ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2025 р. Справа № 910/8913/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Тищенко О.В.

Станіка С.Р.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2024

у справі № 910/8913/24 (суддя Капцова Т.П.)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд»

про стягнення 83 964,87 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» про стягнення 83 964,87 грн, з яких 60 966,51 грн пені та 22 998,36 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 737/-23(ЦЗ) про закупівлю капусти білоголової свіжої від 22.09.2023 (надалі - Договір), а саме в частині недотримання строків поставки товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2024 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/8913/24, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 по справі №910/8913/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) пеню в сумі 60 781, 83 грн, штраф у розмірі 22 200,36 грн та витрати по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що відповідачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, поважності причин неналежного виконання зобов`язань, що є підставою для стягнення з відповідача на підставі п. 7.2 Договору пені у розмірі 60 781, 83 грн. Крім того, зроблено висновок, що у зв`язку з простроченням відповідачем строку поставки товару, яке тривало понад тридцять днів, сума штрафу, що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» на підставі п. 7.2 Договору становить 22 200,36 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 по справі №910/8913/24, 09.10.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд Трейд" (через систему "Електронний суд") до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права, внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що є підставою для його скасування. Крім того, скаржник у відзиві на позов та в апеляційній скарзі звертає увагу суду на умисне вчинення представниками позивача (товароодержувачами) дій щодо затягування процедури прийняття товару.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Фуд Трейд" по справі № 910/8913/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Станік С.Р., Агрикова О.В.

21.10.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8913/24.

14.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/8913/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 у справі № 910/8913/24, ухвалено справу за вказаною апеляційною скаргою розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

05.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін. Позивач наголошує на тому, що викладені відповідачем в апеляційній скарзі аргументи є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують законності та обґрунтованості рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2024.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 по справі №910/8913/24 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 22.09.2023 між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» (постачальник) укладено Договір № 737/-23(ЦЗ) про закупівлю капусти білоголової свіжої, згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у 2023 році поставити замовнику товари, зазначені в специфікації (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.4 Договору товароодержувачем є уповноважена особа військової частини за місцем поставки товару згідно із специфікацією (додаток № 1).

Згідно пункту 3.1. Договору загальна його сума складає: 3 683 910,00 грн, у т.ч. ПДВ - 20% - 613 985,00 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору постачальник зобов`язаний поставити товари у розпорядження замовника (товароодержувача) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього Договору, протягом 14 робочих днів з моменту направлення заявки замовником.

Пунктом 5.1. Договору передбачено строк поставки товарів, а саме: постачальник зобов`язаний поставити товари у розпорядження замовника (товароодержувача) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору, протягом 14 робочих днів з моменту направлення заявки замовником.

Заявка замовника подається шляхом надсилання її на електронну пошту постачальника - ІНФОРМАЦІЯ_3. На підтвердження отримання заявки постачальник надсилає протягом однієї робочої доби на електронну адресу замовника - ІНФОРМАЦІЯ_2 лист-підтвердження про отримання такої заяви. У разі відсутності такого листа у зазначений строк, заявка замовника вважається прийнятою постачальником у повному обсязі і підлягає виконанню. Доказом, що свідчить про отримання постачальником заявки замовника слід вважати лист-підтвердження про направлення заявки від адміністратора поштового домену ІНФОРМАЦІЯ_4 (п. 5.2 Договору).

Пунктом 5.3. Договору передбачено місце поставки товарів, а саме: поставка товару здійснюється транспортом постачальника. Поставка та передача товарів замовнику (товароодержувачу) на умовах DDP (відповідно до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс у редакції 2010 року) за адресою замовника (товароодержувача).

До кожної партії товару, що постачається, постачальник обов`язково надає замовнику видаткові накладні (не менше двох примірників замовнику), рахунки - фактури (не менше одного примірника замовнику), завірені підписами уповноваженої особи (осіб) постачальника, а також надає документи, що підтверджують якість товару відповідно до п. 2.1. та п. 2.2. розділу ІІ цього договору (п. 5.4. Договору).

Згідно п. 5.5. Договору для перевезення товару до товароодержувача, уповноваженими особами замовника оформляється акт приймання-передавання товару для перевезення (в чотирьох примірниках) (Додаток № 3 до цього договору, який є невід`ємною частиною договору) та акт приймання-передачі запасів або акт приймання-передачі незавершених капітальних інвестицій (в чотирьох примірниках). Акт приймання-передачі товару для перевезення складається в чотирьох примірниках: перший залишається у замовника, другий передається товароодержувачу, третій - постачальника, четвертий після оформлення товароодержувачем повертається постачальником до замовника.

Разом з четвертим примірником акту приймання-передавання товару для перевезення, в термін не пізніше 5 календарних днів з дня прийняття товару товароодержувачем постачальником повертаються до замовника оформлені належним чином два примірники акту приймання-передачі запасів або акту приймання-передачі незавершених капітальних інвестицій замовника, з підписами матеріально-відповідальних осіб товароодержувача, оригінал доручення на отриманий товар від товароодержувача, та копії якісних документів, що підтверджують якість поставленого товару від постачальника, завірених належним чином.

Датою прийняття та передачі у власність товару слід вважати дату вказану уповноваженою особою товароодержувача та представника постачальника в акті приймання-передавання товару для перевезення. Документи, що підтверджують факт постачання товару постачальником до товароодержувача, які оформлені з порушеннями вимог (виправлення, відсутність дат тощо) будь-якою із сторін в процесі поставки товару прийматися не будуть.

Відповідно до п. 6.3.1. Договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, визначені у п. 5.1. Договору та згідно з заявками замовника.

Пунктом 7.2. Договору сторонами погоджено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У подальшому, відповідно до Специфікації, яка є Додатком № 1 до Договору сторонами погоджено поставку товару, а саме визначено: назву товару, його кількість, вартість, а також місцезнаходження замовника та товароодержувачів і кількість товару, що має бути поставлена кожному з них.

20.10.2023 позивачем направлено заявку на постачання продовольства № 701/14394-23-Вих від 20.10.2023, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до цієї заявки відповідачем поставлено, а позивачем і товароодержувачами отримано товар, що підтверджується видатковою накладною № 2813 від 02.11.2023 на суму 11 400,00 грн та актами приймання-передавання товарів для перевезення № 3780 від 23.10.2023 на суму 11 400,00 грн, № 3781 від 23.10.2023 на суму 11 400,00 грн, № 3782 від 23.10.2023 на суму 5 700,00 грн, № 3788 від 23.10.2023 на суму 39 900,00 грн, № 3790 від 23.10.2023 на суму 5 700,00 грн, № 3793 від 23.10.2023 на суму 17 100,00 грн, № 3799 від 23.10.2023 на суму 2 850,00 грн, № 3801 від 23.10.2023 на суму 22 800,00 грн, № 3803 від 23.10.2023 на суму 28 500,00 грн.

У подальшому, 24.10.2023 позивачем направлено відповідачу заявку на постачання продовольства № 701/14554-23-Вих від 24.10.2023.

Відповідно до цієї заявки відповідачем поставлено, а товароодержувачами отримано товар, що підтверджується актами приймання-передавання товарів для перевезення № 4285 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4289 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4290 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4292 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4293 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4295 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4299 від 27.10.2023 на суму 102 600,00 грн, № 4300 від 27.10.2023 на суму 79 800,00 грн, № 4304 від 27.09.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4305 від 27.10.2023 на суму 102 600,00 грн, № 4306 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4307 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4309 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4319 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4329 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн.

Як зазначає позивач, частину товару було доставлено товароодержувачам своєчасно, а частина із простроченням встановленого Договором строку, а саме згідно з актами приймання-передавання товарів для перевезення: № 3781 від 23.10.2023 на суму 11 400,00 грн, № 3793 від 23.10.2023 на суму 17 100,00 грн, № 3780 від 23.10.2023 на суму 11 400,00 грн, № 3799 від 23.10.2023 на суму 2 850,00 грн, № 3801 від 23.10.2023 на суму 19 152,00 грн, № 3803 від 23.10.2023 на суму 28 500,00 грн за заявкою на постачання продовольства № 701/14394-23-Вих від 20.10.2023, а також № 4289 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4292 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4295 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4309 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4319 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн, № 4329 від 27.10.2023 на суму 74 100,00 грн за заявкою на постачання продовольства № 701/14554-23-Вих від 24.10.2023.

Листом за № 135/16975-23-Вих від 13.12.2023 позивачем повідомлено відповідача про розірвання договору в односторонньому порядку відповідно до Додаткової угоди № 1-23 від 13.12.2023 до Договору.

Так, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, в частині недотримання строків поставки товару, у позивача виникла необхідність звернутись з даним позовом до місцевого господарського суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» пені у розмірі 60 966,51 грн та штрафу у сумі 22 998,36 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом положень статей 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовують загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вже було зазначено, 22.09.2023 між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» (постачальник) укладено Договір № 737/-23(ЦЗ) про закупівлю капусти білоголової свіжої, згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у 2023 році поставити замовнику товари, зазначені в специфікації (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Положення статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. У таких правовідносинах обов`язку продавця (постачальника) з передачі у власність (поставки) покупцю товару відповідає обов`язок покупця з прийняття та оплати цього товару.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, умовами пункту 5.1. Договору погоджено, що постачальник зобов`язаний поставити товари у розпорядження замовника (товароодержувача) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору, протягом 14 робочих днів з моменту направлення заявки замовником.

20.10.2023 на виконання пункту 5.2. Договору позивачем на електронну пошту відповідача направлено заявку на постачання продовольства № 701/14394-23-Вих від 20.10.2023.

У подальшому, 24.10.2023 позивачем направлено відповідачу ще одну заявку на постачання продовольства № 701/14554-23-Вих від 24.10.2023.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що відповідач на виконання пункту 5.1. Договору мав здійснити поставку продукції за заявкою на постачання продовольства № 701/14394-23-Вих від 20.10.2023 до 09.11.2023 включно, а за заявкою на постачання продовольства № 701/14554-23-Вих від 24.10.2023 - 13.11.2023 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем поставлено позивачу товар за заявками за видатковою накладною № 2813 від 02.11.2023 на суму 11 400,00 грн та актами приймання-передавання товарів для перевезення:

- № 3780 від 23.10.2023 на суму 11 400,00 грн (отримано товароодержувачем 20.11.2023);

- № 3781 від 23.10.2023 на суму 11 400,00 грн (отримано товароодержувачем 20.11.2023);

- № 3782 від 23.10.2023 на суму 5 700,00 грн (отримано товароодержувачем 02.11.2023);

- № 3788 від 23.10.2023 на суму 39 900,00 грн (отримано товароодержувачем 06.11.2023);

- № 3790 від 23.10.2023 на суму 5 700,00 грн (отримано товароодержувачем 02.11.2023);

- № 3793 від 23.10.2023 на суму 17 100,00 грн (отримано товароодержувачем 17.11.2023);

- № 3799 від 23.10.2023 на суму 2 850,00 грн (отримано товароодержувачем 12.12.2023);

- № 3801 від 23.10.2023 на суму 22 800,00 грн (отримано товароодержувачем 21.11.2023 товар на суму 19 152,00 грн);

- № 3803 від 23.10.2023 на суму 28 500,00 грн (отримано товароодержувачем 13.11.2023);

- № 4285 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 13.11.2023);

- № 4289 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 17.11.2023);

- № 4290 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 13.11.2023);

- № 4292 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 20.11.2023);

- № 4293 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 13.11.2023);

- № 4295 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 20.11.2023);

- № 4299 від 27.10.2023 на суму 102 600,00 грн (отримано товароодержувачем 11.11.2023);

- № 4300 від 27.10.2023 на суму 79 800,00 грн (отримано товароодержувачем 13.11.2023);

- № 4304 від 27.09.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 14.11.2023);

- № 4305 від 27.10.2023 на суму 102 600,00 грн (товар на суму 63 783,00 грн отримано товароодержувачем 11.11.2023, а на суму 38 817,00 грн - 04.12.2023);

- № 4306 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 11.11.2023);

- № 4307 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 11.11.2023);

- № 4309 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 20.11.2023);

- № 4319 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (отримано товароодержувачем 15.11.2023);

- № 4329 від 27.10.2023 на суму 114 000,00 грн (товар на суму 74 100,00 грн отримано товароодержувачем 17.11.2023).

Належним чином засвідчені копії зазначених документів містяться в матеріалах справи.

Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом, з чим також погоджується колегія суддів, відповідачем на виконання умов договору поставлено товар з порушенням встановлених договором строків, що свідчить про неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором.

Щодо доводів скаржника стосовно порушення умов договору в частині прийняття товару, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, акти приймання-передавання товару за договором, які наявні у матеріалах справи містять підпис представника постачальника без зауважень та заперечень щодо прийняття товару.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування обставин зазначених скаржником щодо неналежного прийняття товару, тому колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.2. Договору сторонами погоджено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи, що сторони у Договорі передбачили застосування пені в розмірі 0,1% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання, позивачем було правомірно нараховано пеню.

Таким чином, здійснивши перерахунок пені за період, протягом якого є правомірним її нарахування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що загальний розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» складає 60 781,83 грн та підлягає стягненню з відповідача.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, прострочення відповідача за заявкою на постачання продовольства № 701/14394-23-Вих від 20.10.2023 тривало понад тридцять днів, що зумовлює для нього настання правових наслідків у вигляді сплати штрафу в розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції здійснивши перерахунок суми штрафу, що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» на користь позивача, дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 22 200,36 грн.

Щодо доводів скаржника про зменшення розміру штрафних санкцій, слід зазначити наступне.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Застосоване у частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Натомість, вирішення цих питань не відноситься до повноважень Верховного Суду, завдання якого полягає лише у перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (постанови Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №916/2259/18, від 24.02.2020 у справі № 917/686/19, від 26.02.2020 у справі №922/1608/19, від 15.04.2020 у справі №922/1607/19).

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що значне зменшення неустойки фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін (правова позиція Верховного Суду в постановах від 04.02.2020 у справі 918/116/19 (пункт 8.15), від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21, від 05.04.2023 у справі № 910/18718/21 тощо).

Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Аналогічний висновок міститься у п. 23 постанови Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 910/10675/21.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21 міститься висновок, що, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність відповідачем підстав для зменшення штрафних санкцій, за вказаних обставин.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилаються в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

З приводу решти доводів сторін, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Фуд Трейд» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 у справі №910/8913/24 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.09.2024 у справі №910/8913/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи №910/8913/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді О.В. Тищенко

С.Р. Станік