У Х В А Л А

08.04.2025Справа № 910/1659/25

За позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Войтовське" Київської області

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправними та скасування наказів

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Барановська А.М.,

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

у лютому 2025 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Войтовське" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що на підставі договорів оренди земельних ділянок укладених протягом березня 2021-травня 2022 років з їх власниками фізичними особами він є користувачем земельних ділянок на території Бишівської сільської ради та Великодимерської селищної ради Київської області.

Протягом жовтня 2022-травня 2023 років державним реєстратором Бишівської сільської ради, листопада-грудня 2022 р. державним реєстратором Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради прийняті рішення про припинення за ним права оренди на земельні ділянки на підставі угод про розірвання договорів оренди, протоколу загальних зборів учасників СТОВ "Войтовське" № 4/1 від 27 січня 2022 р. про надання згоди на розірвання договорів оренди, зареєстровано право оренди на земельні ділянки за ТОВ "Платон.003".

Вказував, що документи, на підставі яких було припинено право оренди за СТОВ "Войтовське", не укладалися та є нікчемними.

18 листопада, 2 грудня 2022 р., 12 квітня, 24 лютого та 12 травня 2023 р. він звернувся із скаргами до Міністерства юстиції України (далі-відповідач) на рішення вказаних державних реєстраторів.

Відповідачем прийняті накази №№ 1399/7 від 7 червня 2023 р., 1693/7 від 12 липня 2023 р., 1572/7 від 27 червня 2023 р., 1753/7 від 20 липня 2023 р., 1944/7 від 11 серпня 2023 р. "Про відмову у задовленні скарги", якими йому відмовлено у задоволенні скарг.

Посилаючись на те, що указані накази прийняті з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25 грудня 2015 р., оскільки він не був присутній під час розгляду скарг, заінтересованих осіб власників земельних ділянок не було повідомлено про час та місце розгляду, порушено строки розгляду скарги, накази порушують його права на користування земельними ділянками, просив визнати їх протиправними та скасувати.

З матеріалів слідує, що спір фактично стосується користування земельними ділянками на території Бишівської сільської ради та Великодимерської селищної ради Київської області.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Заявлені вимоги хоча б і стосуються оскарження рішення у сфері реєстрації речових прав, проте спрямовані на заперечення чинності договорів оренди між ТОВ "Платон.003" та фізичними особами.

Вирішення питання щодо права користування земельними ділянками, які належать фізичним особам, неможливе без залучення до участі у справі таких фізичних осіб у якості відповідачів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Водночас, правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 5 ст. 93, ч. 4 ст. 124 ЗК України право користування (оренда, емфітевзис) земельною ділянкою сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу її користувачем без погодження із власником такої земельної ділянки, крім випадків, визначених законом. Відчуження, застава права користування земельною ділянкою здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюються відчуження або на користь якої передається у заставу право користування. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права користування у порядку, передбаченому законодавством.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верхового Суду від 15.05.2018р. у справі №911/4144/16, провадження 12-71-гс18).

Позивач, звернувшись до господарського суду із позовом про визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України, заявив про приватноправовий спір, який за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення безпосередньо стосується прав та обов`язків фізичних осіб, яким на праві власності належать земельні ділянки на території Бишівської сільської ради та Великодимерської селищної ради Київської області.

За таких обставин провадження у справі стосовно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України слід закрити.

Оскільки провадження у справі закрито, сплачений судовий збір стосовно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", підлягає поверненню платнику.

Керуючись ст.ст. 232-235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Провадження у справі № 910/1659/25 закрити.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

3. Судовий збір у розмірі 15140 грн., сплачений Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Войтовське" (07452, Київська область, Броварський район, с. Зоря, вул. Гагаріна, 1, код 30839560) на підставі платіжної інструкції № 1355 від 13 грудня 2024 р. повернути платнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар