ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2025м. ХарківСправа № 922/2315/16 (922/4156/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в судовому засіданні приміщенні Господарського суду Харківської області в порядку загального позовного провадження справу

за позовом керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (63503, вул.Харківська ,98, м.Чугуїв, Харківська область) в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Харківської області (, вул.Космічна,21, 2 під`їзд,8-9 поверх, м.Харків, 61165)
до 1. Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" (код ЄДРПОУ 63421, Харківська область, Чугуївський район, с.Бірки, вул.Центральна, 2-а), 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілл-агро" (, 62456, Харківська область, Харківський район, селище міського типу Буди, вулиця 8-го Березня, будинок 2Д) 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 Національна академія аграрних наук України (, м.Київ , вул. М.Омельяновича - Павленка Михайла,9) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 Фонд державного майна України (, м.Київ, вул. Генерала Алмазова,18/9)
про визнання недійсним договору та повернення ділянок в межах справи про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України"
за участю представників сторін:

прокурорки Панової М.С.;

представниці ДП "ДГ "Борки" адвокатки Гордієнко А.Г.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/2315/16 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" (далі - ДП "ДГ "Борки").

26.09.2023 до Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - ГУ Держгеокадастру) до ДП "ДГ "Борки", Фермерського господарства "Еко-Фарм" (далі - ФГ "Еко-Фарм") за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: Національної академії аграрних наук України (далі - НААНУ); Фонду державного майна України (далі - ФДМУ), в якій Прокурор просить суд:

- визнати недійсним Договір на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції від 05.05.2023 №1, укладений між ДП "ДГ "Борки" та ФГ "Еко-Фарм" (далі - Договір №1);

- зобов`язати ФГ "Еко-Фарм" повернути ГУ Держгеокадастру земельні ділянки площею 564,1892 га, які перебувають у постійному користуванні ФГ "Еко-Фарм" та є предметом Договору №1 (згідно з додатком №1 до договору).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.09.2023 для розгляду позовної заяви керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області визначено суддю Усатого В.О.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 позов керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви: 5 днів з дня вручення йому копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

05.10.2023 від прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. №27021) з додатком.

Ухвалою суду від 10.10.2023, крім іншого, прийнято позовну заяву керівника Чугуївської окружної прокуратури Харківської області в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вх. 4156/23 від 26.09.2023) про визнання недійсним договору та повернення ділянок до розгляду в межах справи про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України". Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 Національну академію аграрних наук України (, м.Київ, вул.М.Омельяновича - Павленка Михайла ,9) та Фонд державного майна України (, 01133, м.Київ, вул.Генерала Алмазова,18/9).

Ухвалою суду від 08.12.2023, крім іншого, здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 922/2315/16 (922/4156/23) за правилами загального позовного провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати зі стадії відкриття провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 21.12.2023 об 11:10 год.

21.12.2023 до суду від Фонду державного майна України надійшли письмові пояснення (вх.№35164).

В підготовчому засіданні 21.12.2023 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 01.02.2024 о 12:50 год.

02.01.2024 до суду від Фонду державного майна України надійшли письмові пояснення (вх.№68) аналогічного змісту із поясненнями (вх.№35164 від 21.12.2023).

05.01.2024 до суду від представника відповідача2 надійшло клопотання про продовження процесуальних строків (вх. №315 від 05.01.2024).

11.01.2024 до суду від відповідача1 надійшли відзиви аналогічного змісту (вх.№896 та вх.№900).

В підготовчому засіданні 01.02.2024 протокольною ухвалою суду частково задоволено клопотання відповідача2 про продовження процесуальних строків (вх.№315 від 05.01.2024). Продовжено строк відповідачу2 Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко-Фарм" для подання відзиву у справі №922/2315/16 (922/4156/23) до 15.02.2024 включно. В решті клопотання відмовлено, оскільки в матеріалах справи наявні належні докази відправлення прокурором копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача2 Фермерського господарства "Еко - Фарм" відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Крім того, протокольною ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче засідання на 05 березня 2024 року о(б) 15:20 год.

20.02.2024 до суду від відповідача1 надійшло клопотання (вх.№4694) про долучення доказів направлення відзиву з додатками на адресу відповідача2.

01.03.2024 до суду від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача1 (вх.№5730).

04.03.2024 до суду від відповідача1 надійшло клопотання (вх.№5854), в якому останній просить суд долучити до матеріалів справи № 922/2315/16 (922/4156/23) Угоду про заміну сторони від 14.11.2023 за Договором №1 від 05.05.2023 та Додаткову угоду від 14.11.2023 за Договором №1 від 05.05.2023.

В підготовче засідання 05.03.2024 прибули прокурор та представник відповідача1.

Інші учасники справи в судове засіданні не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

В підготовчому засіданні 05.03.2024 оголошено перерву до 07.03.2024 о 09:40 год.

07.03.2024 до суду від прокурора надійшло клопотання (вх.№6294), в якому останній просив суд залучити ТОВ МІЛЛ-АГРО () до участі у справі № 922/2315/16 (922/4156/23) в якості правонаступника учасника справи ТОВ «ЕКО-ФАРМ».

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, прокурор вказав, що з урахуванням змісту Додаткової угоди від 14.11.2023 до Договору №1 від 05.05.2023, фактично замінено сторону у Договорі №1 від 05.05.2023 з Фермерського господарства «ЕКО-ФАРМ» на ТОВ «МІЛЛ-АГРО».

В підготовче засідання 07.03.2024 прибула прокурор, яка підтримала клопотання (вх.№6294 від 07.03.2024), конкретизував прохальну частину, якою просила замінити відповідача2 у даній справі Фермерське господарство ЕКО-ФАРМ на його правонаступника за спірним Договором на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції від 05.05.2023 № 1, укладений між Державним підприємством "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" () та Фермерським господарством "Еко-Фарм" ().

Представник відповідача1 в підготовчому засіданні 07.03.2024 висловила свою правову позицію щодо клопотання прокурора (вх.№6294 від 07.03.2024), поклалась на розсуд суду щодо його вирішення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

В підготовчому засіданні 07.03.2024 оголошено перерву до 07.03.2024 о 13:30 год.

Після перерви в підготовчому засіданні 07.03.2024, ухвалою суду від 07.03.2024 клопотання прокурора (вх.№6294 від 07.03.2024) задоволено. Постановлено замінити відповідача2 у справі 922/2315/16 (922/4156/23) з Фермерського господарства "Еко - Фарм" (, 62420, Харківська область, Харківський район, с.Веселе, вул.Жовтнева,б.4) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілл-агро" (, 62456, Харківська область, Харківський район, селище міського типу Буди, вулиця 8-го Березня, будинок 2Д). Відкладено підготовче засідання на 18.03.2024 о 10:30 год.

Судове засідання призначене на 18.03.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Усатого В.О. на лікарняному.

Враховуючи усунення обставин, які перешкоджали виконанню обов`язків судді, а саме - після повернення судді Усатого В.О. з лікарняного, ухвалою суду від 27 березня 2024 року призначено підготовче засідання на "18" квітня 2024 р. о 11:40 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2024, крім іншого, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілл-Агро" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілл-Агро" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 року у справі №922/2315/16 (922/4156/23). Витребувано з господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2315/16 (922/4156/23).

15.04.2024 до Господарського суду Харківської області з Східного апеляційного господарського суду надійшов апеляційний запит про витребування справи № 922/2315/16 (922/4156/23).

Ухвалою Господарського суду Харківської області зупинено провадження у справі №922/2315/16 (922/4156/23) до закінчення апеляційного перегляду та повернення матеріалів справи №922/2315/16 (922/4156/23) до Господарського суду Харківської області. Постановлено матеріали справи №922/2315/16 (922/4156/23) направити до Східного апеляційного господарського суду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду у справі №922/2315/16 (922/4156/23) від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілл-Агро" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 року у справі №922/2315/16 (922/4156/23) залишено без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілл-Агро" (62456, Харківська область, Харківський район, с. Буди, вул. 8-го березня, буд.№2-Д, ) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA2020653, код класифікації доходів бюджету 22030101) 3028, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги

28.06.2024 матеріали справи були повернуті до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року провадження у справі №922/2315/16 (922/4156/23) поновлено. Призначено підготовче засідання у справі на 08 серпня 2024 р. о 10:00 год.

В підготовчому засіданні 08 серпня 2024 р. протокольною ухвалою суду відкладено підготовчого засідання на 05 вересня 2024 року о(б) 11:40 год.

ТОВ "Мілл-агро" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив cкасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024, постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 та прийняти нове рішення, яким залучити ТОВ "Мілл-Агро" як співвідповідача. ТОВ "Мілл-агро" як підставу касаційного оскарження судових рішень у справі зазначив обставини, передбачені абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України. На думку ТОВ "Мілл-агро", господарські суди помилково не застосували до спірних правовідносин ст. 48 ГПК України та не залучили до участі у справі ТОВ "Мілл-Агро" як співвідповідача, тоді як позивач просить визнати недійсним договір, який було укладено саме з ФГ "Еко-Фарм", а не з ТОВ "Мілл-Агро". Крім того, заявлена в позові вимога щодо повернення земельних ділянок адресувалася саме ФГ "Еко-Фарм", а тому цей спір стосується також прав та інтересів ФГ "Еко-Фарм".

09.08.2024 до Господарського суду Харківської області з Верховного Суду надійшов касаційний запит про витребування справи № 922/2315/16 (922/4156/23).

Ухвалою суду від 12.08.2024 зупинено провадження у справі №922/2315/16 (922/4156/23) до закінчення касаційного перегляду та повернення матеріалів справи №922/2315/16 (922/4156/23) до Господарського суду Харківської області. Матеріали справи №922/2315/16 (922/4156/23) постановлено направити до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 05.09.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілл-агро" залишено без задоволення. Постанову східного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі №922/2315/16 (922/4156/23) залишено без змін.

Верховний Суд зазначив, що залучення до участі у справі співвідповідача за власною ініціативою суду не передбачено, оскільки вказана процесуальна дія залежить виключно від волевиявлення позивача та вчиняється на підставі поданого ним клопотання. Суд не вправі ініціювати залучення до участі у справі позовного провадження навіть і в тому випадку, коли матеріали справи свідчать про наявність у для такого залучення. Верховний Суд зазначив, що у даному випадку позивач не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про залучення до участі у справі ТОВ "Мілл-Агро" як співвідповідача, а звернувся саме з клопотанням здійснити процесуальне правонаступництво та залучити ТОВ "Мілл-Агро" як правонаступника ФГ "Еко-Фарм". З огляду на викладене, доводи касаційної скарги про неправильне застосування господарськими судами ст. 48 ГПК України при ухваленні оскаржуваних рішень, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.

20.09.2024 матеріали справи були повернуті до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 08.10.2024 , крім іншого, провадження у справі №922/2315/16 (922/4156/23) поновлено. Призначено підготовче засідання у справі на "17" жовтня 2024 р. о 10:50 год.

17.10.2024 до суду від ТОВ "Мілл - Агро" надійшло клопотання (вх.№26190) про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 17.10.2024 відкладено розгляд підготовчого засідання на 07.11.2024 о (б) 12:00.

30.10.2024 до суду від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшло клопотання (вх.№27378) про проведення судового засідання у справі призначеного на 07.11.2024 за відсутності уповноваженого представника останнього.

07.11.2024 до суду від ТОВ "Мілл - Агро" надійшов відзив на позовну заяву (вх.№28002) з додатками.

Ухвалою суду від 07.11.2024 провадження у справі №922/2315/16 (922/4156/23) зупинено до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №905/20/23 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Верховного Суду у справі №905/20/23. Постановлено сторонам невідкладно повідомити Господарський суд Харківської області про результати розгляду в касаційному порядку справи №905/20/23.

17.01.2025 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№1246) про поновлення провадження у справі №922/2738/21 (922/4156/23).

Ухвалою суду від 21.01.2025 клопотання представника позивача (вх.№1246 від 17.01.2025) про поновлення провадження у справі - задоволено. Поновлено провадження у справі 922/2315/16 (922/4156/23). Призначено підготовче засідання на 06.02.2025 о 12:50 год. Запропоновано учасникам справи протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали надати письмові пояснення у справі з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.11.2024 року по справі №905/20/23.

В підготовчому засіданні 06.02.2025 ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 13.03.2025.

12.03.2025 до суду від позивача надійшли пояснення (вх.№6349).

13.03.2025 до суду від відповідача1 надійшли пояснення (вх.№6471).

В підготовчому засіданні 13.03.2025 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.03.2025.

13.03.2025 до суду від позивача надійшла заява (вх.№6549).

В судовому засіданні 27.03.2025 постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні по розгляду справи по суті на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України на 08.04.2025 о 16:40 год.

01.04.2025 до суду від ГУ Держгеокадастру надійшла заява (вх.№8140) про проведення судового засідання у справі, призначеного на 08.04.2025, за відсутністю представника останнього.

В судове засідання 08.04.2025 прибула прокурорка Панова М.С, яка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд позов задовольнити.

В судове засідання 08.04.2025 прибула представниця ДП "ДГ "Борки", яка заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, просила суд в позові відмовити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, були повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд зауважує, що в судовому засіданні 08.04.2025 року секретарем судового засідання було виявлено неможливість підключення (запрошення) в підсистемі відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи представницю Фонду державного майна України Таращанську Ольгу Борисівну, у зв`язку з відсутністю вищезазначеної особи на зв`язку, про що секретарем судового засідання зафіксовано в протоколі судового засідання.

Згідно з положеннями ч.5 ст.197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Відповідно до п.46 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 (далі Положення) за наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву. Таким чином, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду несе у даному випадку представниця Фонду державного майна України Таращанська Ольга Борисівна.

Враховуючи, що явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою, суд вважав можливим провести судове засідання 08.04.2025 у відсутність не з`явившихся учасників справи.

У судовому засіданні 08.04.2025 судом було проголошено скорочене рішення.

Суд вважає необхідним зазначити, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом. Наведені конституційні засади означають, серед іншого, неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування. Відповідно до статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства. Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Строки розгляду справи в порядку загального позовного провадження врегулювані розділом ІІІ ГПК України. Так, у відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" ( із змінами) від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. За змістом статей 10,12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Радою суддів України 02 березня 2022 року опубліковано рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких керівництвом Господарського суду Харківської області тимчасово до усунення вищезазначених обставин встановлено певний порядок роботи. Відповідно до частини 1 та 2 статті Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений з об`єктивних причин вийти за межі строку, встановленого ст.ст. 177, 195 Господарського процесуального кодексу України і які з урахуванням вищезазначених обставин у даному випадку не є розумними. При цьому, суд здійснив усі необхідні дії для розгляду справи, а в матеріалах справи достатньо матеріалів для вирішення спору по суті.

У пунктах 2, 4 частини 3статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зазначені принципи знайшли своє відображення у статтях7,13 ГПК України, а тому господарські суди зобов`язані реалізовувати їх під час здійснення господарського судочинства. Закон України "Про судоустрій та статус суддів" (пункт 3 статті 7) також гарантує право кожного на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку. Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09 жовтня 1979 року, пункт 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява №38695/97, пункт 43, ECHR 2000-II). Суд констатує про те, що під час розгляду справи 922/2315/16 (922/4156/23), були створені належні умови для реалізації сторонами своїх прав, що передбачені ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового результату.

Правочин - це основна підстава виникнення цивільних прав і обов`язків.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, зокрема, відповідно до частини п`ятої цієї статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (частина друга статті 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 Цивільного кодексу України).

З наведеного випливає, що недійсність правочину може наступати лише у разі певних порушень закону. За ступенем недійсності правочину всі правочини поділяються на абсолютно недійсні з моменту їх вчинення, тобто нікчемні, та відносно недійсні (оспорювані), які можуть бути визнані недійсними, але за певних умов. Нікчемним (абсолютно недійсним) є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом. Оспорюваними є правочини, які Цивільний кодекс України не визнає в імперативній формі недійсними, а лише допускає можливість визнання їх недійсними в судовому порядку за вимогою однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи.

При цьому частина перша статті 216 Цивільного кодексу України визначає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Позовні вимоги Прокурора, крім іншого, обґрунтовані тим, що спірний договір є удаваним, оскільки цей правочин вчинено з метою приховання іншого правочину - договору оренди землі та фактично спрямовані на передачу у користування земельної ділянки відповідачу2.

У частині першій статті 235 Цивільного кодексу України передбачено, що удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Тобто, удаваний правочин своєю формою приховує реальний правочин.

Судом встановлено, що 05.05.2023 між Державним підприємством Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКО-ФАРМ (Замовник) було укладено Договір №1 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції (Договір №1 ).

За умовами п.1.1 Договору №1 предметом Договору є взаємні зобов`язання Сторін щодо організації та виконання робіт із посіву, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції рослинництва високої якості на землях сільськогосподарського призначення загальною площею 564,1892 га.

Відповідно п. 1.2 Договору №1 Виконавець зобов`язується виконати розробку технологічних карт для вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках загальною площею 564,1892 га та надати агрономічні послуги у вигляді надання консультативної допомоги при вирощуванні сільськогосподарських культур згідно виробничої програми (Додаток №1), а також забезпечення зберігання паливно-мастильних матеріалів, добрив, насіння, врожаю та сільськогосподарської техніки згідно додатково укладених договорів, а Замовник зобов`язується виконати в оптимальні періоди з високою якістю роботи по засіванню, вирощуванню та збиранню сільськогосподарських культур. Замовник проводить усі вказані роботи за рахунок власних матеріальних засобів - посівний матеріал, необхідну техніку, фінансові ресурси.

Згідно п. 1.3 Договору №1 Найменування сільськогосподарських культур та строки збирання сільськогосподарської продукції рослинництва визначається виробничою програмою на відповідний рік (Додаток № 1).

Відповідно п. 1.4 Договору №1 усі посіви на полях, а також вирощена сільськогосподарська продукція вважається власністю Замовника.

Згідно п.2.1 Договору №1 метою договору є прагнення Сторін, на основі впровадження наукових сільськогосподарських розробок, застосування сучасної техніки та технології вирощування та захисту рослин, отримати продукцію рослинництва, яка б відповідала вимогам діючих державних стандартів, підтримати сільськогосподарське виробництво, на площі сільськогосподарських угідь та отримати врожай на рівні, що забезпечує беззбиткове господарювання.

Згідно з п. 3.2 Договору №1 за виконання робіт з розробки технологічних карт та надання агрономічних послуг на відповідний рік Замовник сплачує Виконавцю грошову суму в розмірах і строках, визначених Сторонами згідно Додатку №2. Сторонами домовлено, що вартість робіт з розробки технологічних карт та надання агрономічних послуг за кожен рік дії даного Договору складає 873 284,00 грн. гарантованого обов`язкового платежу та додаткового платежу, що встановлюється на умовах, визначених додатковою угодою до Даного договору, яка укладається Сторонами на кожний рік дії даного Договору. Контроль зважування та облік отриманої сільськогосподарської продукції здійснюється представниками від обох Сторін за допомогою транспортних засобів Замовника.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань Сторонами (п. 7.1 Договору №1).

Відповідно до Виробничої програми по вирощуванню сільськогосподарських культур на 2023 рік згідно Договору №1 від 05.05.2023 сторони погодили вирощування с/г культури «кукурудза» та "соняшник" на 564,1892 га на полях №№ 1К_1, 1К_2, 2К_1, ЗК_2, ЗК_1, 4К_1, 8К_2, 5К_1, 6К_1, 7К_1, 8К_1, 9К_2,9К_1,10К_1, 5К_2, 5К_3,5К_4, 5К_5, 5К_6, 5К_7,7А_1,5А_1,4А_1,6А_1 (Додаток 1).

Згідно графіку щомісячних платежів на 2023 рік (Додаток №2) ФГ «ЕКО- ФАРМ» з 31.05.2023 по 31.12.2023 мав сплатити 873 284,00 грн ДП «ДГ «Борки».

14.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКО-ФАРМ (далі Цедент), Державне підприємство Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (далі Виконавець) і Товариство з обмеженою відповідальністю МІЛЛ-АГРО (далі Цесіонарій) уклали Угоду про заміну сторони від 14.11.2023 за Договором №1 від 05.05.2023 ( далі Угода).

Згідно п.1. Угоди, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває права і обов`язки сторони Замовника за Договором №1 від 05.05.2023 року із ДП ДГ Борки ЮБ НААН. В порядку та на умовах, визначених цим Договором, права і обов`язки сторони - Замовника ТОВ ЕКО-ФАРМ в виконаній частині припиняються, в невиконаній частині переходять до ТОВ Мілл- Агро на умовах, визначених сторонами в Договорі та/або окремій додатковій угоді.

Відповідно п.2. Угоди, сторони визначили, що зобов`язання Замовника ТОВ ЕКО-ФАРМ в виконаній частині на суму 487480,00 перед Виконавцем - ДП ДГ Борки припиняються, зобов`язання з оплати на суму 80000,00 гривень виконуються до 30.11.2023 року, а в невиконаній частині на суму 305804,00 гривні перед ДП ДГ Борки ЮБ НААН переходять до Цессіонарія з дати укладання цього договору.

Згідно п.3. Угоди Цесіонарій ТОВ Мілл-Агро набуває право вимагати від ДП ДГ Борки ЮБ НААН належного виконання обов`язку за Договором № 1 від 05.05.2023 року, а ДП ДГ Борки ЮБ НААН - право вимагати виконання обов`язків Замовника від ТОВ Мілл-Агро, в тому числі по оплаті послуг.

Відповідно п.4. Угоди копії документів, визначених у п. 3 цього Договору, та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яке відступає Цедент за цим Договором, в оригіналі передаються Цедентом Цесіонарію в момент підписання Сторонами цього Договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно п.5. Угоди, сторони дійшли згоди, що відступлення прав Цедента до Цессіонарія відбувається без застосування компенсаційного механізму з огляду на характер і зміст прав і обов`язків Цедента за Договором № 1 від 05.05.2023 року.

Відповідно до п. 6. Угоди, до Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків ДП ДГ Борки ЮБ НААН.

Згідно п. 11. Угоди цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін.

Відповідно до п. 12. Угоди, строк цього Договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п. 11 цього Договору та визначається часом, достатнім для належного виконання цього Договору Сторонами.

Згідно п. 13. Угоди після набрання чинності цим Договором всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості Сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при тлумаченні умов цього Договору.

Відповідно п. 14. Угоди Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками.

Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін: Виконавець - Державне підприємство Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" Харківська область, Чугуївський район, с. Бірки, вул. Центральна, 2а, , р/р НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк" МФО 351533, ІПН 92; Цедент (Замовник) Фермерське господарство "Еко-Фарм" Харківська обл., Харківський р-н, село Веселе, вул. Жовтнева, будинок 4, , р/р: НОМЕР_2 в Харківське ГРУ АТ КБ "ПроиватБанк" МФО 305299.

14.11.2023 Державне підприємство Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України () та Товариство з обмеженою відповідальністю Мілл-Агро (), дійшли згоди про укладання Додаткової угоди, якою погодили викласти Договір № 1 від 05.05.2023 року в новій редакції.

Враховуючи встановлені обставини даної справи, суд вважає необхідним зазначити, що глава 4 розділу I ГПК України регулює та визначає учасників судового процесу.

Зокрема, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи (ч. 1 ст. 41 ГПК України).

Частиною 1 ст. 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, зокрема, фізичні і юридичні особи. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (частини третя, четверта цієї статті).

Надаючи оцінку вказаним нормам процесуального права, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 у справі №910/15792/20 сформулювала висновок, що сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

Водночас, поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (такі висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц, від 07.07.2020 у справі №712/8916/17, від 09.02.2021 у справі №635/4741/17).

Захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси позивача саме від відповідача (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/17792/17).

З урахування вказаних норм права вбачається, що належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи не визнаного матеріального правовідношення.

Разом з тим, відповідно до вимог ГПК України визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц).

Тобто саме суд на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ГПК України, ураховуючи завдання господарського судочинства має визначити характер спірних правовідносин та суб`єктів, які є учасниками цих правовідносин (сторони спору), і за результатами цього вирішити відповідний спір.

Верховний Суд у постановах від 28.10.2020 у справі №761/23904/19, від 20.01.2021 у справі №203/2/19 дійшов висновку, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Незалучення усіх належних відповідачів виключає можливість вирішення судом відповідного спору по суті заявлених вимог (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №757/8221/19-ц).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 26.11.2019 у справі №905/386/18 та постанові Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №921/273/20, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ГПК України.

Враховуючи зазначені правові висновки Верховного Суду та виходячи із системного аналізу змісту положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 48 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що зазначені процесуальні норми дозволяють суду першої інстанції залучити до участі в справі співвідповідача (співвідповідачів) або замінити первісного відповідача належним відповідачем, однак вказані процесуальні дії суд має право вчиняти лише за клопотанням позивача до закінчення підготовчого засідання, тобто не з ініціативи суду, а процесуальним наслідком пред`явлення позову до неналежного відповідача є відмова в позові до нього.

Суд зауважує, що ця норма ст. 48 ГПК України застосовується у поєднанні з визначеними статтею 13 цього Кодексу правилами та умовами змагальності у господарському судочинстві, які, зокрема, передбачають, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

При цьому відповідні ризики поширюються і на тих осіб, що об`єктивно могли вчинити, однак не вчинили відповідну процесуальну дію залучення співвідповідача у справі.

Цей висновок узгоджується з визначеними ГПК України правилами залучення до участі у справі у господарському судочинстві - за ініціативою відповідних осіб (сторін та інших учасників), тоді як суд позбавлений права на цю процесуальну ініціативу (ст. 48 ГПК України).

Правила диспозитивності у господарському судочинстві (ст. 14 ГПК України), в свою чергу передбачають, що: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Отже, залучення до участі у справі співвідповідача за власною ініціативою суду не передбачено, оскільки вказана процесуальна дія залежить виключно від волевиявлення позивача та вчиняється на підставі поданого ним клопотання. Суд не вправі ініціювати залучення до участі у справі позовного провадження навіть і в тому випадку, коли матеріали справи свідчать про наявність у для такого залучення (висновок Верховного Суду у постанові від 05.09.2024 у даній справі №922/2315/16 (922/4156/23).

Суд зазначає, що станом на час ухвалення рішення у даній справі до суб`єктного складу відповідачів, визначених Прокурором, входять : відповідач1 - ДП "ДГ "Борки" та відповідач2 - ТОВ "Мілл-Агро".

Натомість, як неодноразово вказував Верховний Суд, у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є всі сторони оспорюваного договору.

З матеріалі справи вбачається, що відповідно п.2. Угоди про заміну сторони від 14.11.2023 за Договором №1 від 05.05.2023, укладеної Товариством з обмеженою відповідальністю ЕКО-ФАРМ , Державним підприємством Дослідне господарство Борки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України і Товариством з обмеженою відповідальністю МІЛЛ-АГРО, сторони визначили, що зобов`язання Замовника ТОВ ЕКО-ФАРМ в виконаній частині на суму 487480,00 перед Виконавцем - ДП ДГ Борки припиняються, зобов`язання з оплати на суму 80000,00 гривень виконуються до 30.11.2023 року, а в невиконаній частині на суму 305804,00 гривні перед ДП ДГ Борки ЮБ НААН переходять до Цессіонарія з дати укладання цього договору.

Тобто, враховуючи вищевикладені умови Угоди про заміну сторони від 14.11.2023 за Договором №1 від 05.05.2023, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКО-ФАРМ виконало зобов`язання за оспорюваним Договором на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції від 05.05.2023 №1 на загальну суму 567480,00 грн., а в невиконаній частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКО-ФАРМ на суму 305804,00 перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю МІЛЛ-АГРО.

Однак, як було зазначено Верховним Судом в ухвалі від 05.09.2024 при касаційному перегляді постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 та ухвали Господарського суду Харківської області від 07.03.2024 у справі №922/2315/16 (922/4156/23) у даному випадку позивач не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про залучення до участі у справі ТОВ "Мілл-Агро" як співвідповідача, а звернувся саме з клопотанням здійснити процесуальне правонаступництво та залучити ТОВ "Мілл-Агро" як правонаступника ФГ "Еко-Фарм".

Крім того, суд зазначає, що після повернення справи №922/2315/16 (922/4156/23) з Верховного Суду Прокурор на звертався до суду у даній справі до закінчення підготовчого провадження з клопотанням про залучення до участі співвідповідача - ТОВ ЕКО-ФАРМ.

Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад ( висновки Верховного Суду у постановах від 28.10.2020 у справі №761/23904/19, від 20.01.2021 у справі №203/2/19).

Оскільки Прокурором у даній справі при зверненні до суду з позовними вимогами про визнання недійсним Договір на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції від 05.05.2023 №1 та зобов`язання повернення земельних ділянок в якості відповідачів визначено тільки ДП "ДГ "Борки" та ТОВ "Мілл-Агро", і не визначено в якості співвідповідача ТОВ ЕКО-ФАРМ, суд дійшов обґрунтованого висновку в задоволенні позову відмовити через неналежний суб`єктний склад.

Пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові та виключає необхідність надавати оцінку іншим аргументам позивача (схожі за змістом висновки сформульовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20, в постанові Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 5015/3683/11).

Інші доводи учасників справи судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Позивач: керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області (63503, вул.Харківська ,98, м.Чугуїв, Харківська область) в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Харківської області (, вул.Космічна,21, 2 під`їзд,8-9 поверх, м.Харків, 61165) .

Відповідач1: Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" (код ЄДРПОУ 63421, Харківська область, Чугуївський район, с.Бірки, вул.Центральна, 2-а).

Відповідач2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілл-агро" (, 62456, Харківська область, Харківський район, селище міського типу Буди, вулиця 8-го Березня, будинок 2Д).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1 : Національна академія аграрних наук України (, м.Київ , вул. М.Омельяновича - Павленка Михайла,9).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача1: Фонд державного майна України (, м.Київ, вул. Генерала Алмазова,18/9).

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 15.04.2025

Суддя В.О. Усатий