ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/237/25

Суддя Господарського суду Івано-Франківської області Шкіндер П.А., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Служби зовнішньої розвідки України , 04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 24/1, ідентифікаційний код 33240845

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль - захист" м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 157 ідентифікаційний код 44153163

про стягнення 26039,16 грн. пені, 309 990,00 грн. 25% штрафу за порушення строків поставки товару

ВСТАНОВИВ:

За допомогою системи "Електронний суд" Служба зовнішньої розвідки України звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль - захист" заборгованості на загальну суму 336029,16грн., з яких: 26039,16 грн. пеня за період з 30.11.2024 по 20.12.2024; 309 990,00грн. 25% штраф. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 5040,44грн. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на закупівлю товарів №623/24 від 28.10.2024 щодо своєчасної та повної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.03.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 909/22378/25; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив учасникам справи строки на подання суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, а також обґрунтованого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з довідками про доставку електронного листа, копія з ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронних кабінетів Служби зовнішньої розвідки та Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль - захист" - 06.03.2025 об 21:05.

Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Ухвалу від 06.03.2025р. доставлено до електронного кабінету позивача та відповідача 06.03.2025 об 21:05год., таким чином сторонам вручено ухвалу в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» - 07.03.2025.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Позивачем (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕКСТИЛЬ-ЗАХИСТ» (далі ТОВ, Постачальник) за результатами проведення відкритих торгів з особливостями укладено договір № 623/24 від 28.10.2024 щодо закупівлі товару за державні кошти на загальною ціною 1 239 960,00 грн. у т.ч. ПДВ 206 660,00 (далі - Договір), а саме: костюмів літніх польових (Тип 1 ) згідно Специфікації до Договору (далі - Товар). Ціна, найменування (асортимент), кількість Товару обумовлюються у Додатку 1 «Специфікація», який додається до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно з умовами укладеного Договору, Постачальник зобов`язався забезпечити поставку Товару у термін, встановлений цим Договором; надати Товар у розпорядження замовника разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору; нести всі витрати щодо перевірки якості та кількості Товару (п.6.3.2, 6.3.4., 6.3.6. Договору).

Згідно пункту 5.1. Договору постачання Товару здійснюється до 29.11.2024 року.

Пунктами 5.4., 5.6. Договору передбачено, що прийом Товару здійснюється Замовником відповідно до видаткової накладної. Датою поставки є дата отримання Замовником Товару від Постачальника згідно видаткової накладної, підписаної Сторонами.

Однак поставка Товару Замовнику Постачальником в обумовлений Договором строк так не була здійснена.

У зв`язку з недотриманням ТОВ умов Договору та взятих на себе зобов`язань (виявлення невідповідності Товару контрольним зразкам, що були відібрані Замовником перед укладенням Договору з переможцем торгів, та не усунення Постачальником у встановлений Договором строк недоліків Товару), Замовником на адресу ТОВ був надісланий лист від 12.12.2024 № 16/2/5846 щодо порушення строків поставки Товару та надання Замовнику результатів лабораторних випробувань Товару.

Так, Сторони, укладаючи Договір, передбачили право Замовника вимагати розірвання договору, зумовлених порушенням Постачальником умов Договору та його право в односторонньому порядку розірвати цей Договір у разі невиконання (неналежного виконання) Постачальником взятих на себе зобов`язань за Договором, шляхом направлення письмового повідомлення засобами поштового зв`язку (цінним листом з описом вкладення) (п. 6.2.4. Договору). При цьому Договір вважається розірваним з моменту направлення такого повідомлення (п.11.6 Договору).

У зв`язку з недотриманням Постачальником умов Договору та взятих на себе зобов`язань Замовником було надіслано на адресу Постачальника лист за вих. № 16/2/6003 від 20.12.2024 з повідомленням про розірвання Договору в односторонньому порядку.

Згідно пункту 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством та цим Договором.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення терміну поставки Товару Замовнику, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від ціни Договору за кожний день прострочення.

Водночас, пунктом 7.8. Договору передбачено, що у разі одностороннього розірвання Договору з підстав невиконання (неналежного виконання) Постачальником взятих на себе зобов`язань за Договором, останній зобов`язується сплатити на користь Замовника штраф у розмірі 25% (двадцяти п`яти відсотків) від ціни Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту розірвання Договору.

Згідно з пунктами 9.1., 9.2. Договору, у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення Сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку відповідно до чинного законодавства.

Позивачем, з метою досудового врегулювання спору, було направлено на адресу Відповідача претензії № 3/3/1/Бі від 02.01.2025 та № 3/3/79/Бі від 14.02.2025 на загальну суму 336 029,16 грн. цінним листом з описом вкладення.

Однак, позивач відповіді на претензії від відповідача не отримав, про результати розгляду її відповідачем також не повідомлений.

Тому у зв`язку з порушенням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором, в частині прострочення поставки Товару строком 21 день (з 30.11.2024 по 20.12.2024 включно), позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,1 % від ціни Договору на загальну суму 26 039,16 грн. (двадцять шість тисяч тридцять дев`ять гривень шістнадцять копійок), яка обраховується як добуток ціни Договору (1 239 960,00 грн.) і відсоткової ставки пені (0,1%) та кількості днів прострочення (21 день); штраф у розмірі 25% від ціни Договору у разі одностороннього розірвання на загальну суму 309 990,00 грн. (триста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто грн. 00 коп.), яка обраховується як добуток ціни Договору (1 239 960,00 грн.) і відсоткової ставки пені (25%).

Таким чином, з урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції (пеню та штраф) у загальному розмірі 336 029,16 гривень (триста тридцять шість тисяч двадцять дев`ять грн. 16 коп.).

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день (місяць) нарахування пені. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч умов договору, не поставив позивачеві обумовлений товар на загальну суму 1239960,00грн. у строк до 29.11.2024, що було підставою для розірвання позивачем договору в односторонньому порядку

Пунктами 7.2, 7.3. договору визначено, що за порушення строку поставки товару замовнику, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від ціни договору за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% (семи відсотків) вказаної ціни договору.

Згідно із пунктом 7.8 договору у разі одностороннього розірвання договору з підстав невиконання (неналежного виконання) постачальником взятих на себе зобов`язань за договором, останній зобов`язується сплатити на користь замовника штраф у розмірі 25% (двадцяти п`яти) відсотків від ціни договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати розірвання договору.

На підставі пунктів 7.2, 7.3, 7.8 договору за порушення строку поставки товару позивачем нараховано пеню у розмірі 0,1 % від ціни Договору на загальну суму 26 039,16 грн. (двадцять шість тисяч тридцять дев`ять гривень шістнадцять копійок), яка обраховується як добуток ціни Договору (1 239 960,00 грн.) і відсоткової ставки пені (0,1%) та кількості днів прострочення (21 день) та штраф у розмірі 25% від ціни Договору у разі одностороннього розірвання на загальну суму 309 990,00 грн. (триста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто грн. 00 коп.), яка обраховується як добуток ціни Договору (1 239 960,00 грн.) і відсоткової ставки пені (25%).

Відтак, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені та штрафу за прострочку поставки товару є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, відповідно до поданих доказів, судом встановлено, що договір від 28.10.2024 було розірвано позивачем в односторонньому порядку з підстав невиконання (неналежного виконання) виконавцем взятих на себе зобов`язань за договором, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення штрафу) відповідно до норм чинного законодавства та умов договору.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку щодо виконання робіт за договором від 28.10.2024, що стало підставою для розірвання договору, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 336029,16грн. штрафних санкцій обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Текстиль - захист" м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 157 ( ідентифікаційний код 44153163) на користь Служби зовнішньої розвідки України (04107, місто Київ, вулиця Нагірна, будинок 24/1, ідентифікаційний код 33240845) штрафні санкції у загальному розмірі 336 029,16 грн. (триста тридцять шість тисяч двадцять дев`ять грн. 16 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 040,44 грн. (п`ять тисяч сорок грн. 44 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Шкіндер П.А.