг або здійснення інших повноважень відповідно до цього Порядку, зокрема для перевірки поданих відомостей, із дотриманням вимог законодавства про захист персональних даних, захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах, про електронні довірчі послуги, електронний документообіг та порядків електронної інформаційної взаємодії.

За бажанням власника державна реєстрація нового транспортного засобу може проводитися продавцем цього транспортного засобу (суб`єктом господарювання) на підставі заяви, поданої від імені власника, відповідно до договору купівлі-продажу із зазначенням умов на вчинення таких дій, із доданими до неї документами, необхідними для державної реєстрації нового транспортного засобу згідно із цим Порядком, та довіреністю на вчинення таких дій, яка формується засобами Єдиного державного реєстру транспортних засобів та підписується власником в електронній або паперовій формі.

Замовлення наявних у сервісному центрі МВС номерних знаків (їх буквено-цифрової комбінації), що видаються (присвоюються) за бажанням власників транспортних засобів та містять відповідну комбінацію, зазначену в пункті 39-2 переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2007 р. № 795 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 42, ст. 1671), (далі - відповідна комбінація цифр) та номерних знаків (їх буквено-цифрової комбінації) з визначеною власником комбінацією цифр може здійснюватися із застосуванням засобів електронного кабінету водія функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС (далі - електронний кабінет водія) або через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, зокрема з використанням його мобільного додатка (далі - Портал Дія).

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема:

договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;

укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між покупцем та суб`єктом господарювання, який є власником зареєстрованого за ним транспортного засобу і здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, підписаний уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та скріплений печаткою (у разі наявності);

укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою;

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження (крім транспортних засобів, які перейшли у власність спадкоємця на підставі свідоцтва про право на спадщину), передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у уповноважених органах МВС, не допускається.

6.18. Відповідно до абзацу 1 пункту 15 Порядку державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після проведення уповноваженими особами сервісного центру МВС перевірки відповідних документів та/або відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державному Реєстрі атестованих судових експертів, автоматизованій базі даних про розшукувані транспортні засоби, банку даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірки відомостей про обмеження відчуження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування), що містяться в Єдиному державному демографічному реєстрі (крім внутрішньо переміщених осіб, інформація щодо яких підтверджується даними Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб), відомостей про особу, що містяться в Єдиному реєстрі боржників, Державному реєстрі санкцій, відповідних базах даних та державних реєстрах щодо осіб, які перебувають у розшуку, перевірки дійсності довіреності за Єдиним реєстром довіреностей, дійсності сертифіката відповідності за реєстром сертифікатів затвердження типу і виданих виробниками сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів та обладнання, документів, що підтверджують правомірність придбання, відомостей щодо митного оформлення транспортних засобів за єдиною автоматизованою інформаційною системою митних органів, відомостей за автоматизованою системою реєстрації гуманітарної допомоги, а також установлення відповідності конструкції вимогам правил та нормативів шляхом отримання відповідних відомостей із таких баз даних і реєстрів. За результатами таких перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться відповідний напис про їх проведення, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) і дати (крім випадків подання заяви в електронній формі через електронний кабінет водія або засобами Порталу Дія).

6.19. Згідно з пунктом 16 Порядку на зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення їх на бланку), присвоюється буквено-цифрова комбінація номерних знаків з їх видачею або без такої (крім тимчасово ввезених на митну територію України транспортних засобів особистого користування), а також дозволи на встановлення на транспортних засобах спеціальних світлових та/або звукових сигнальних пристроїв. Номерні знаки повинні відповідати вимогам, установленим МВС, та видаються: два номерні знаки - на автотранспортний засіб, один - на мототранспортний засіб, мопед, причіп та напівпричіп. У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ідентифікаційний номер двигуна не зазначається.

6.20. Відповідно до статті 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

6.21. Згідно із статтею 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

6.22. Відповідно до частини 1 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

6.23. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

6.24. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення правовідношення.

7. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

7.1. Передумовою спору є придбання позивачем у відповідача за оплатним договором купівлі-продажу транспортних засобів - вакуумно підмітально-прибиральних машин.

7.2. Причиною виникнення спору є неможливість позивачем здійснювати правомочності власника придбаного рухомого майна, через відсутність документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів в сервісних центрах МВС, зокрема примірника договору купівлі-продажу транспортних засобів.

7.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право власності на рухоме майно (транспортні засоби) з метою їх реєстрації та подальшої експлуатації.

7.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права.

7.5. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

7.6. У 2007 році сторони уклали договір купівлі-продажу транспортних засобів. На виконання договору відповідач на підставі актів прийому-передачі від 20.02.2007 та від 19.03.2007 передав, а позивач прийняв вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон CN 200, серійний номер EQ 61569, та вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ Джонстон VT-650 на шасі автомобіля МАЗ-5551, серійний номер кузова № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 .

7.7. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

7.8. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

7.9. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

7.10. З моменту передання майна на підставі актів приймання-передачі у позивача виникло право власності на придбані транспортні засоби.

7.11. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

7.12. Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

7.13. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

7.14. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

7.15. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

7.16. Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, визначено, що перелік документів, які підтверджують правомірність придбання транспортного засобу, серед яких договір-купівлі продажу транспортного засобу.

7.17. Законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

7.18. Позивач державної реєстрації транспортних засобів, які перебувають у його володінні, не здійснив.

7.19. У 2024 році позивач звернувся із заявою про реєстрацію транспортних засобів. ТСЦ МВС №2141 відмовило позивачу у реєстрації транспортних засобів, оскільки подані позивачем документи для реєстрації не засвідчують, що позивач є їх власником, а акти прийому-передачі, подані позивачем для реєстрації транспортних засобів, не є документами про набуття за позивачем права власності на рухоме майно (автотехніку);

7.20. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

7.21. Перша судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 16.12.2020 у справі №278/3640/18 дійшла висновку, що наслідком порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, є покладення та порушників відповідальності, встановленої законом (пункт 5), а не позбавлення права власності на придбаний особою транспортний засіб.

До подібних висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 13.02.2018 у справі №910/11266/17 та Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 04.09.2019 у справі №761/24050/17, провадження №61-12864 св 18.

7.22. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Таке право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

7.23. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим, а саме: повинно реально відновлювати наявне порушене, оспорене або невизнане право, такий спосіб має відповідати характеру правопорушення та цілям судочинства та не може суперечити принципу верховенства права.

7.24. Визнання права як універсальний спосіб захисту абсолютних та виключних прав і охоронюваних законом інтересів передбачене у статті 16 Цивільного кодексу України.

7.25. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

7.26. Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.

7.27. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

7.28. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

7.29. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

7.30. Спосіб захисту, передбачений статтею 392 Цивільного кодексу України є різновидом загального способу захисту - визнання права, а тому його може бути використано в зобов`язальних відносинах за відсутності іншого, окрім судового, шляху відновлення порушеного права. Тобто зазначений спосіб захисту як різновид загального способу захисту - визнання права може бути використаний не тільки в речово-правових відносинах, але й у зобов`язально-правових, так як сам по собі факт перебування осіб у тих чи інших відносинах, у тому числі договірних, не може перешкоджати застосуванню до цих відносин норм інститутів загальної частини цивільного права. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц.

7.31. Втрата позивачем договору купівлі-продажу транспортних засобів, який засвідчує його право власності, зумовлює неможливість реєстрації придбаних транспортних засобів та їх експлуатації відповідно до їх призначення.

7.32. Визнання права власності позивача на придбані транспортні засоби у спірних правовідносинах є належним способом судового захисту, здатного ефективно захистити право позивача на мирне володіння своїм майном.

7.33. Вимоги позивача про визнання права власності на рухоме майно (автотехніку): вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ "ДЖОНСТОН" VT-650 на шасі автомобіля МАЗ 5551, серійний номер кузова НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 шасі № НОМЕР_3 ; вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ "ДЖОНСТОН" CN200, серійний номер НОМЕР_4 , суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

8. Розподіл судових витрат.

8.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

8.2. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив 3028,00 грн судового збору на підставі платіжної інструкції від 29.01.2025 №4 (а.с. 23).

8.3. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

8.4. Згідно із частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

8.5. Суд спір між сторонами виник через втрату позивачем примірника договору купівлі-продажу транспорних засобів та нездійснення реєстрації рухомого майна (авто техніки) у період, визначений вимогами пункту 7 постанови від 07.09.1998 №13888 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 №1371) "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів)".

8.6. Оскільки спір між сторонами виник внаслідок дій позивача, керуючись частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку не присуджувати позивачу - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок відповідача судові витрати зі сплати судового збору, а покласти їх на позивача незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 14, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за Комунальним підприємством "Комунальне шляхово-експлуатаційне підприємство" Ужгородської міської ради (ідентифікаційний код 03328362, адреса місцезнаходження: 88006, м. Ужгород, вул. Проектна, 4-а) право власності на рухоме майно (автотехніку):

- вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ "ДЖОНСТОН" VT-650 на шасі автомобіля МАЗ 5551, серійний номер кузова НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 шасі № НОМЕР_3 ;

- вакуумно підмітально-прибиральну машину ВППМ "ДЖОНСТОН" CN200, серійний номер НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення суду складене 07.04.2025.

Суддя А.І. Гладун