ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2025 р. Справа№ 910/7505/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - Пеняк І.В., Скоблик Х.В.,

від відповідачів - представники не прибули,

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/7505/23 (суддя Бондаренко - Легких Г. П., повний текст складено - 18.09.2024) за позовом Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" до Міністерства освіти і науки України, Верховної Ради України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Мукачівський державний університет про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права власності.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовомв якому позивач просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмету позову):

- витребувати на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (місцезнаходження: 89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, код в ) з незаконного володіння Держави Україна в особі Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 5) (орган управління: Міністерство освіти і науки України) (місцезнаходження: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 10, код в ) будівлю «трансформаторна, В», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «комплекс», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ужгородська, буд.26 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 04).

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 16602649 від 20.10.2014 р. в частині державної реєстрації права власності Держави Україна в особі Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 5) (орган управління: Міністерство освіти і науки України) (місцезнаходження: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 10, код в ) на будівлю «трансформаторна, В», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «комплекс», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ужгородська, буд.26 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 04).

- припинити право власності Держави Україна в особі Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 5) (орган управління: Міністерство освіти і науки України) (місцезнаходження: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 10, код в ) на будівлю «трансформаторна В», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «комплекс», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ужгородська, буд.26 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 04), номер запису про право власності: 7395100.

Позивач стверджує, що він з 1995 року є власником нерухомого майна - будівлі ТП-8 типа К-31-400, яка є трансформаторною підстанцією закритого типу (ЗТП) з диспетчерським №8 (далі також - будівля ЗТП №8) загальною площею 25 м2, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ужгородська, буд. 26-1 шляхом внесення цього майна до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго" (правонаступником якого є позивач) в процесі корпоратизації майна державних підприємств.

Проте, як стало відомо позивачу, належна йому (на думку позивача) будівля «трансформаторна, В» у 2014 році була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у складі об`єкту нерухомого майна «комплекс» за Державою в особі Верховної Ради України (орган управління: Міністерство освіти і науки України, балансоутримувач: Мукачівськй державний університет) на підставі свідоцтва про право власності САВ№017482 від 06.05.2009, що видане Управлінням міського господарства Мукачівської міської ради.

Позивач стверджує, що «будівля ЗТП №8» та «трансформаторна, В» є одним і тим самим об`єктом та оскільки такий об`єкт зареєстрований на праві власності за відповідачем-2, останній вважається таким, що юридично вибув з володіння позивача, внаслідок чого у позивача наявні правові підстави для витребування майна з незаконного володіння у порядку статей 387, 388 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/7505/23 у задоволенні позову відмовлено.

Так, суд дійшов висновку про не доведення позивачем у встановленому процесуальним законом порядку обставин, що свідчать про наявність у нього правових підстав саме як власника спірного майна - трансформаторна, В по вул. Ужгородській заявляти вимогу про його витребування з володіння відповідачів у порядку статті 387 ЦК.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на невірність, здійсненої судом першої інстанції, оцінки доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог.

Представники апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити.

Відповідачі та третя особа правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується: довідками про доставку електронного документу (ухвали суду від 10.02.2025 про оголошення перерви в судовому засіданні до 24.03.2025) до електронних кабінетів відповідачів та повідомленням про вручення поштового відправлення (щодо третьої особи).

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від вказаних осіб до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка їх представників не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення відповідачів та третьої особи, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про задоволення позову, з наступних підстав.

Постановою Верховної Ради України від 07.07.1992 затверджено Державну програму приватизації майна державних підприємств, якою одним з етапів приватизації підприємств-монополістів визначено їх корпоратизацію, що є перетворенням у відкриті акціонерні товариства, сто відсотків акцій яких належить державі (пункт 2.13, 2.14 Програми приватизації).

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 15.06.1993 "Про корпоратизацію підприємств" засновниками відкритих акціонерних товариств, що створюються відповідно до цього Указу на базі загальнодержавної власності, з боку держави є органи, уповноважені управляти цим майном: центральні органи державної виконавчої влади, інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи та обласні державні адміністрації.

Згідно з пунктами 15, 16 Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 № 508 (у редакції, чинній станом на 14.07.1995), з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Акціонерне товариство стає правонаступником прав і обов`язків корпоратизованого підприємства. Розмір статутного фонду відкритих акціонерних товариств, створених відповідно до цього Положення, визначається за діючою Методикою оцінки вартості об`єктів приватизації та оренди.

У пункті 9 розділу ІІ Методики оцінки вартості об`єктів приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.1995 № 36, розмір статутного фонду акціонерного товариства, що створюється в процесі приватизації чи корпоратизації, визначається як вартість цілісного майнового комплексу відповідно до розділу III та з дотриманням вимог розділу VI цієї Методики.

Згідно з пунктом 11 розділу ІІІ зазначеної Методики цілісний майновий комплекс - це господарський об`єкт із закінченим циклом виробництва продукції (робіт, послуг). Оцінка вартості цього комплексу здійснюється на підставі балансу підприємства.

Завершальним етапом послідовності оцінки майна цілісних майнових комплексів є складання акта оцінки вартості цілісного майнового комплексу (пункт 12 розділу ІІІ Методики).

Вартість основних засобів визначається за даними бухгалтерського обліку (інвентарних карток) і відповідно до Порядку індексації вартості окремих видів майна або за результатами експертної оцінки, якщо приватизація здійснюється на неконкурентних засадах (пункт 28 розділу IV Методики).

Указом Президента України від 04.04.1995 "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України" (в редакції, чинній станом на 14.07.1995) було передбачено, що Фонд державного майна України передає Міністерству енергетики і електрифікації України управління частками (паями, акціями) майна державних акціонерних компаній, що створюються відповідно до цього Указу, на період реформування електроенергетичної галузі та становлення ринку енергії (пункт 4).

Наказом Міністерства енергетики та електрифікації України від 15.06.1995 № 106 "Про склад комісії з корпоратизації державних підприємств і виробничих енергетичних об`єднань" було вирішено: створити та очолити комісію з інвентаризації майна (пункт 1.2); провести інвентаризацію майна державних підприємств і об`єднань відповідно до Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (пункт 1.3).

У Додатку № 7 до зазначеного наказу було визначено склад комісії з корпоратизації Закарпатського обласного підприємства електричних мереж.

На виконання зазначеного наказу, Закарпатським обласним підприємством електричних мереж 21.06.1995 було прийнято наказ № 122 "Про склад комісії з інвентаризації майна підприємства", яким вирішено провести інвентаризацію майна підприємства станом на 01.06.1995, відповідно до Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.1998 № 158.

Відповідно до пункту 4 Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду головною метою інвентаризації є визначення фактичної наявності й стану майна об`єкта інвентаризації, перевірка фактичної наявності майна з даними бухгалтерського обліку, врегулювання інвентаризаційних різниць та відображення результатів інвентаризації у передаточному балансі.

За результатами проведеної інвентаризації майна Закарпатського обласного підприємства електричних мереж станом на 01.06.1995, комісією були складені інвентаризаційні відомості основних засобів підприємства, згідно з якими у складі основних засобів підприємства перебував об`єкт "будівля ТП-8 типу К-31-400" (вул. Червоноармійська, 39).

Акт оцінки цілісного майнового комплексу Закарпатського обласного підприємства електричних мереж було складено 29.06.1995 та затверджено наказом Міністерства енергетики та електрифікації України від 14.07.1995 № 123 "Про створення ДАЕК "Закарпаттяобленерго", яким також було засновано на базі Закарпатського обласного підприємства електричних мереж - ДАЕК "Закарпаттяобленерго" та затверджено її статут.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту ПрАТ "Закарпаттяобленерго" (нова редакція), затвердженого загальними зборами акціонерів (рішення єдиного акціонера від 03.01.2020):

- ПрАТ "Закарпаттяобленерго" є новим найменуванням ПАТ "Закарпаттяобленерго";

- ПАТ "Закарпаттяобленерго" є зміненим найменуванням ВАТ "Енергопостачальна компанія "Закарпаттяобленерго", у зв`язку з набранням чинності Закону України від 17.09.2008 "Про акціонерні товариства";

- ВАТ ЕК "Закарпаттяобленерго" було створене шляхом перетворення ДАЕК "Закарпаттяобленерго" у ВАТ ЕК "Закарпаттяобленерго" та є правонаступником ДАЕК "Закарпаттяобленерго";

- ДАЕК "Закарпаттяобленерго" заснована відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 14.07.1995 № 123 шляхом перетворення Закарпатського обласного підприємства електричних мереж у ДАЕК "Закарпаттяобленерго" відповідно до Указу Президента України від 04.04.1995 "Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України" та є правонаступником Закарпатського обласного підприємства електричних мереж.

Отже, ДАЕК "Закарпаттяобленерго", правонаступником якої є позивач (ПрАТ "Закарпаттяобленерго"), була заснована на базі Закарпатського обласного підприємства електричних мереж, що також не заперечується сторонами.

ДАЕК "Закарпаттяобленерго" набула права власності на об`єкти, що перебували у складі цілісного майнового комплексу Закарпатського обласного підприємства електричних мереж (у тому числі будівлю ТП-8 типу К-31-400), наявність яких відображена у затвердженому наказом від 14.07.1995 № 123 акті оцінки цього майнового комплексу від 29.06.1995.

З метою реалізації наявного у ПрАТ "Закарпаттяобленерго" права отримати підтвердження права власності на майно, передане до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго" (правонаступником якого є позивач) у процесі корпоратизації (стаття 5 Закону України "Про Фонд державного майна України"), позивач листом від 04.05.2016 № 116-25/2732 звернувся до Фонду державного майна України, у якому просив, відповідно до переліку документів, визначених у пункті 2.3 Положення про впорядкування передачі об`єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого наказом Фондом державного майна України від 25.11.2003 № 2097, підтвердити розмір цілісного майнового комплексу Закарпатського обласного підприємства електричних мереж та розмір статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго" станом на момент проведення корпоратизації Закарпатського обласного підприємства електричних мереж.

Фонд державного майна України здійснив перевірку наданих ПрАТ "Закарпаттяобленерго" документів та склав Перелік майна, переданого до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго" (правонаступником якого є позивач) від 09.06.2016, у якому за № 4779 зазначено об`єкт нерухомого майна "будівля ТП-8 типу К-31-400", місцезнаходження: вул. Червоноармійська (інвентарний номер об`єкта - 597).

Отже, факт внесення будівлі ТП-8 типа К-31-400 до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго", також підтверджуються Переліком майна, виданим Фондом державного майна України від 09.06.2016.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.12.2022 №319026166 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Плеша І.І. Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 20.10.2014 № 16602649 прийнятого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ № 017482 від 06.05.2009, за Державою Україна в особі Верховної Ради України (орган управління Міністерство освіти і науки України, балансоутримувач Мукачівський державний університет) зареєстровано право власності на комплекс, розташований за адресою: вул. Ужгородська, буд. 26, загальною площею 4 505,5 кв. м, м. Мукачево, Закарпатська область, що складається з учбового корпусу літера А - 4 368,80 кв. м, гаражу літера Б - 139,70 кв. м., трансформаторна літера В, І-ІІ - мощення, 1-3 споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, номер запису про право власності 7395100.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає про те, що будівля ТП-8 типа К-31-400 (будівля ЗТП № 8) інв. № 66217, передана до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго" (правонаступником якої є ПрАТ "Закарпаттяобленерго"), на підставі наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 14.07.1995 № 123, що знаходиться за адресою: вул. Ужгородська, буд. 26 - 1, м. Мукачево, Закарпатська область, загальною площею 25 кв.м та будівля, право власності на яку зареєстровано за Державою України в особі Верховної Ради України (орган управління: Міністерство освіти і науки України, балансоутримувач Мукачівський державний університет) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.10.2014 № 16602649, а саме будівля "трансформаторна, В" загальною площею 35,9 кв. м, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна "комплекс", який знаходиться за адресою: вул. Ужгородська, буд. 26, м. Мукачево, Закарпатська область (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04), номер запису про право власності 7395100, є однією і тією самою будівлею, а тому реєстрація права власності на вказане нерухоме майно за відповідачами під іншим найменуванням ("трансформаторна, "В") свідчить про те, що вказане майно вибуло з володіння позивача всупереч його волі.

Суд першої інстанції, оцінюючи наведені доводи позивача, вказав, що матеріали даної справи не містять доказів передання будівлі ("трансформаторна, "В" по вул. Ужгородській, 26) до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго" в результаті корпоратизації у 1995 році, а отже подальшого набуття права власності на таке нерухоме майно позивачем.

Відтак, суд надавши правову оцінку рішенню Мукачівської міської ради від 31.08.2000 та рішенню виконкому Мукачівської міської ради №99 від 28.04.2009 та свідоцтву від 06.05.2009 про право власності серії САВ №017482 встановив їх відповідність вимогам закону, а відтак, суд зробив висновок, що зазначені акти в частині оформлення права державної власності відповідача-2 на єдиний майновий комплекс до якого входить ("трансформаторна, "В" по вул. Ужгородській, 26) є такими, що створюють відповідні правові наслідки для власника - Держави.

Колегія суддів не погоджується із наведеним висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про власність" (у редакції, чинній станом на 14.07.1995) право колективної власності виникає на підставі, зокрема, перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства.

Статтею 12 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній станом на 14.07.1995) передбачено, що товариство є власником: майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність.

За змістом пунктів 15, 16 Положення про порядок корпоратизації підприємств (у редакції, чинній станом на 14.07.1995) з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства. Розмір статутного фонду відкритих акціонерних товариств, створених відповідно до цього Положення, визначається за діючою Методикою оцінки вартості об`єктів приватизації та оренди.

Як вже було встановлено судом апеляційної інстанції вище, вартість майна Закарпатського обласного підприємства електричних мереж, яке включалося до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго", визначалася у акті оцінки цілісного майнового комплексу від 29.06.1995, складенню якого передувала інвентаризація майна Закарпатського обласного підприємства електричних мереж. Зазначений акт було затвердженого наказом Міністерства енергетики та електрифікації України від 14.07.1995 № 123 "Про створення ДАЕК "Закарпаттяобленерго", яким також було засновано на базі Закарпатського обласного підприємства електричних мереж - ДАЕК "Закарпаттяобленерго" та затверджено її статут.

ДАЕК "Закарпаттяобленерго" у формі ВАТ було зареєстровано 31.08.1995, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності № 00131529.

Отже, внаслідок корпоратизації Закарпатського обласного підприємства електричних мереж та перетворення його у ДАЕК "Закарпаттяобленерго" все майно, включене до статутного фонду останнього, у тому числі і будівля ТП-8 типа К-31-400, стали власністю ДАЕК "Закарпаттяобленерго", правонаступником якого є ПрАТ "Закарпаттяобленерго".

Таким чином, датою виникнення права власності у позивача щодо такого майна є 31.08.1995 (дата реєстрації ДАЕК "Закарпаттяобленерго").

Крім того, включення спірної будівлі до статутного капіталу ДАЕК "Закарпаттяобленерго" (правонаступником якого є позивач) також підтверджується Переліком майна, переданого до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго" від 09.06.2016, у якому за № 4779 зазначено об`єкт нерухомого майна "будівля ТП-8 типу К-31-400", місцезнаходження: вул. Червоноармійська (інвентарний номер об`єкта - 597).

В свою чергу, як було вказано вище, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28.12.2022 №319026166 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Плеша І.І. Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 20.10.2014 №16602649 прийнятого на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно САВ № 017482 від 06.05.2009, за Державою Україна в особі Верховної Ради України (орган управління Міністерство освіти і науки України, балансоутримувач Мукачівський державний університет) зареєстровано право власності на комплекс, розташований за адресою: вул. Ужгородська, буд. 26, загальною площею 4 505,5 кв. м, м. Мукачево, Закарпатська область, що складається з учбового корпусу літера А - 4 368,80 кв. м, гаражу літера Б - 139,70 кв. м., трансформаторна літера В, І-ІІ - мощення, 1-3 споруди, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04, номер запису про право власності 7395100.

Позивач зазначає про те, що "трансформаторна, В" та будівля ТП-8 типа К-31-400 є одним і тим самим нерухомим майном.

До матеріалів справи позивачем надані копії:

схеми земельної ділянки, вул. Ужгородська, 26 від 15.04.2009 р.;

схеми розташування будівель та споруд по вул. Університетська, у м. Мукачево Закарпатської обл. від 15.11.2022 р. (яка знаходиться у технічному паспорті на будівлю ТП-8 типа К-31-400 від 15.11.2022 р.);

роздруківку з сервісу "Google maps" з відомостями щодо місцезнаходження будівлі ТП-8 типа К-31-400.

Так, порівняльний аналіз вказаних доказів підтверджує, що місцезнаходження будівлі ТП-8 типа К-31-400 та будівлі "трансформаторна, В" є одним і тим самим, що свідчить про їх тотожність;

фото будівлі ТП-8 типа К-31-400. Вказаний доказ, шляхом візуального сприйняття дозволяє встановити, що на будівлі, яка, зокрема, на схемі земельної ділянки, вул. Ужгородська, 26 від 15.04.2009 р. позначена під літ «В» (найменування в експлікації "трансформат."), присутні позначення «ТП-8», які вказують на дійсне найменування даної будівлі трансформаторної підстанції та додатково підтверджують, що будівля "трансформаторна, В" та будівля ТП-8 типа К-31-400 є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна.

Окремо, колегією суддів враховується, що відповідно до пп.2 п.1 наказу Управління міського господарства Мукачівської міської ради «Про присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна» №287/0/24-22 від 19.12.2022 р., наказано в зв`язку з впорядкуванням нумерації, присвоїти адресу: нежитловій будівлі закритої трансформаторної підстанції (ЗТП - №8) загальною площею - 35, 80 кв.м. по вул. Червоноармійській в м. Мукачево - балансоутримувач приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" - вул. Ужгородська, 26-1, м. Мукачево.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 598/01-23 від 14.03.2023, проведеної судовим експертом Колчар В. Д., будівля ТП-8 типа К-31-400 (будівля ЗТП № 8) інв. № 66217, передана до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго" (правонаступником якої є ПрАТ "Закарпаттяобленерго"), на підставі наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 14.07.1995 № 123, що знаходиться за адресою: вул. Ужгородська, буд. 26 - 1, м. Мукачево, Закарпатська область, загальною площею 25 кв.м та будівля, право власності на яку зареєстровано за Державою України в особі Верховної Ради України (орган управління: Міністерство освіти і науки України, балансоутримувач Мукачівський державний університет) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.10.2014 № 16602649, а саме будівля "трансформаторна, В" загальною площею 35,9 кв. м, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна "комплекс", який знаходиться за адресою: вул. Ужгородська, буд. 26, м. Мукачево, Закарпатська область (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04), номер запису про право власності 7395100, є однією і тією самою (тотожною) будівлею.

Також у висновку зазначено, що місцерозташування цієї будівлі в натурі на місцевості, незважаючи на різні найменування та адреси, які зазначені у відповідних документах ПрАТ "Закарпаттяобленерго" з одного боку та Міністерства освіти і науки України і Мукачівського державного університету, з іншого боку, є одним і тим самим.

При цьому, в описовій частині висновку експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р. зазначено, зокрема, наступне:

«…Слід зазначити, що станом на даний час вулиця Червоноармійська у м. Мукачеві, яка у вказаному Переліку майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» від 09.06.2016 р. зазначена в якості адреси вказаної будівлі, згідно з Рішенням 42-ої сесії Мукачівської міської ради 6-ого скликання від 31.05.2013 № 848 «Про перейменування назви провулків та вулиць міста» перейменована на вулицю Університетську. Однак, згідно з наказом Управління міського господарства Мукачівської міської ради від 19.12.2022 р. № 287/0/24-22 «Про присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна» цьому об`єкту було присвоєно адресу не вул. Університетська, а вул. Ужгородська, № 26-1. Таке пояснюється розташуванням об`єкта - на розі вулиць Ужгородської та Університетської, поруч з навчальним корпусом Мукачівського державного університету, який має адресу: вул. Ужгородська, 26…».

Щодо площі будівлі ТП-8 типа К-31-400, яка зазначена у наказі Управління міського господарства Мукачівської міської ради «Про присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна» №287/0/24-22 від 19.12.2022 р., то позивач пояснив, що в даному випадку була вказана не загальна площа приміщень вказаної будівлі, а площа основи (забудови) будівлі ТП-8 типа К-31-400.

Так, разом із позовною заявою у даній справі позивач надав до суду копію технічного паспорту щодо будівлі ТП-8 типа К-31-400 (реєстраційний номер технічного паспорту: ТІ01:3424-8262-1713-7163) від 15.11.2022 р. (далі також - технічний паспорт від 15.11.2022 р.).

У вказаному технічному паспорті від 15.11.2022 р. наявна сторінка з назвою «ХАРАКТЕРИСТИКА виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами».

На даній сторінці технічного паспорту від 15.11.2022 р. зазначено площу основи (забудови) будівлі ТП-8 типа К-31-400: 35, 80 кв.м., яка є аналогічною до площі даної будівлі, що міститься у наказі Управління міського господарства Мукачівської міської ради «Про присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна» №287/0/24-22 від 19.12.2022 р.

Водночас, відповідно до п.3 розділу VI Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р. (яка була чинна станом на момент складання технічного паспорту від 15.11.2022 р.), підрахунок площі приміщень будинку здійснюється за сумою площ приміщень його поверхів.

Так, на сторінці з назвою «ЕКСПЛІКАЦІЯ приміщень виробничого будинку» технічного паспорту від 15.11.2022 р. зазначено площу кожного приміщення будівлі ТП-8 типа К-31-400 та загальну площу всіх приміщень даної будівлі, яка і є загальною площею даного об`єкту - 25, 0 кв.м.

Разом з тим, зазначення у наказі Управління міського господарства Мукачівської міської ради №287/0/24-22 від 19.12.2022 р. площі основи (забудови) будівлі ТП-8 типа К-31-400, замість загальної площі приміщень вказаної будівлі, жодним чином не може свідчити про недостовірність даного наказу.

Враховуючи вищезазначене, слід констатувати, що наказом Управління міського господарства Мукачівської міської ради №287/0/24-22 від 19.12.2022 р. будівлі ТП-8 типа К-31-400, яка фактично розташована на вулиці Червоноармійській (актуальна назва вулиці - Університетська) було присвоєно адресу - вулиця Ужгородська, 26-1.

Таким чином, присвоєння будівлі ТП-8 типа К-31-400 адреси по вулиці Ужгородській, а не Університетській жодним чином не може спростовувати обставину тотожності будівлі ТП-8 типа К-31-400 та будівлі "трансформаторна, В".

Стосовно висновку суду першої інстанції про відхилення висновку експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р., колегія суддів зазначає наступне.

Так, обґрунтовуючи визнання вказаного доказу недопустимим суд першої інстанції навів наступні аргументи:

1) Судовий експерт у висновку експерта встановив питання права;

2) На вирішення судового експерта було поставлено питання ретроспективного дослідження;

3) У висновку експерта вказано площу будівлі ТП-8 типа К-31-400: 25,0 кв.м., тоді як в матеріалах справи відсутня технічна документація позивача, яка б підтверджувала вказану площу;

4) Площа будівлі ТП-8 типа К-31-400 (25,0 кв.м.) та будівлі "трансформаторна, В" (35,9 кв.м.) - відрізняються, що свідчить про те, що це різні об`єкти.

На переконання колегії суддів на вирішення судового експерта не ставилось жодного питання права.

Відповідно до абз.3,4 п.4.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 р. (далі також - Інструкція №53/5 від 08.10.1998 р.), дослідницька частина повинна включати:

відомості про стан об`єктів дослідження, застосовані методи (методики) дослідження,

умови їх застосовування;

посилання на ілюстрації, додатки та необхідні роз`яснення до них.

Так, судовому експерту для проведення судової експертизи листом ПрАТ «Закарпаттяобленерго» №154-25/678 від 16.01.2023 р. було надано ряд документів, що стосуються будівлі ТП-8 типа К-31-400 для проведення судової будівельно- технічної експертизи.

У дослідницькій частині висновку експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р. судовий експерт не встановлював жодних нових обставин, що стосуються питань права, а лише відобразив зміст документів, що стосуються будівлі ТП-8 типа К-31-400, наданих йому для проведення експертизи.

Водночас, предметом висновку експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р. не було питання права, оскільки як вбачається з копії листа ПрАТ «Закарпаттяобленерго» №154-25/678 від 16.01.2023 р., копії договору на проведення судової будівельно- технічної експертизи №49 від 24.01.2023 р. та заключної частини висновку експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р., судовому експерту було поставлене питання встановлення наявності або відсутності обставини тотожності будівлі ТП-8 типа К-31- 400 та будівлі "трансформаторна, В".

За результатом проведення судової експертизи судовим експертом було сформовано висновки щодо обставини, яку можна встановити лише шляхом застосування спеціальних знань у сфері будівельно-технічної експертизи, а саме - обставину тотожності будівлі ТП-8 типа К-31-400 та будівлі "трансформаторна, В".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що предметом висновку експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р. було питання права.

Разом з тим, питання поставлене судовому експерту для проведення судової експертизи у даній справі не потребувало проведення ретроспективного дослідження спірної будівлі.

Так, для встановлення тотожності будівлі ТП-8 типа К-31-400 та будівлі "трансформаторна, В" експерту достатньо визначити місцезнаходження та параметри даних об`єктів станом на момент проведення експертизи.

Об`єкт дослідження в рамках судової експертизи існував станом на момент її проведення, як і продовжує існувати станом на сьогодні.

Окрім цього, експерту для проведення судової експертизи було надано матеріали, час складання яких є відносно недавнім, зокрема - копію технічного паспорту щодо будівлі ТП-8 типа К-31-400 від 15.11.2022 р., копію фото будівлі ТП-8 типа К-31-400, копію довідки ПрАТ «Закарпаттяобленерго» щодо унікального номеру ТП-8 типа К-31-400 №154-25/580 від 13.01.2023 р.

Як вбачається з дослідницької частини висновку експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р., судовий експерт порівнював відомості наявні в технічній документації позивача, в тому числі технічний паспорт щодо будівлі ТП-8 типа К-31-400 від 15.11.2022 р., відомості наявні в інвентаризаційній справі відповідачів, в тому числі копію схеми земельної ділянки, вул. Ужгородська, 26 від 15.04.2009 р. (на якій відображено місцезнаходження будівлі "трансформаторна, В") з інформацією, отриманою під час безпосереднього огляду об`єкту дослідження експертом та проведенням відповідних замірів будівлі та її приміщень, станом на момент проведення експертизи, співставлення яких дозволило експерту дійти до висновку, що будівля ТП-8 типа К-31-400 та будівля "трансформаторна, В" є одним і тим самим об`єктом.

Суд першої інстанції не навів жодного обґрунтування, чому він дійшов до висновку, що питання тотожності будівлі ТП-8 типа К-31-400 та будівлі "трансформаторна, В" потребує ретроспективного дослідження.

Вказане свідчить про відсутність підстав для визнання висновку експерта недопустимим доказом.

Разом з тим, твердження суду першої інстанції про те, що у висновку експерта вказано площу будівлі ТП-8 типа К-31-400: 25,0 кв.м., тоді як в матеріалах справи відсутня технічна документація позивача, яка б підтверджувала вказану площу також є необґрунтованими.

Як вже було зазначено вище, разом із позовною заявою позивач надав до суду копію технічного паспорту щодо будівлі ТП-8 типа К-31-400 (реєстраційний номер технічного паспорту: ТІ01:3424-8262-1713-7163) від 15.11.2022 р.

На сторінці технічного паспорту від 15.11.2022 р. із заголовком «ЕКСПЛІКАЦІЯ приміщень виробничого будинку» зазначено загальну площу будівлі ТП-8 типа К-31-400: 25, 0 кв.м.

Про те, що згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації, загальна площа будівлі дорівнює загальній площі її приміщень, вже було зазначено вище.

Тобто, суд першої інстанції, не дослідив належним чином надану позивачем копію технічного паспорту щодо будівлі ТП-8 типа К-31-400 від 15.11.2022 р. та дійшов до помилкового висновку про те, що в матеріалах справи відсутня технічна документація позивача, згідно з якою було б зазначено площу будівлі ТП-8 типа К-31-400 - 25,0 кв.м.

Також, суд першої інстанції, визнаючи висновок експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р. недопустимим доказом, вказав, що будівля ТП-8 типа К-31-400 та будівля "трансформаторна, В" не можуть бути одним і тим самим об`єктом, оскільки позивач стверджує, що площа будівлі ТП-8 типа К-31-400 становить 25, 0 кв.м., тоді як площа будівлі "трансформаторна, В" становить 35, 9 кв.м.

Зокрема, з приводу розбіжностей у площах будівлі ТП-8 типа К-31-400 та будівлі "трансформаторна, В", згідно технічної документації позивача та відповідачів, судовий експерт зазначив, зокрема, наступне:

«…Що стосується показника площі 35,9 кв.м. по будівлі «трансформаторна» літ. «В», який зазначено в документах Міністерства освіти і науки України та Мукачівського державного університету, то така площа була визначена виходячи із даних, що зазначено на документації від 15.04.2009 р., зокрема - на Генеральному плані (схемі), який є складовою частиною технічної документації - Інвентаризаційної справи.

На цьому Генеральному плані (схемі) зазначено зовнішні розміри будівлі: 5,65 м ширина будівлі та 6,35 м - її довжина. При перемноженні цих двох величин із заокругленням до одного знаку після коми в сторону збільшення отримується величина 35,9 кв.м. (розрахунок: 5,65 м х 6,35 м = 35,8775 кв.м., приблизно 35,9 кв.м.). Слід зазначити, що в наказі Управління міського господарства Мукачівської міської ради від 19.12.2022 р. № 287/0/24-22 «Про присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна» цю площу зазначено величиною 35,8 кв.м., що відрізняється навіть від показника 35,9 кв.м., не кажучи вже про показник 25,0 кв.м. Розбіжність між показниками 35,9 кв.м. та 35,8 кв.м. є незначним (0,1 кв.м.) і це пояснюється способом заокруглення точного показника - 35,8775 кв.м. В першому випадку його було заокруглено до одного знаку після коми в сторону збільшення, а в другому - також до одного знаку після коми, але в сторону зменшення. Це ніяким чином не впливає на результати дослідження, так як обидва ці показники визначено неправильно. Таке визначення площі будівлі - шляхом перемноження параметрів зовнішніх величин - є неправильним. У відповідності з положеннями пункту 3 Розділу VІ «Підрахунок площ об`єктів» Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 р. № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 р. № 186) (далі - Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації № 127), «…підрахунок площі приміщень будинку здійснюється за сумою площ приміщень його поверхів…». При цьому слід зазначити, що підрахунок площі будівлі саме таким чином - шляхом підрахунку площ приміщень - проводився не тільки у відповідності із вказаною Інструкцією, а й у відповідності із нормативними документами з інвентаризації, що діяли до її прийняття. Перемноження ж довжини та ширини прямокутної будівлі по зовнішніх параметрах є не площею будівлі, а площею під будівлею, або ж площею забудови….».

Так, на копії схеми земельної ділянки, вул. Ужгородська, 26 від 15.04.2009 р., зазначено ширину та довжину будівлі "трансформаторна, В": 5, 65 м. та 6,35 м.

Перемноживши вказані показники ширини та довжини будівлі "трансформаторна, В" отримується значення: 35,88 кв.м., яке заокруглюється до 35,9 кв.м.

Разом з тим, в матеріалах технічної інвентаризації відповідачів щодо будівлі "трансформаторна, В" відсутній будь-який документ, в якому було б відображено площу приміщень вказаної будівлі.

Таким чином, відповідачі визначили загальну площу будівлі "трансформаторна, В" не шляхом додавання площ приміщень вказаної будівлі, як це передбачено вимогами Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації, а шляхом множення показників довжини та ширини стін будівлі "трансформаторна, В".

Водночас, у випадку множення показників довжини та ширини стін будівлі "трансформаторна, В" отримується не загальна площа вказаної будівлі, а площа її основи (забудови).

Тобто, площа основи (забудови) будівлі "трансформаторна, В" дорівнює 35,9 кв.м., в той час, як площа основи (забудови) будівлі ТП-8 типа К-31-400 становить 35,8 кв.м.

З наведеного вбачається, що різниця в площах основи (забудови) спірного об`єкту згідно документів позивача та відповідачів є незначною та пояснюється різним способом заокруглення результату перемноження показників ширини та довжини будівлі, а також незначними розбіжностями під час проведення вимірювань стін будівлі різними суб`єктами технічної інвентаризації.

Разом з тим, у додатках до висновку експерта №598/01-23 від 14.03.2023 р. наявні фото та план-схеми будівлі ТП-8 типа К-31-400 та будівлі "трансформаторна, В", згідно з яких вбачається, що судовий експерт здійснив виїзд за місцезнаходженням спірного в рамках даної господарської справи майна та виконав власні заміри даного об`єкту, за результатом яких встановив, що будівля ТП-8 типаК-31-400 та будівля "трансформаторна, В" знаходяться в одному й тому самому місці та мають ідентичні параметри, як площі приміщень, так і площі основи (забудови), що свідчить про те, що це один і той самий об`єкт.

Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином матеріали даної справи та не встановив причини розбіжності у зазначених в документах площах будівлі ТП-8 типа К-31-400 та будівлі "трансформаторна, В", внаслідок чого дійшов до необґрунтованого висновку, що будівля ТП-8 типа К-31-400 та будівля "трансформаторна, В" не є тотожними, оскільки за документами позивача та відповідачів вказано різні площі даних об`єтів.

За таких обставин, ураховуючи положення статті 79 ГПК України, вказаний висновок судової будівельно-технічної експертизи, а також відсутність належних доказів виникнення у територіальної громади права власності на нерухоме майно "комплекс", до складу якого увійшла "трансформаторна, В", право власності на яке у подальшому було зареєстровано за Державою Україною в особі Верховної Ради України (орган управління: Міністерство освіти і науки України, балансоутримувач Мукачівський державний університет) та відсутність доказів правомірного включення "трансформаторна, В" до зазначеного "комплексу", колегія суддів доходить до висновку про те, що "трансформаторна, В" та будівля ТП-8 типа К-31-400 є одним і тим самим нерухомим майном - власністю ПрАТ "Закарпаттяобленерго", яке незаконно без належної правової підстави вибуло з його володіння.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених ЦК України.

Правовий аналіз положень статті 387 ЦК України дає підстави для висновку, що у ній йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення (витребування) цього майна в натурі.

Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей. Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16-ц, постанова Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 752/13695/18).

Предметом доказування у справах за віндикаційними позовами, становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то: факти, що підтверджують право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні (постанови Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 522/8412/19, від 21.01.2021 у справі № 922/4140/19).

Враховуючи встановлені вище обставини незаконного вибуття спірної будівлі із володіння ПрАТ "Закарпаттяобленерго" шляхом реєстрації права власності на зазначену будівлю за Державою Україна в особі Верховної Ради України (орган управління: Міністерство освіти і науки України), колегія суддів вважає, що позовна вимога про витребування спірної будівлі з чужого незаконного володіння підлягає задоволенню.

За таких обставин суд доходить до висновку про протиправність рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірну будівлю за відповідачами, а відтак і про його скасування.

Крім того, підлягає задоволенню позовна вимога про припинення права власності, як похідна від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора.

Одночасно, колегія суддів визнає безпідставними доводів Верховної Ради України про те, що вона не є належним відповідачем у цій справі, оскільки спірна будівля була зареєстрована за Державою Україна саме в особі Верховної Ради України, яка відповідно до статті 4 ГПК України як державний орган може бути стороною у господарській справі.

Стосовно посилань третьої особи про пропуск позивачем строків позовної давності для звернення до суду з цим позовом, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Частиною 3 ст. 264 ЦК України встановно, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Для цілей застосування ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у цивільному (господарському) процесі": сторонами в цивільному (господарському) процесі є такі її учасники як позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України; ч. 1 ст. 45 ГПК України); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (пункт 27)).

Отже, заяву про застосування при вирішенні спору позовної давності можуть заявити лише сторони у спорі, тобто не третя особа.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 21.10.2020 року у справі № 509/3589/16-ц (№ 61-16895св18) та від 01.03.2021 у справі №918/335/17(918/411/20).

Колегія суддів зазначає про те, що у цій справі в суді першої інстанції відповідачами заява про застосування при вирішенні спору позовної давності не заявлялась.

Слід окремо зауважити і на тому, що у письмових поясненнях третя особа також не заявляла про застосування при вирішенні спору позовної давності, адже її пояснення містять лише посилання на те, що позивачем пропущено строки позовної давності, проте вказана особа не просить застосувати наслідки спливу строку позовної даності до вимог у цій справі.

При ухваленні даної постанови колегією суддів враховано висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 17.07.2024 у справі №910/8363/23 (спір між тими ж сторонами та стосується майна, яке також було передано до статутного фонду ДАЕК "Закарпаттяобленерго").

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об`єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині відмови у задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про задоволення позову.

При цьому, з урахуванням задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладається на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/7505/23 задовольнити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2024 у справі №910/7505/23 про відмову у задоволенні позову скасувати.

3. Прийняти нове рішення по справі №910/7505/23, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

3.1. Витребувати на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (місцезнаходження: 89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, код в ) з незаконного володіння Держави Україна в особі Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 5) (орган управління: Міністерство освіти і науки України) (місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 10, код в ) будівлю «трансформаторна, В», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «комплекс», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ужгородська, буд.26 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 04).

3.2. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 16602649 від 20.10.2014 р. в частині державної реєстрації права власності Держави Україна в особі Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 5) (орган управління: Міністерство освіти і науки України) (місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 10, код в ) на будівлю «трансформаторна, В», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «комплекс», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ужгородська, буд.26 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 04).

3.3. Припинити право власності Держави Україна в особі Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 5) (орган управління: Міністерство освіти і науки України) (місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Берестейський, буд. 10, код в ) на будівлю «трансформаторна В», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «комплекс», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Ужгородська, буд.26 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 04), номер запису про право власності: 7395100.

3.4. Стягнути з Держави в особі Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, 5) на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (89412, Закарпатська обл., с. Оноківці, вул. Головна, 57, ідентифікаційний код 00131529) судовий збір у сумі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн. 00 коп.

3.5. Стягнути з Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Берестейський, 10, ідентифікаційний код 38621185) на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (89412, Закарпатська обл., с. Оноківці, вул. Головна, 57, ідентифікаційний код 00131529) судовий збір у сумі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн. 00 коп.

4. Стягнути з Держави в особі Верховної Ради України (01008, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, 5) на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (89412, Закарпатська обл., с. Оноківці, вул. Головна, 57, ідентифікаційний код 00131529) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4 831, 20 грн.

5. Стягнути з Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, просп. Берестейський, 10, ідентифікаційний код 38621185) на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" (89412, Закарпатська обл., с. Оноківці, вул. Головна, 57, ідентифікаційний код 00131529) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4 831, 20 грн.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи перебування судді Пономаренко Є.Ю. у відпустці з 25.03.2025 по 28.03.2025, судді Барсук М.А. - з 27.03.2025 по 28.03.2025, з 31.03.2025 по 04.04.2025 та судді Руденко М.А. - 07.04.2025) складена: 08.04.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук