У Х В А Л А

08 квітня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/993/22(927/120/25)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕСЕНТО» про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву по справі за позовом Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Забаріна Антона Федоровича (Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (код 34863309)) до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНГРЕЙС» (код 42454066) про стягнення 139 364 грн 06 коп., поданої в межах справи за заявою
КРЕДИТОРА: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (код 34863309) 30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43
БОРЖНИК: Фермерське господарство «САПФІР-М.М.» (код 35274787) 15122, с. Хоробичі Городнянського району Чернігівської області, вул. Гагаріна, 24
про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (надалі кредитор) про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» (надалі боржник) на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства, яка ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2022 була прийнята до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.12.2022, зокрема відкрито провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2023 припинено процедуру розпорядження майном Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» та повноваження розпорядника майна боржника Сиволобова М.М.; визнано банкрутом Фермерське господарство «САПФІР-М.М.»; відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначити арбітражного керуючого Сиволобова М.М.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.06.2024 постановлено, зокрема відсторонити арбітражного керуючого Сиволобова М.М. від виконання повноважень ліквідатора Фермерського господарства «САПФІР-М.М.»; ліквідатором Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» призначити арбітражного керуючого Забаріна А.Ф.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2025 постановлено продовжити строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута Забаріна А.Ф. до 09 травня 2025 року включно.

10 лютого 2025 року, в межах даної справи про банкрутство, через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява від 28.01.2025 Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» ліквідатора арбітражного керуючого Забаріна А.Ф. до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНГРЕЙС» про стягнення 139 364,06 грн (присвоєно єдиний унікальний номер 927/120/25).

Звертаючись з даним позовом позивач вказує, що в період процедури розпорядження майном боржника платіжним дорученням № 1454 від 19.01.2023 останній здійснив перерахування на користь відповідача грошових коштів в сумі 4 000,00 грн з призначенням платежу «повернення поворотної фін. доп. зг. дог. № 03/11/22Ф від 03.11.22 р. Без ПДВ».

Крім того, платіжними інструкціями від 12.05.2023 № 1070 на суму 55 203,37 грн, № 1071 на суму 10 157,43 грн та № 1072 на суму 883,26 грн господарством були перераховані на користь відповідача грошові кошти в загальній сумі 66 244,06 грн як оплата послуги обприскування згідно Договором № 12/05/23П від 12.05.2023.

Також господарством на користь відповідача були перераховані грошові кошти в загальній сумі 69 120,00 грн як оплата за насіння соняшнику згідно Договору № 23/03/20С від 23.03.2020 (платіжні доручення від 08.05.2020 № 15033 на суму 62 120,00 грн та від 12.05.2020 № 15043 на суму 7 000,00 грн).

На думку позивача, відповідні грошові кошти є безпідставно набутими відповідачем, оскільки між сторонами не існувало жодних договірних відносин (Договори № 23/03/20С від 23.03.2020, № 03/11/22Ф від 03.11.2022 та № 12/05/23П від 12.05.2023 не укладалися і як наслідок відповідні послуги не надавалися та товар не поставлявся). Як не існувало і жодного іншого юридичного факту, наслідком якого стало би набуття відповідачем у власність грошових коштів, що були власністю господарства), а тому товариство має повернути позивачу безпідставно набуте майно кошти в сумі 139 364,06 грн.

Нормативно правовим обгрунтуванням позовних вимог позивач, серед іншого, визначив ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.02.2025, зокрема постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 927/993/22 (927/120/25); розгляд позовної заяви здійснювати в межах справи № 927/993/22 про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановити процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

04.04.2025 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 04.04.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «САНГРЕЙС» на позовну заяву, яким останнє просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки жодної заборгованості перед Фермерським господарством «САПФІР-М.М.» товариство не має, що підтверджується доданими до даної заяви по суті справи доказами.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 118, 119 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні визначені ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, частиною 1 якої передбачено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду від 14.02.2025 була отримана відповідачем 24.02.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 06 011 139 392 34; як наслідок останнім днем встановленого законом процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву є 11.03.2025, а тому останній є таким, що поданий з пропуском відповідного процесуального строку.

В той же час, дана заява по суті справи містить клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії.

В обгрунтування даного клопотання відповідач вказує, що 31.03.2025 він зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та отримав позовну заяву з додатками. При цьому, відповідач зазначає, що оскільки ним своєчасно не був зареєстрований електронний кабінет, а позивач не відправив примірник позову та доданих до нього документів засобами поштового зв`язку, товариству не було відомо про їх існування.

Також відповідач повідомляє, що він є сільськогосподарським виробником та має в оренді земельні ділянки, розташовані в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, а тому згідно наказу (розпорядження) № ПРЗ-000001 від 24.02.2025 директор товариства Малага Євгеній Анатолійович у період з 24.02.2025 по 25.03.2025 перебував у відрядженні з метою організації та підготовки до весняно-польових робіт.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне:

так, поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з відповідною заявою, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску процесуального строку.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ГПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в господарсько правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Суд зазначає, що розумні строки в господарському судочинстві це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

За правилами ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, зокрема інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Такий обов`язок виник у юридичних осіб з 18.10.2023 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX.

Всупереч наведеній вище нормі діючого законодавства України станом на 09.02.2025 (дата формування позивачем позовної заяви в системі «Електронний суд») відповідна вимога закону відповідачем виконана не була, що підтверджується Відповіддю № 7077581 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 13.02.2025.

За правилами ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи (абз. 2 ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, як вже було зазначено вище, відповідачем не був виконаний обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету позивач в силу прямої вказівки закону був звільнений від обов`язку надсилання копій позовної заяви та доданих до неї документів товариству поштою.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на положення ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Щодо посилання відповідача на перебування його керівника у відрядженні у період з 24.02.2025 по 25.03.2025, у зв`язку з чим була відсутня можливість своєчасного подання відзиву на позовну заяву, суд звертає увагу товариства на те, що він не був позбавлений можливості здійснювати захист інтересів товариства через іншу уповноважену особу, а за її відсутності звернутися за професійною правничою допомогою. При цьому, будь-яких пояснень або доказів відсутності у штаті відповідача особи, яка може здійснювати захист інтересів товариства, до суду подано не було.

Натомість отримавши 24.02.2025 вищезгадану ухвалу суду від 14.02.2025 відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на реалізацію свого права на захист своїх інтересів у т.ч. шляхом своєчасного подання відзиву на позовну заяву.

Таким чином, строк на подання відзиву був пропущений відповідачем внаслідок власної бездіяльності, а не в силу об`єктивних обставин.

Окремо суд звертає увагу відповідача на, що вказаною вище ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.02.2025, серед іншого, постановлено розгляд позовної заяви здійснювати в межах справи № 927/993/22 про банкрутство Фермерського господарства «САПФІР-М.М.» за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

За змістом ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Враховуючи наведені вище приписи діючого законодавства України, останнім днем розгляду даної позовної заяви є 15.04.2025.

Тому подання відповідачем відзиву на позов наприкінці строку вирішення спору не відповідає принципам добросовісності та розсудливості, а також не забезпечує баланс інтересів інших учасників даної справи, зокрема, їх права на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 118, 119, 233, 234, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «САНГРЕЙС» про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву залишити без задоволення.

Копії цієї ухвали надіслати ліквідатору Забаріну А.Ф. (01054, м. Київ, а/с 214), Товариству з обмеженою відповідальністю «САНГРЕЙС» (25006, м. Кропивницький, вул. Шевченка, 25, кв. 1) та голові комітету кредиторів Товариству з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, с. Крупець Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, вул. Богдана Хмельницького, 43).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата набрання ухвалою законної сили 08.04.2025.

Суддя А.С.Сидоренко