РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 м. КиївСправа № 910/2249/25

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ "ЛТСП";

до: комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС";

про: стягнення 261.929,89 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ "ЛТСП" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" про стягнення 261.929,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 26.05.2023 № 52.23-123, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 261.929,89 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2249/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

До господарського суду надійшла заява відповідача про зменшення витрат на правову допомогу.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір від 26.05.2023 № 52.23-123 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується поставити та передати у власність відповідача: запасні частини до тролейбусів, код 34630000-2 за ДК 021:2015 "Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху", (далі - товар), а відповідач сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток № 1), що додається до цього Договору та є його невід`ємною частиною (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється відповідачем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом тридцяти календарних днів з дати підписання відповідачем видаткової накладної на фактично поставлену окрему партію товару.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Позивач стверджує, що останнім здійснено поставку товару на користь відповідача на загальну суму 261.929,89 грн., який відповідачем не сплачений, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 261.929,89 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, передав у власність відповідача товар на загальну суму 216.929,89 грн., що підтверджується видатковими накладеними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 31.08.2023 № 3169 на суму 44.799,84 грн.;

- від 31.08.2023 № 3172 на суму 31.730,05 грн.;

- від 31.08.2023 № 3173 на суму 59.400,00 грн.;

- від 31.08.2023 № 3174 на суму 45.000,00 грн.;

- від 31.08.2023 № 3175 на суму 36.000,00 грн.

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 216.929,89 грн. сторонами спору до суду не подано.

Оскільки розмір заборгованості підтверджений первинними документами на суму 216.929,89 грн., позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за укладеним між сторонами спору Договором підлягає задоволенню частково в сумі 216.929,89 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" (Україна, 04070, місто Київ, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНЕ ШОСЕ, будинок 2, ідентифікаційний код: 31725604) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНЖИНІРИНГОВА КОМПАНІЯ "ЛТСП" (Україна, 02160, місто Київ, ВУЛИЦЯ КАУНАСЬКА, будинок 13, ідентифікаційний код: 43552496) заборгованість в сумі 216.929 (двісті шістнадцять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) грн. 89 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.253 (три тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 95 коп.

3. У задоволенні решти вимог відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац