ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2025 р. Справа№ 910/3023/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 19.03.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2024

у справі № 910/3023/24 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Антимонопольного комітету України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача -

1) Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

2) Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз Україна»

про визнання частково недійсним рішення

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просить суд:

- визнати недійсним пункт 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 28.12.2023 року № 397-р у справі № 128-26.13/4-22;

- визнати недійсним пункт 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 28.12.2023 року № 397-р у справі № 128-26.13/4-22;

- визнати недійсним пункт 3 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 28.12.2023 року № 397-р у справі № 128-26.13/4-22.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення є незаконним та необґрунтованим внаслідок неповного з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про забезпечення доказів - залишено без розгляду.

Приймаючи вказану ухвалу, суд виходив з того, що вирішення питання про забезпечення доказів є завданням саме підготовчого провадження, натомість 05.09.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, при цьому позивачем не подано/не заявлено відповідне клопотання про поновлення строку на подання заяви про забезпечення доказів під час розгляду справи по суті із зазначенням поважних причин не подання такої заяви/клопотання в підготовчому провадженні.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося 28.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 25.10.2024, у якій просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 у справі № 910/3023/24, справу направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що Товариство про необхідність витребування доказів повідомило суд у строк, зазначений у ст.80 ГПК України, а тому правові підстави для залишення заяви про забезпечення доказів без розгляду відсутні.

06.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» надійшло клопотання про відкликання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2024.

Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 13.11.2024 справу № 910/3023/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

Разом з тим, суддя Гончаров С.А. перебував у відпустці, а тому питання пов`язані з рухом апеляційної скарги вирішується після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/3023/24. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 у справі № 910/3023/24.

19.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/3023/24.

У зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. з 22.01.2025 на лікарняному, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 справу № 910/3023/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Іоннікова І.А.

23.01.2025 суддя Іоннікова І.А. заявила самовідвід від розгляду справи №910/3023/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2025 задоволено заяву судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду справи №910/3023/24. Справу №910/3023/24 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) справу № 910/3023/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 у справі № 910/3023/24, призначено до розгляду на 19.03.2025.

10.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому третя особа-1 підтримує позицію скаржника та просить задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

12.03.2025 до канцелярії суду від Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу. Відповідач вважає, що позивач мав достатньо часу для підготовки та подачі клопотання про забезпечення доказів, натомість заявив його з пропуском процесуального строку - більш ніж через півроку після початку розгляду справи по суті, не заявивши клопотання про поновлення строку на подачу такого клопотання, що є підставою для залишення без розгляду клопотання про забезпечення доказів. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача, а оскаржувану ухвалу суду від 22.10.2024 залишити без змін.

17.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшло клопотання, у якому заявник просить суд розгляд апеляційної скарги ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 у справі № 910/3023/24 здійснювати без участі представника НАК «Нафтогаз України».

18.03.2025 до суду через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» надійшли письмові пояснення, а також клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі представника скаржника.

19.03.2025 у судове засідання з`явився представник відповідача, який просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники позивача та третіх осіб в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином.

При цьому, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» просили суд розглядати апеляційну скаргу без участі їх представників.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників, що не з`явились у судове засідання.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

10.10.2024 представник позивача надав клопотання про забезпечення доказів, у якому просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Міністерства енергетики України інформації:

- про склад (перелік) учасників ринку первинної оптової реалізації природного газу, на території контрольованій Україною, у період із січня по грудень 2021 року;

- про склад (перелік) учасників ринку оптової реалізації природного газу, на території контрольованій Україною, у період із січня по грудень 2021 року;

- ресурсне наповнення (джерела та обсяг) ринку первинної оптової реалізації природного газу, на території контрольованій Україною, у період із січня по грудень 2021 року;

- ресурсне наповнення (джерела та обсяг) ринку оптової реалізації природного газу, на території контрольованій Україною, у період із січня по грудень 2021 року;

- учасником якого саме ринку (первинної оптової реалізації чи оптової реалізації природного газу) виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» протягом 2021 року;

- про суб?єктів господарювання, що здійснювали діяльність з видобутку природного газу та імпорту природного газу в Україну оптовим покупцям/продавцям на території контрольованій Україною, у період із січня по грудень 2021 року;

- про обсяги природного газу, що був видобутий, імпортований, піднятий з газосховищ та реалізований оптовим покупцям/продавцям на території контрольованій Україною, у період із січня по грудень 2021 року;

- про обсяги природного газу, що був розмитнений й закачаний в газосховища на території контрольованій Україною, у період із січня по грудень 2021 року.

Розглянувши клопотання позивача про забезпечення доказів, суд першої інстанції дійшов висновку про залишення без розгляду такого клопотання з підстав пропуску строку на подання такого клопотання за відсутності відповідного клопотання про поновлення строку, з чим погоджується судова колегія, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 201 Господарського процесуального кодексу України, у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься.

Секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання, хто з учасників судового процесу братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, чи повідомлено тих учасників судового процесу, хто не з`явився, про дату, час і місце судового засідання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Отже, вищевказаними нормами чітко визначений момент початку розгляду справи по суті, а саме з моменту оголошення головуючим судового засідання з розгляду справи по суті відкритим.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 29.11.2018 у справі № 910/22824/17.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про забезпечення доказів надано позивачем у судовому засіданні 10.10.2024, водночас як 05.09.2024 Господарським судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

При цьому, частиною 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Таким чином, вирішення питання про забезпечення доказів є завданням саме підготовчого провадження, якщо таке клопотання/заяви не були заявлені раніше, а саме до подання позовної заяви до суду або одночасно з поданням відповідної позовної заяви.

При цьому, відповідно до ст. 194 Господарського процесуального кодексу України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем не подано та не заявлено відповідне клопотання про поновлення строку на подання заяви про забезпечення доказів під час розгляду справи по суті із зазначенням поважних причин не подання такої заяви/клопотання в підготовчому провадженні.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Виходячи з викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про забезпечення доказів.

Доводи скаржника про те, що до вимог, які стосуються строку для звернення з відповідною заявою до суду, підлягають застосуванню загальні положення ст.ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником процесуальних положень, оскільки в даному випадку має місце не подання доказів, а подання заяви про забезпечення доказів в порядку статей 110-112 Господарського процесуального кодексу України, вирішення якої є завданням підготовчого провадження, натомість як таку заяву позивачем подано на стадії розгляду справи по суті, тобто з пропуском строку, натомість як клопотання про поновлення такого пропущеного процесуального строку заявлено не було.

Колегія суддів вважає, що позивач у поданій апеляційній скарзі не зазначає обґрунтованих підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 277 Господарського процесуального кодексу України, при цьому наведені апелянтом доводи, зокрема щодо порушення судом норм процесуального права, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Підсумовуючи наведене вище, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про залишення без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» про забезпечення доказів.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 у справі №910/3023/24 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 у справі №910/3023/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 у справі №910/3023/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3023/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.04.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров