УХВАЛА

14 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/1565/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранця О.М. - головуючого, Кондратової І.Д., Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів Скрипчук О.С., Малех І.Б., Матущака О.І.

від 05.03.2025

у справі за позовом Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича

до Головного управління Національної поліції у Львівській області

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 2 050 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 2 050 000,00 грн, з яких: 50 000,00 грн - матеріальна шкода (неодержаний дохід) та 2 000 000,00 грн - моральна шкода в результаті приниження честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.08.2023 позов задоволено частково: стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича 50 000,00 грн матеріальної шкоди, 90 000,00 грн моральної шкоди та 2 684,00 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 рішення Господарського суду Львівської області від 29.08.2023 у справі №914/1565/23 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, стягнуто з Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на користь Головного управління Національної поліції у Львівській області 8 054,00 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 16.04.2024 касаційну скаргу Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича залишено без задоволення, постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у справі № 914/1565/23 залишено без змін.

04.02.2025 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла заява Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду у справі №914/1565/23.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у задоволенні заяви Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у справі №914/1565/23 відмовлено; постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у справі № 914/1565/23 залишено в силі.

20.03.2025 Фермерське господарство Бурки Віталія Володимировича звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі № 914/1565/23.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 24.03.2025 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Кондратова І.Д., Студенець В.І.).

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі № 914/1565/23 зазначаючи, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», викладений у постанові від 21.01.2025 у справі № 914/3456/23; не застосовано статті 8, 22, 40, 55, 129, 129-1 Конституції України, як норму прямої дії; порушено статті 75, 236, 320 - 326 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

За змістом частини першої статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеними у частині другій статті 320 Господарського процесуального кодексу України, є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з частиною четвертою статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору.

Водночас нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Нова обставина, яка з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 9901/400/20).

Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: 1) існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам господарського процесу; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Зазначений висновок щодо ознак нововиявлених обставин у господарському процесі є сталим та неодноразово викладався у постановах Верховного Суду, зокрема у постановах від 3.04.2018 у справі № 910/6052/16, від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14, від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 25.08.2020 у справі № 910/6052/16, від 7.10.2020 у справі № 922/1026/19, від 23.02.2024 у справі № 909/837/13.

Верховний Суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 910/17258/17).

Отже, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена главою 3 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених Господарського процесуальним кодексом України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України.

При цьому, Верховний Суд зазначає про те, що відкриття провадження за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 282 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді заяви позивача про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у цій справі за нововиявленими обставинами встановив, що Західний апеляційний господарський суд при прийнятті постанови від 20.12.2023 у цій справі вирішив питання розподілу судових витрат відповідача, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (судового збору за подання апеляційної скарги), та дійшов висновку про покладення цих витрат на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, нововиявленою обставиною, якою обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення та яка має істотне значення для справи та спростовує факти, покладені в основу постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у цій справі № 914/1565/23, є висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», що були сформовані та викладені у постанові від 21.01.2025 у справі № 914/3456/23, згідно з якими позивач, звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору також і на наступних стадіях цивільного процесу, зокрема при поданні апеляційної та касаційної скарг на судові рішення у справі.

За твердженням позивача ці висновки Верховного Суду спростовують факти, покладені в основу постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у цій справі, зокрема про те, що судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача, який звільнений від сплати судового збору у цій справі.

Також позивач посилається на те, що за результатом апеляційного розгляду цієї справи та відмови у задоволенні позову суд апеляційної інстанції відповідно до частини третьої статті 129 Господарського процесуального кодексу України мав відшкодувати відповідачу сплачений ним за подання апеляційної скарги судовий збір за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у цій справі.

Однак, Верховний Суд зазначає про те, що подана позивачем заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично зводиться до переоцінки доказів, оцінених судом апеляційної інстанції у процесі розгляду справи та до не врахування судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 20.12.2023 у цій справі практики Верховного Суду, про що правильно зазначив суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Водночас у розумінні наведених вище положень Господарського процесуального кодексу України не вважаються нововиявленими обставинами зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах.

З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що наведені Фермерським господарством Бурки Віталія Володимировича обставини не є нововиявленими в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд констатує, що неправильне застосування та / або порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального / процесуального права, неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суд, є підставою для касаційного оскарження судових рішень відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України та не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.02.2022 у справі № 904/3639/20.

З огляду на викладене Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що обставини, на які послався позивач у своїй заяві про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у цій справі за нововиявленими обставинами, не можуть вважатися нововиявленими в розумінні статті 320 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження позивача у касаційній скарзі про неправильне застосування судом апеляційної інстанції статей 8, 22, 40, 55, 129, 129-1 Конституції України та порушення статті 75, 236, 320 - 326 Господарського процесуального кодексу України не знайшли свого підтвердження та є безпідставними. Скаржник не навів належного обґрунтування, в чому саме полягає неправильне застосування та порушення судом апеляційної інстанції зазначених положень закону при розгляді заяви позивача про перегляд постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у цій справі за нововиявленими обставинами, а лише зазначив про факт неправильного застосування та порушення судом апеляційної інстанції зазначених норм права.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції з дотриманням норм чинного законодавства відмовив у задоволенні заяви Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича за № 9 від 31.01.2025 (вх. № 01-05/306/25 від 04.02.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Західного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 у справі №914/1565/23.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі № 914/1565/23 у зв`язку з її необґрунтованістю, оскільки правильне застосування норм права апеляційним судом є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства Бурки Віталія Володимировича на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2025 у справі № 914/1565/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

В. Студенець