ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року м.Дніпро Справа № 904/3326/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Чус О.В. (доповідача),

судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

секретар судового засідання Солодова І.М.

За участю представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Іщенко В.Г. (в залі суду адвокат)

розглянувши в у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 (повне рішення складено 27.03.2023, суддя Бажанова Ю.А.) у справі №904/3326/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Білецький та партнери", м. Дніпро

до Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича, м. Дніпро

про стягнення 294 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на свою користь компенсації в сумі 294 000,00 грн за порушення немайнових авторських прав.

Позовні вимоги мотивовані порушенням Фізичною особою - підприємцем Нестеренком Ігорем Володимировичем майнових авторських прав щодо використання твору " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та відмовою укласти ліцензійний договір на використання твору " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

В обґрунтування свого позову позивачем зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" встановлено факт виробництва, розповсюдження (продажу), рекламування контрафактних примірників твору " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у вигляді печива, виготовленого Фізичною особою-підприємцем Нестеренком Ігорем Володимировичем без отримання відповідного дозволу позивача та відрахування роялті за використання твору у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 позов задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Білецький та партнери" 73 500,00 грн компенсації за порушення майнових авторських прав, 1 102,50 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа - підприємець Нестеренко Ігор Володимирович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Відповідач вважає, що станом на дату винесення рішення не існувало законних підстав для притягнення його до відповідальності.

Зокрема зазначає про те, що відповідальність за порушення прав інтелектуальної власності (у вигляді відшкодування збитків, шкоди, сплати компенсації) настає лише за наявності вини.

Для вирішення питання про стягнення компенсації з відповідача суду необхідно встановити: - належність авторських прав позивачеві; - обставини використання об`єкту авторського права відповідача; - наявність вини відповідача.

Як вбачається із позовної заяви, Позивачем є ТОВ «ЮФ «Білецький і партнери». Ця юридична особа є ліцензіатом за договором ДН2712/2018 від 27.12.2018 на використання твору «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за свідоцтвом №43355 від 17.04.2012 про реєстрацію авторського права на твір. Цей договір укладений між Білецькою Ларисою Володимирівною та ТОВ «ЮФ «Білецький і партнери». В свою чергу Білецька Лариса Володимирівна набула майнових прав прийняв спадщину від своєї матері - ОСОБА_1 , яка оформила авторське право лише в квітні 2012 року.

Для оформлення своїх авторських прав ОСОБА_1 подано до Державної служби інтелектуальної власності відповідну заявку, аналіз даних якої і співставлення їх реальними обставинами дозволяє поставити під сумнів належність авторського права саме ОСОБА_1 .

Матеріали справи № 904/702/21, на яку посилається Позивач в своєї позовної заяві, містять копії свідоцтва №43355 від 17.04.2012 про реєстрацію авторського права на твір «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Матеріали справи № 904/702/21 також містять копії матеріалів заявки про реєстрацію прав автора за якою видане вищевказане свідоцтво (див. Додаток №1 до Відзиву на позовну заяву).

Аналіз вищевказаних матеріалів дозволяє зробити наступні висновки:

В заявці зазначена інша назва твору « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (розробка дизайну) ніж та на яку видане свідоцтво - Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 »:

В момент закінчення роботи автора над твором, твір завжди має власну назву. До назви твору внесене слово «дизайн», яке не було прийнятним в 1967 році в обігу в СРСР в момент закінчення роботи над твором;

Заявка по якій видане свідоцтво №43355 містить виправлення: в назві твору та в кількості аркушів примірника твору - цифра « 1» виправлена на цифру « 2», що також є неприпустимим і впливає на обсяг прав, що надаються власнику свідоцтва № НОМЕР_1 ;

В заявці не вказано, що твір створений під час виконання службових обов`язків ОСОБА_1 у 1967 році була технологом Дніпропетровського обласного управління харчової промисловості, а вперше печиво «ДНІПРО» виготовлене на Дніпропетровському заводі продтоварів. Ці факти, що не заперечуються Позивачем, можуть ставлять під сумнів належність авторського права ОСОБА_1 , а отже й можливість захисту прав Позивача в суді.

Вищевикладене ставить під сумнів авторське право ОСОБА_1 і не дає можливості однозначно називати виробництво ФОП Нестеренко І.В. печива « ІНФОРМАЦІЯ_2 » таким, що порушує авторське право.

Також скаржник зазначає про те, що Відповідач з 08.07.1997 року, є зареєстрованим фізичною особою - підприємцем. Основними видами діяльності ФОП Нестеренко І.В. є виробництво сухарів і сухого печива; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок тривалого зберігання, оптова торгівля цукром, шоколадом, кондитерськими виробами.

За весь час своєї діяльності ФОП Нестеренко І.В. жодного разу не був учасником конфлікту, судової справи. ФОП Нестеренко І.В. жодного разу не притягався до відповідальності за порушення законодавства України.

За довго до квітня 2012 року, коли було зареєстровано авторське право Леонової О.А., а саме з 2006 року, ФОП Нестеренко І.В. розпочато виробництво печива « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Для виробництва цього печива, було закуплено на Новомосковському заводі продтоварів матрицю для виробництва печива. На зображеннях цієї матриці в центральної частині розміщене слово «ДНІПРО», а також зверху і знизу від якого розташовані візерунки (див. зобр.1). Комбінація слова «ДНІПРО» і візерунків - сукупністю суттєвих ознак цього виробу. Автором цієї матриці є Чуйко Володимир Гнатович. Ця матриця була захищена патентом України на промисловий зразок №558 «МАТРИЦЯ ДЛЯ ПЕЧИВА»

Як було встановлено експертизою перед видачею патенту України на промисловий зразок №558 «МАТРИЦЯ ДЛЯ ПЕЧИВА», в Україні не існувало підстав для відмови у видачі вказаного патенту, а отже промисловий зразок «МАТРИЦЯ ДЛЯ ПЕЧИВА» був новим. Це дає змогу стверджувати про те, що «Дніпро радянське» і те, що ніколи в Україні не випускалось Позивачем, що найменше, є різними.

Весь час з 2006 року ФОП Нестеренко І.В. добросовісно користувався придбаною матрицею і виробляв печиво «Дніпро радянське».

Наприкінці 2020 року, в силу різних причин, було вирішено припинити виробництво печива « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, ФОП Нестеренко І.В. мав всі права на виробництво печива « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і добросовісно ними користувався.

Весь час, від дати розпочатку виробництва печива « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у 2006 році до його закінчення у 2020 році Відповідач дотримувався прав і обов`язків, встановлених чинним законодавством і прав інших осіб.

Для виробництва вищевказаного печива Відповідачем було в 2006 ропі закуплено на Новомосковському заводі продтоварів матрицю для виробництва печива. На зображеннях цієї матриці в центральної частині розміщене слово «ДНІПРО». а також зверху і знизу від якого розташовані візерунки. Комбінація слова «ДНІПРО» і візерунків сукупністю суттєвих ознак цього виробу. Автором цієї матриці є Чуйко Володимир Гнатович.

Ці факти стали запорукою виробництва печива на якому було зображені слово «ДНІПРО» і візерунки.

Скаржник звертає увагу на той факт, що діючих авторських прав або інших перепон для виробництва печива на дату закупівлі Відповідачем матриці для виробництва печива та протягом 6 послідуючих років не існувало.

Відповідач також вважає за необхідне повідомити про те, що він отримував претензію щодо порушення авторського права. Проте, ця претензія (від 14.06.2012р.) не містили доказів на підтвердження факт викладених в ній. Загальнодоступного реєстру об`єктів авторського права не існувало, і перевірити відомості із одержаних претензій не було можливим. Однак, не зважаючи на це ФОП Нестеренко І.В. не залишав ці претензії без відповіді і надавав чіткі га ґрунтовні пояснення щодо виробництва печива « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

ФОП Нестернко І.В. не міг знати в 2006 році, починаючи виробництво печива «Дніпро Радянське», про те, що в 2012 році ОСОБА_1 вирішить монополізувати назву печива, його вигляд та зареєструє авторське право. На думку скаржника ці факти виключають наявність вини ФОП Нестерено І.В.

Таким чином, все вищенаведене ставить під сумнів авторське право Леонової О.А. на твір «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.04.2012р. Наведені факти також свідчать про відсутність винних дій ФОП Нестеренко І.В. під час виробництва печива « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

За таких умов скаржник вважає, що станом на дату розгляду цієї справи немає підстав для притягнення до відповідальності відповідача, оскільки ним не вчинено жодних винних дій по відношення до позивача.

Як вбачається матеріалів справи та із тексту рішення 29.11.2022 представником відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 було подано клопотання в якому він просив зупинити провадження у справі №904/3326/22 до вирішення іншої справи №904/702/21. Відповідно до цього клопотання, представник Відповідача зазначав, що повний та всебічний розгляд справи №904/3326/22 неможливий до вирішення питання про встановлення факту порушення або відсутності в діях Відповідача порушень авторських прав ОСОБА_1 . У випадку відмови в задоволенні позову у справі №904/702/21 та відсутності в діях ОСОБА_2 порушень прав Позивача не було б підстав для задоволення позовних вимог справі №904/3326/22. Проте, ігноруючи подане клопотання та обов`язки за ст.227 ГПК України судом було продовжений судовий розгляд.

Також, під час розгляду справи в суду першої інстанції судом безпідставно застосовано ч.2 ст.80 ГПК України та відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про витребування документів без яких неможливим є встановлення і перевірка прав належних Позивачеві га за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи той факт, що до належності ОСОБА_1 авторських прав на захисті яких наполягає Позивач, є сумніви про які було вказано вище. 13.12.2022р. представником відповідача Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігора Володимировича подане клопотання про витребування документів в якому просить витребувати у ДП "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" примірник твору, що був доданий до заявки, за якою видане свідоцтво №43512 про реєстрацію прав автора.

Саме огляд цього примірнику твору дозволив би встановити обставини, пов`язані із моментом створенням цього твору (у 1967 році під час роботи Леонової О.А. на посаді технолога Дніпропетровського обласного управління харчової промисловості або у 2012 році безпосередньо перед поданням заявки на реєстрацію авторського права) та обсягом прав (які зображення/креслення/малюнки були додані до заявки), а отже і встановити факт наявності або відсутності порушень з боку Нестеренка І.В. прав Позивача. Цього документу у Відповідача ніколи не було і не могло бути, оскільки він міг бути лише у Позивача і в особи, яка проводила розгляд заявки Леонової О.А. - ДП «Український інститут інтелектуальної власності».

Крім вищевказаного, огляд примірника твору надав би можливість встановити чи спростувати остаточну дату закінчення роботи над цим твором, а отже і обґрунтованість позовних вимог Позивача, який доречи активно заперечував проти задоволення цього клопотання.

Не зважаючи на всі пояснення представника Відповідача, суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання, формально посилаючись на ч.2 ст.80 ПІК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2023 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В., судді: Кощеєв І.М., Чус О.В.

Ухвалою суду від 24.04.2023 витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/3326/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи №904/3326/22.

26.04.2023 матеріли справи надішли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.05.2023 зазначеною колегією суддів поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22; зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 18.07.2023.

16.05.2023 від позивача до ЦАГС надійшов відзив в якому просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема зазначає про те, що 27 грудня 2018 року між ТОВ ЮФ "БІЛЕЦЬКИЙ ТА ПАРТНЕРИ" (надалі - Позивач, Ліцензіат) та фізичною особою ОСОБА_3 (надалі - Ліцензіар) укладено Ліцензійний договір № ДН-2712/2018 (надалі - Договір) про надання виключної ліцензії на використання твору "Розробка дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_1 " строком на 5 років та дія якої поширюється на всі країни світу.

Договір був зареєстрований 06 березня 2019 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі під № 4261 про що отримано відповідне рішення.

Також Позивачем надаються і інші докази виникнення у Позивача авторських прав, а саме: копія Свідоцтва про реєстрацію авторських прав на твір № 43355 від 17.04.2012р. з додатками та копія Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

З наданих доказів можливо встановити, що безпосередньо автор ОСОБА_1 зареєструвала свої авторські права на твір ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2012 році, у 2013 році ці права успадкувала за заповітом її донька ОСОБА_3 , а у 2018 році власник авторських прав надала Позивачу виключну ліцензію на використання твору, яка передбачає право Позивача використовувати твір зазначеними способами, надавати право або забороняти використовувати твір іншим особам, а також особисто звертатися до суду з метою захисту порушених прав на твір.

Окремої уваги заслуговує рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31.07.2015р. по справі № 760/27853/14-ц за позовом ТОВ ФАБРИКАНТ до ОСОБА_3 , Державної служби інтелектуальної власності України про визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 , зобов`язання вчинити дії, яким встановлено факт створення ОСОБА_1 твору ІНФОРМАЦІЯ_1 у 1967 році.

Вищезазначеним рішенням встановлено наступне:

Позивачем не було надано жодних доказів того, що автором твору Розробка дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (дата створення 27.03.1967) є інша особа.

Надані позивачем докази не спростовують авторство ОСОБА_1 за оскаржувальним свідоцтвом..

Разом з цим, суд вважає, що надані відповідачем-1 докази підтверджують факт створення Леоновою О.А. об`єкта авторських прав.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування авторства ОСОБА_1 на твір ІНФОРМАЦІЯ_1 " (дата створення -27.03.1967) або доказів того, що автором такого твору є інша особа, як і не надано доказів належності позивачу будь- яких прав на твір ІНФОРМАЦІЯ_1 ", які виникли раніше, ніж його було створено автором ОСОБА_1 , тобто до 27.03.1967року.

А від так, позивачем не доведено наявності у останнього порушених прав чи охоронюваних законом інтересів в обґрунтування поданого позову.

12 листопада 2015 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31.07.2015р. по справі 760/27853/14-ц залишено без змін.

Позивач наголошує, що ТОВ "Юридична фірма "Білецький та партнери" надаються докази не тільки наявності у нього авторських прав на твір, а і безпосередньо рішення суду яким встановлено авторство ОСОБА_1 .

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що Відповідач навмисно вводить суд в оману щодо того, що твір ІНФОРМАЦІЯ_1 є службовим твором через те, що його авто ОСОБА_1 в рік створення твору працювала технологом Дніпропетровського обласного управління харчової промисловості. Це твердження ґрунтується виключно на припущеннях Відповідача і не стверджується жодними належними доказами.

Також у апеляційній скарзі Відповідач неодноразово, намагаючись ввести суд в оману зазначає, що авторське право на твір ІНФОРМАЦІЯ_1 виникло у автора з моменту реєстрації твору у 2012 році, водночас, відповідно до законодавства, авторське право виникає з моменту створення твору та не потребує обов`язкової реєстрації. Твір ІНФОРМАЦІЯ_1 був створений автором Леоновою О.А. в 1967 році, а це значно раніше ніж Відповідач почав виробляти контрафактні примірники твору у 2006 році.

Позивач наполягає, що Відповідач не довів додержання ним вимог ЦК України і Закону України Про авторське право та суміжні права при використанні ним твору ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той час, як Позивачем доведено належність йому авторського права на твір та факт протиправного використання твору Відповідачем. Позивач вважає рішення першої інстанції обґрунтованим.

Також, Скаржник у апеляційній скарзі посилається на патент № 558 на підставі якого він отримав трава у 2006 році на використання зображення твору ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач акцентує увагу, що авторське право на твір ІНФОРМАЦІЯ_1 виникло у автора твору ОСОБА_1 у 1967 році, а не з моменту його реєстрації у 2012 році, а 1967 рік це дуже задовго ніж початок виробництва контрафактних примірників печива Дніпро Відповідачем у 2006 році.

Водночас, Відповідач не надає належних доказів на підтвердження здійснення будь-яких правочинів між ФОП Нестеренко І.В. та КП Новомосковський завод продтоварів або Чуйко З.Г.

Патент № 558 на час вчинення правочину спростовуються даними з ІДС "Відомості про патенти України на промислові зразки, які визнані недійсними, та патенти, які втратили чинність" - станом на 19 серпня 2000 року патент № 558 втратив чинність.

Таким чином, а ні громадянин Чуйко В.Г., а ні КП Новомосковський завод продтоварів не могли передати майнові права Відповідачу.

Отже, ФОП Нестеренко І.В. набувши права власності на матеріальний об`єкт - матриці для виготовлення печива ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодним чином не набуває будь-яких прав інтелектуальної власності на твір ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі, позивач зазначає, що предметом розгляду господарської справи №904/702/21 є заборона ФОП Нестеренко І В. використовувати твір ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 06 вересня 2022 після набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області. Предметом розгляду господарської справи №904/3326/22 є стягнення компенсації з ФОП Нестеренко І.В. за час використання твору ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за період з 27 грудня 2018 року до 06 вересня 2022 року.

Ці вимоги є незалежні один від одного і могли розглядатися як в одній справі так і окремо один від одного або позивач міг звернутися з вимогою тільки заборонити використання твору чи тільки стягнути компенсацію за час порушення авторських прав на твір, і рішення по жодній з цих справ жодним чином не впливає одне на одного.

На підставі наданих доказів позивачем до позовної заяви по справі №904/3326/22 господарський суд може самостійно встановити обставини та прийняти рішення по справі щодо стягнення компенсації за порушення авторських прав на твір, що і було зроблено при ухваленні рішення Господарським судом Дніпропетровської області від 22.03.2023р. по справі № 904/3326/22.

Щодо незадоволення клопотання Відповідача про витребування доказів, позивач зазначає, що 13 грудня 2022 року, під час розгляду справи судом першої інстанції, Відповідачем подано клопотання про витребування документів у ДП Український інститут інтелектуальної власності щодо матеріалів заявки №43512 на підставі якої було зареєстровано твір Розробка дизайну ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримано відповідне свідоцтво № 43512 від 17.04.2012р.

Однак, Відповідач, при поданні даного клопотання не виконав процесуальні вимоги передбачені ст. 81 ГПК України, у зв`язку з чим, дане клопотання обґрунтовано не було вдоволено судом першої інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2023 відкладено розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 на 24.10.2023 11:30 год.

11.09.2023 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_4 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду по справі здійснений повторний автоматизований перерозподіл, за результатами якого дану справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Чус О.В., суддів Дарміна М.О., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2023 прийнято справу №904/3326/22 свого провадження. Розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 призначено у судове засідання на 22.11.2023 на 11:40 год.

22.11.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Дарміна М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.11.2023 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 призначено у судовому засіданні на 13.12.2023 о 09:40 год.

13.12.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2023 розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 призначено у судовому засіданні на 31.01.2024 о 12:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.01.2024 зупинено провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 до набрання рішенням у справі № 904/702/21 законної сили.

21.10.2024 від представника скаржника/ФОП Нестеренка Ігоря Володимировича до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки обставини, що зумовили зупинення провадження усунуті. Так, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2024 у справі №904/702/21 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 у справі №904/702/21 задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 у справі №904/702/21 скасовано. Прийнято нове рішення. В задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Білецький та партнери" (49006. м. Дніпро, вул. Робоча, 20, кв. 23, ідентифікаційний код 42432655) на користь Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 4630,80 грн. судового збору за подання касаційної скарги та 6129,00 грн. за подання апеляційних скарг.

Ухвалою суду від 24.10.2024 поновлено провадження у справі №904/3326/22. Розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 призначено у судовому засіданні на 19.03.2025 року об 11:00 год.

19.03.2025 позивач наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні 19.03.2025 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі Свідоцтвом Державної служби інтелектуальної власності України №43355 про реєстрацію авторського права на твір Розробка дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_1 " автором зазначено ОСОБА_1 , дата реєстрації 17.04.2012 (а.с. 17, том 1).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.2013, виданого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужва Т.М., на підставі заповіту, посвідченого П`ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 19.11.1999 за реєстром №5-2067, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_1 , 1934 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщина, на яку видано Свідоцтво складається в тому числі з: - майнових прав авторського права на збірник творів художнього дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", що належить Спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, виданого Державною службою інтелектуальної власності України 14.08.2012 за № НОМЕР_3 ; - майнових прав авторського права на розробку дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що належить Спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, виданого Державною службою інтелектуальної власності України 17.04.2012 за № НОМЕР_1 (а.с. 16, том 1).

27 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" (ліцензіат) та фізичною особою ОСОБА_3 (ліцензіар) укладено Ліцензійний договір № ДН-2712/2018, відповідно до пункту 2.1 якого ліцензіар надає ліцензіатові виключну ліцензію, що надає право на використання твору "Розробка дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.04.2012 видану Державною службою інтелектуальної власності України), зображення якого надане в Додатку №1 до договору (надалі твір), в обумовлених договором межах та на визначений договором строк, а ліцензіат зобов`язаний виплатити винагороду за використання твору на умовах зазначених у договорі.

За цим договором передаються права на використання твору такими способами: відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; переробка; опублікування (випуск у світ); публічна демонстрація і публічний показ; публічне сповіщення (доведення до загального відома); розповсюдження примірників твору шляхом їх продажу чи іншої передачі права власності; відтворення на комп`ютері способом запису для тимчасового зберігання в цифровій формі з метою введення в цивільний обіг; розміщення твору та зображення примірників твору в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет; надання доступу до твору та зображення примірників твору, розміщених в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет (пункт 2.2 договору).

Відповідно пункту 2.3. ліцензіат має виключне право дозволяти використання твору та перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання зазначеними способами.

Пунктом 3.2.3. визначено, що ліцензіат має право: забороняти будь-яке неправомірне використання твору третім особам, способами зазначеними у пункті 2.2 цього договору.

Пунктом 3.2.4. визначено, що ліцензіат має право: надавати субліцензії іншим особам в обсязі наданих йому за цим договором прав у визначеній договором сфері.

Пунктом 3.2.6. визначено, що ліцензіат має право: звертатися за захистом майнових авторських прав на твір в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Пунктом 3.2.7. визначено, що ліцензіат має право: при порушенні будь-якою особою майнових авторських прав на твір, здійснювати від власного імені захист у порядку та способах, визначених у статтях 51 та 52 Закону України "Про авторське право та суміжні права", а також вчиняти будь-які інші юридичні дії за своїм вибором.

Відповідно до пункту 4.2.5. договору ліцензіат зобов`язаний всебічно сприяти захисту авторського права на твір, в тому числі виявляти та фіксувати факти порушення авторських прав на твір.

Строк дії договору складає 5 (п`ять) років з моменту підписання договору сторонами; якщо жодна із сторін за 1 (один) місяць до закінчення дії договору не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах (пункт 5.1. договору).

Згідно з пунктом 7.4. договору ліцензіар гарантує, що на момент підписання цього Договору, йому належать майнові права на твір за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 11.12.2013 Державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М.

Відповідно до Акту від 27.12.2018 прийому-передачі до Ліцензійного договору №ДН-2712/2018 від 27.12.2018 ліцензіаром передані ліцензіату наступні матеріали: - копія Свідоцтва № НОМЕР_1 від 17.04.2012; - копія Свідоцтва про право на спадщину за заповітом; - Твір в електронному вигляді у форматі "JPEG".

Відповідно до рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про реєстрацію договору, який стосується права автора на твір, розглянуто заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" про реєстрацію авторського договору від 27.12.2018 № ДН-2712/2018 про передачу права на використання твору і прийнято рішення зареєструвати авторський договір, відповідно до якого виключне право на використання твору Розробка дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (автор - ОСОБА_1 ) передається ОСОБА_3 Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" (дата реєстрації 06.03.2019 реєстраційний номер 4261) (а.с. 21, том 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" посилається на придбання 22.07.2020 печива " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у Фізичної особи - підприємця Недіної І.В., 01.09.2020 печива " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у Фізичної особи - підприємця Семененко С.А., 29.09.2020 печива " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у Фізичної особи - підприємця Хмелевського А.А., 01.10.2020 печива " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у Фізичної особи - підприємця Семененко І.Г.

У матеріалах справи також містяться фотокопії печива поштучно та в упаковках з написом Кондитерська фабрика "Нестор".

Відповідно до посвідчення від 30.09.2020 №00582 про якість, що видане Фізичною особою - підприємцем Нестеренком І.В. зазначено Торгівельна марка "Нестор", найменування виробу - серед іншого " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (а.с. 39, том 1).

Також матеріали справи містять рекламні зображення печива " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у мережі Інтернет, про що свідчать скриншотами інтернет-сторінок (а.с. 40-46, том 1).

Як вбачається позивачем здійснено контрольну закупку в магазині Фізичної особи - підприємця Лисяк В.А., розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать фіскальний чек від 07.10.2020 про придбання печива Нестеренко Дніпро, копія скриншоту з додатку "Приват 24", фотокопії печива та його маркування.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" звернувся до Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича з досудовою претензією (вих.№1801/2021 від 18.01.2021), відповідно до якої вимагає терміново припинити виробництво та будь-яке використання творів " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та " ІНФОРМАЦІЯ_5 " без дозволу правовласника та попереджає про намір звернутися за захистом своїх прав до суду та правоохоронних органів (а.с. 61, том 1).

До досудової претензії додані копії рішення про реєстрацію договорів, що стосуються права автора на твір, свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_4 від 06.03.2010 та №4261 від 06.03.2019 (а.с. 42, том 1).

Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря про захист авторського права.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 у справі №904/702/21, яке постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 залишено без змін, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" до Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігора Володимировича про захист авторського права задоволено: заборонено Фізичній особі - підприємцю Нестеренку Ігорю Володимировичу використання твору "Розробка дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що підтверджується свідоцтвом від 17.04.2012 № НОМЕР_1 про реєстрацію авторського права на твір, виданого Державною службою інтелектуальної власності України, наступними способами: відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі, переробку, опублікування (випуск у світ), публічну демонстрацію і публічний показ, публічне сповіщення (доведення до загального відома), розповсюдження примірників твору шляхом їх продажу чи іншої передачі права власності, відтворення на комп`ютері способом запису для тимчасового зберігання в цифровій формі з метою введення в цивільний обіг, розміщення твору та зображення примірників твору в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет; надання доступу до твору та зображення примірників твору, розміщених в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет; стягнуто з Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігора Володимировича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" 2 270,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" посилається на порушення Фізичною особи - підприємця Нестеренка Ігора Володимировича майнових авторських прав щодо використання твору "Печиво Дніпро" шляхом виробництва, розповсюдження (продажу), рекламування контрафактних примірників твору " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у вигляді печива без отримання відповідного дозволу позивача та відрахування роялті за використання твору, у зв`язку з чим нарахував та просить стягнути компенсацію у розмірі 294 000,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

Під час дослідження матеріалів справи, колегією суддів апеляційного господарського суду було встановлено наступне.

Предметом спору є стягнення 294 000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебувала справа № 904/702/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична Фірма "Білецький та партнери" до Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича про захист авторського права, оскільки постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.05.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №904/702/21 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича задоволено частково. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №904/702/21 скасовано. Справу №904/702/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Причиною звернення до суду у справі № 904/702/21 є наявність/відсутність порушення відповідачем авторських прав.

В межах даної справи позивач просить стягнути 294 000,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав. А в межах справи № 904/702/21 Товариство звернулося до суду з позовом до Підприємця про заборону відповідачу використання твору такими способами: відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі, переробку, опублікування (випуск у світ), публічну демонстрацію і публічний показ, публічне сповіщення (доведення до загального відома), розповсюдження примірників твору шляхом їх продажу чи іншої передачі права власності, відтворення на комп`ютері способом запису для тимчасового зберігання в цифровій формі з метою введення в цивільний обіг, розміщення твору та зображення примірників твору в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет; надання доступу до твору та зображення примірників твору, розміщених в комп`ютерних мережах, в тому числі в мережі Інтернет.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку про наявність об`єктивної неможливості розгляду справи № 904/3326/22 по суті до вирішення справи № 904/702/21 та набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

До того ж, вирішення спору у справі №904/3326/22 по суті до набрання законної сили судовим рішенням у справі №904/702/21 могло зумовити ситуацію, за якої виникне колізія судових рішень (наявність двох взаємовиключних судових рішень), що не сприятиме єдності судової практики.

Таким чином, у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду справи №904/3326/22 по суті до вирішення справи №904/702/21 провадження у справі №904/3326/22 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 до набрання рішенням у справі № 904/702/21 законної сили.

21.10.2024 від представника скаржника/ФОП Нестеренка Ігоря Володимировича до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки обставини, що зумовили зупинення провадження - усунуті.

Так, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2024 у справі №904/702/21 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 у справі №904/702/21 задоволено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2024 у справі №904/702/21 скасовано. Прийнято нове рішення. В задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Білецький та партнери" (49006. м. Дніпро, вул. Робоча, 20, кв. 23, ідентифікаційний код 42432655) на користь Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 4630,80 грн. судового збору за подання касаційної скарги та 6129,00 грн. за подання апеляційних скарг.

У постанові Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2024 у справі №904/702/21 колегія суддів зазначила таке:

«Виконуючи вказівки Верховного Суду, викладені в його постанові від 04.05.2023, якою рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі № 904/702/21 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів встановила наступне:

В теорії авторського права існує позиція, згідно з якою твір розглядається як такий, що має нематеріальну сутність, а форма його втілення є матеріальним носієм. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зауважує, що об`єктом авторського права є матеріальне втілення, певна речова форма, результату інтелектуальної, творчої праці, тобто об`єктивізація твору. А відповідно до Бернської конвенції про охорону літературних і художніх творів термін літературні і художні твори охоплює всі твори в галузі літератури, науки і мистецтва.

Твори є об`єктами авторського права як оприлюднені, так і не оприлюднені, виражені в будь-якій об`єктивній формі, незалежно від призначення і обсягу твору, У цьому положенні сформульовані чотири ознаки правової охорони творів:

- ознака творчого характеру твору означає, що твір може бути об`єктом правової охорони, якщо він є результатом інтелектуальної, творчої діяльності його автора;

- ознака об`єктивної форми вираження твору означає, що твір може бути об`єктом правової охорони, якщо він виражений в об`єктивній формі;

- ознака змісту твору означає, що твір будь-якого змісту може бути об`єктом правової охорони з деякими обмеженнями, що визначаються законодавством;

- ознака оприлюднення твору означає, що твір може бути об`єктом правової охорони не залежно від того, виведений він з приватної сфери чи ні.

Національне законодавство України у сфері авторського права і суміжних прав передбачає ще й ознаку завершеності твору.

Твір є об`єктом правової охорони незалежно від того завершений він чи незавершений. За таких умов незавершений твір підлягає правовій охороні у такому ж обсязі як і завершений твір. Це положення випливає зі змісту ст. 433 ЦК України та ст. 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Перераховані ознаки можна класифікувати на основні і додаткові умови правової охорони творів науки, літератури і мистецтва. Основні умови правової охорони включають ознаку творчого характеру твору й ознаку його вираження в об`єктивній формі, а додаткові умови правової охорони - ознаку змісту твору, ознаку завершеності твору й ознаку його оприлюднення.

Відповідно до основних умов правова охорона поширюється на твір, який створений інтелектуальною, творчою діяльністю і виражений в будь-якій об`єктивній формі. Якщо твір задовольняє цю умову, то додаткові умови розширюють обсяг правової охорони твору незалежно від його призначення, жанру, обсягу, мети, а також від способу його оприлюднення.

Колегія суддів акцентує, що основні умови є необхідними і достатніми для правової охорони твору, а додаткові умови правої охорони твору є факультативними, оскільки істотно збільшують кількість творів, що підлягають правовій охороні. Таким чином, твір може бути об`єктом правової охорони, якщо він створений інтелектуальною, творчою діяльністю й виражений в об`єктивній формі. Ці основні умови правової охорони не залежать від змісту й способу оприлюднення твору. Саме цими умовами і виражений основний принцип правової охорони твору, відповідно до якого авторське право на твір виникає з моменту його створення. Правова охорона поширюється на твори, створені інтелектуальною, творчою діяльністю одного чи декількох авторів. Поняття творчості не визначається в законодавстві, оскільки творчість - це загальнолюдська категорія. В результаті інтелектуальної, творчої діяльності створюється все якісно нове, неповторне, унікальне й оригінальне, у тому числі, твори науки, літератури і мистецтва, які, зазвичай, стають об`єктами правової охорони. Творчий характер твору характеризується його оригінальністю чи новизною, при цьому новизна й оригінальність можуть виявлятися як у змісті твору, так і в його формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 461 Цивільного кодексу України промисловий зразок вважається придатним для набуття права інтелектуальної власності на нього, якщо він, відповідно до закону, є новим.

Відповідно до частини 1-3 статті 6 Закону України «Про охорону прав на промисловий зразок»:

1. Промисловий зразок відповідає критеріям охороноздатності, якщо є новим і має індивідуальний характер.

Промисловий зразок, який застосовано або втілено у виробі, що становить складову частину складеного виробу, визнається таким, що є новим та має індивідуальний характер, якщо складова частина, включена до складеного виробу, залишається видимою під час звичайного використання складеного виробу та видимі ознаки складової частини складеного виробу відповідають вимогам щодо новизни та індивідуального характеру.

2. Промисловий зразок визнається новим, якщо жоден ідентичний промисловий зразок не доведено до загального відома щодо:

- зареєстрованого промислового зразка - до дати подання заявки до НОІВ або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету;

- незареєстрованого промислового зразка - до дати, на яку промисловий зразок, щодо якого вимагається охорона, вперше був доведений до загального відома.

Промислові зразки вважаються ідентичними у разі, якщо їхні суттєві ознаки відрізняються лише незначними деталями.

У процесі встановлення новизни промислового зразка беруться до уваги будь-які відомості, що стали загальнодоступними до дати подання заявки, а якщо заявлено пріоритет, - до дати пріоритету, у тому числі зміст усіх раніше одержаних НОІВ заявок, крім тих, що на зазначену дату вважаються відкликаними, відкликані або щодо них НОІВ прийнято рішення про відмову в державній реєстрації промислового зразка і вичерпано можливості оскарження таких рішень.

Не вважаються загальнодоступними відомості, що розкриті третій особі за явної чи неявної умови збереження конфіденційності.

3. Промисловий зразок визнається таким, що має індивідуальний характер, якщо загальне враження, яке він справляє на інформованого користувача, відрізняється від загального враження, яке справляє на такого користувача будь-який інший промисловий зразок, доведений до загального відома щодо:

Нове характеризується особливими рисами: воно є закономірним наслідком попереднього розвитку; нове вбирає все багатство, все позитивне старого; перетворює спадщину старого відповідно до умов, які змінилися; набуває таких властивостей, елементів зв`язку, які прискорюють рух уперед. В спеціальній літературі аналізується критерій новизни. Так, промисловий зразок визнається новим, якщо сукупність його суттєвих ознак не стала загальновідомою у світі до дати подання заявки до установи або заявлено пріоритет до дати його пріоритету. Промисловий зразок визнають новим, якщо відомості про сукупність його суттєвих ознак, які визначають естетичні й (або) ергономічні особливості виробу, стали загальнодоступними у світі до дати встановлення пріоритету промислового зразка. Під суттєвими ознаками, що визначають естетичні й (або) ергономічні особливості виробу, розуміють ознаки, властиві художньо-конструкторському рішенню, кожна з яких необхідна, а всі разом достатні для створення зорового виразу виробу.

Одним з критеріїв промислового зразка для надання йому правової охорони є промислова придатність. Саме можливість відтворення, тобто можливість виготовлення копій виробу такого ж зовнішнього вигляду, робить актуальною патентно-правову форму охорони оригінального художньо-конструкторського рішення.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст Свідоцтво Державної служби інтелектуальної власності України №43355 про реєстрацію авторського права на твір Розробка дизайну " ІНФОРМАЦІЯ_1 " автором якого визначено ОСОБА_1 , дата реєстрації 17.04.2012 (т.1 а.с. 14), рішення (т.1 а.с. 16-18), колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах об`єктом авторського права є саме промисловий зразок в розумінні статті 6 Закону України «Про охорону прав на промисловий зразок» та статті 461 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

В статті 27 Закону України «Про охорону прав на промисловий зразок» наведені способи захисту прав на промисловий зразок, відповідно до абзацу другого частини 2 якого, суди відповідно до їх компетенції розв`язують, зокрема, спори про:

- авторство на промисловий зразок;

- встановлення факту використання промислового зразка;

- встановлення власника промислового зразка;

- порушення прав власника промислового зразка;

- право попереднього користування;

- компенсації.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Оскільки розглядаючи справу, місцевий господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, не застосувавши положення «Закону України «Про охорону прав на промисловий зразок» та статті 461 Цивільного кодексу України, які підлягали застосуванню, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з ухвалення нового, про відмову в задоволені позовних вимог. Апеляційна скарга, відповідно, підлягає задоволенню.»

Відповідно до пункту «г» частини першої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (в редакції закону, що діяв на час звернення до суду) суб`єкт авторського права має право вимагати виплату компенсації замість відшкодування збитків або стягнення доходу. Частина друга зазначеної статті передбачає, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов`язаний у встановлених пунктом «г» цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об`єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об`єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об`єктів); розмір доходу, отриманого унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (в редакції закону, що діяв на час звернення до суду), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає не доведеним факт порушення майнових авторських прав, так як у задоволенні позову у справі 904/702/21 - відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не надає оцінку іншим доводам апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є не з`ясування обставин, що мають значення справи, невідповідність висновків, що викладені у рішенні, фактичним обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог, допустив неправильне застосування норм матеріального права, а тому, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у резолютивній частині постанови має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

З підстав наведеного та керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 у справі №904/3326/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Білецький та партнери" на користь Фізичної особи - підприємця Нестеренка Ігоря Володимировича 4410.00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, про що видати наказ.

Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст.287 ГПК України.

З огляду на кількість та тривалість повітряних тривог в м. Дніпро, повний текст постанови складено 16.04.2025.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін