ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
10.04.2025р. Справа № 905/1012/24
Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., за участю секретаря судового засідання Полукарова Д.Е розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
про стягнення 7 186 244,86 грн., з яких: 3 747 437,11 грн. заборгованість, 2 501 107,52 грн. 30% річних, 939 700,23 грн. інфляційні нарахування, -
за участю представників сторін:
від позивача: Мацак О.Ю. (на підставі ордеру серія АН №1374922 від 19.03.2024)
від відповідача: не з`явився
Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.02.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад до Приватного акціонерного товариства Діанівська птахофабрика про стягнення 7 186 244,86 грн., з яких: 3 747 437,11 грн. заборгованість, 2 501 107,52 грн. 30% річних, 939 700,23 грн. інфляційні нарахування задоволені повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Діанівська птахофабрика на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад основну суму боргу в розмірі 7 186 244,86 грн., з яких: 3 747 437,11 грн. заборгованість, 2 501 107,52 грн. 30% річних, 939 700,23 грн. - інфляційні нарахування, судовий збір в сумі 86 234,94 грн.

03.03.2025 на адресу Господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад надійшла заява, в якій заявник просить стягнути з Приватного акціонерного товариства Діанівська птахофабрика на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 117 250,00 грн.

Згідно ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статею 244 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.03.2025 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в судовому засіданні на 19.03.2025 на 14:30 год.

Разом з тим, 19.03.2025 судове засідання по справі № 905/1012/24 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Зельман Ю.С. на лікарняному з 17.03.2025 по 21.03.2025 включно.

Ухвалою суду від 28.03.2025 призначено судове засідання на 10.04.2025.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правову допомогу в сумі 117 250,00 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 07.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю КАСКАД (далі клієнт) та адвокатом Мацаком Олексієм Юрійовичем (далі клієнт) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати комплексу правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором. Правова (правнича) допомога включає: надання роз`яснень та консультацій, комплексний захист та представництво інтересів клієнта у суді під час здійснення господарського судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво і захист прав, свобод та інтересів клієнта у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; складання заяв, скарг, клопотань, процесуальних та інших правових документів правового характеру; представництво інтересів клієнта в органах виконавчої влади, виконавчої служби, приватних виконавцях.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що виконавець, на підставі звернення (в тому числі за його окремим усним або письмовим дорученням) клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги, зокрема: без обмежень здійснювати захист та представництво інтересів клієнта, що полягають в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів під час здійснення господарського, цивільного, адміністративного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п.2.1.1); без обмежень вести справи (представляти інтереси) в усіх судах які входять до системи судоустрою України, та користуватись всіма процесуальними правами клієнта як сторони (учасника) справи (провадження) відповідно до положень процесуального законодавства України, в тому числі, але не виключно: ознайомлюватись з матеріалами справи, в яких стороною (учасником) є/був клієнт (у тому числі з такими, по яких припинено, закінчено провадження), робити з них витяги, копії/фотокопії, одержувати копії судових рішень; брати участь в судових засіданнях, підписувати та подавати заяви по суті справи, скарги, клопотання, пояснення, заперечення, інші документи, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, подавати заяви, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу; заперечувати проти заяв, клопотань, доводів та міркувань інших учасників судового процесу, знайомитись з технічним записом та журналом судового засідання, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; змінювати підставу або предмет позову, збільшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, визнати позов повністю або частково, закінчити справу мировою угодою, оскаржувати судові рішення, постанови, ухвали (підписувати апеляційні, касаційні скарги, заяви про перегляд рішень, ухвал, постанов за нововиявленими та винятковими обставинами тощо; надавати інші послуги, що надаються адвокатами, та передбачені чинним законодавством (п.2.1.1.3); складання проектів необхідних процесуальних документів, в тому числі, але не обмежуючись, листів, скарг, заяв, позовних заяв, клопотань, пояснень, відповідей, апеляційних чи касаційних скарг, інших процесуальних документів тощо (п.2.1.4 договору).

Правову допомогу, що надається виконавцем, клієнт оплачує в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок виконавця (п.4.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору сторони складають протокол погодження вартості послуг адвоката у якому погоджують розмір гонорару виконавця (адвоката) (п.4.2 договору).

Згідно п. 4.3 договору при розрахунку вартості (ціни) правової допомоги, враховується час, витрачений виконавцем, терміновість виконання доручень клієнта та інші обставини справи.

За результатами наданої правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої виконавцем правової допомоги її вартість (ціна) гонорар (п.4.4 договору).

Відповідно до п. 4.5 договору акт про надання правової допомоги вважається підписаним без зауважень, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не повернув виконавцю підписаний акт.

Згідно п. 4.6 договору в акті, який у відповідності до цього договору є (вважається) підписаним, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість (ціну) правової допомоги гонорару (винагороди). В цьому випадку сторони керуються умовами акту.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє по 31 грудня 2024 року (п.7.1 договору).

Додатковою угодою №7 від 11.07.2024 протокол погодження вартості послуг адвоката та представництва інтересів клієнта в суді, яка є додатком №7 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.03.2024, сторони узгодили наступну вартість послуг виконавця в розмірі: 42600,00грн (сорок дві тисячі шістсот гривень 00 копійок).

У вищевказаній додатковій угоді зазначено: судова справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАСКАД () до Приватного акціонерного товариства, Діанівська птахофабрика () стосовно стягнення основного боргу, інфляційної складової та 3% річних за договором поставки нафтопродуктів №000744 від 04.01.2022 стосовно поставки за видатковою накладною №26 від 02.02.2022 в сумі 787050,72 грн., видатковою накладною №29 від 04.02.2022 в сумі 381 446,82 грн., видатковою накладною №42 від 16.02.2022 на суму 537 228,86 грн., видатковою накладною №48 від 23.02.2022 на суму 819 554,72 грн., видатковою накладною №50 від 24.02.2022 на суму 588 461,52 грн.

Виконавець надає наступні послуги: ознайомлення з матеріалами наданими клієнтом у тому числі рахунками, договорами, додатками, платіжними дорученнями, банківськими виписками та інш; консультація клієнта; розробка та погодження правової позиції у справі; підготовка (складання) позовної заяви, додатків до позовної заяви, відповіді на відзив на позовну заяву, заперечень; розрахунок інфляційної складової боргу, 3% відсотків річних; розрахунок ціни позову та судового збору; виконання вимог ст.164 ГПК України, складання додатків до позовної заяви; ведення справи у суді першої інстанції, в тому числі участь у судових засіданнях, підготовка інших процесуальних документів, пов`язаних з веденням справи у суді. Сторонами погоджений загальний обсяг праці адвоката в обсязі 13 годин (п.1 додаткової угоди).

Згідно вимог ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи обсяг виконуваних робіт, консультації клієнта, час, який необхідно витрати адвокату на ведення справи, обсяг матеріалів, обсяг судової практики, враховуючи необхідний час на ведення справи та підготування документів, необхідність ведення справи в господарських судах, сторони погодили фіксований гонорар у розмірі 42600,00грн (сорок дві тисячі шістсот гривень 00 коп.) (п.2 додаткової угоди).

Відповідно до п. 3 додаткової угоди порядок оплати: 1-й аванс у розмірі 21300,00грн (двадцять одна тисяча триста грн) клієнт сплачує протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання цього протоколу та отримання рахунку виконавця. В подальшому клієнт сплачує послуги виконавця протягом 5 (п`яти) банківських днів на підставі рахунків виконавця з зазначенням часу роботи та складу послуг (виконаних робіт).

Цей протокол погодження вартості послуг адвоката є підставою для проведення взаємних розрахунків і платежів між виконавцем та клієнтом (п.4 додаткової угоди).

Згідно п. 5 додаткової угоди сторони дійшли домовленості, що у разі перевищення 13 годин праці адвоката, гонорар за роботу адвоката (адвокатів) складається з погодинної оплати за виконання робіт (надання послуг) та становить 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот грн.) за одну годину праці адвоката.

Виконавець надає звіт про виконану роботу із зазначенням виконаних дій та годин праці адвоката (адвокатів) (п.7 додаткової угоди).

Вищезазначений договір та додаток до нього підписані представниками сторін без зауважень.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що при зверненні з заявою про відшкодування судових витрат на послуги адвоката сторона повинна документально довести, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання - передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату вищевказаних послуг, розрахунок таких витрат.

Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи наявний звіт адвоката про виконану роботу від 27.02.2025, відповідно до якого адвокатом Мацаком Олексієм Петровичем за договором про надання правової (правничої) допомоги від 07.03.2024 та додаткової угоди №7 від 11.07.2024 було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «КАСКАД» наступну правову допомогу в загальному обсязі 33,5 годин:

1. зустрічі з клієнтом, ознайомлення з документами справи у тому числі з договорами, додатками, платіжними дорученнями, банківськими виписками, податковими та акцизними накладними та інш - 2 год;

2. формування та погодження правової позиції у справі на підставі отриманих документів та інформації 2 год;

3. адвокатський запит до податкової 2 год;

4. складання позовної заяви - 4год;

5.виконання вимог ст.164 ГПК України, складання додатків до позовної заяви - 2год;

6.розрахунок інфляційної складової, 3% відсотків річних, загальної суми боргу 2 год.

7. представництво інтересів клієнта в суді, очікування судових засідань та участь у судових засіданнях 6год;

8. виконання вимог ухвал суду від 10.09.2024 у справі №905/1012/24 2,5 год;

9. письмові пояснення 1 від 16.08.2024 3 год;

10. письмові пояснення 2 від 09.12.2024 3 год;

11. письмові пояснення 3 від 15.01.2025 2 год;

12. процесуальні заяви, клопотання 3 год.

Також в матеріалах справи наявний акт здачі-прийняття робіт (наданої правової допомоги) №ЮП 27-02/25 від 27.02.2025, підписаний представниками сторін без зауважень, відповідно до якого адвокатом Мацаком Олексієм Петровичем за договором про надання правової (правничої) допомоги від 07.03.2024 та додаткової угоди №7 від 11.07.2024 було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «КАСКАД» правову допомогу в загальному обсязі 33,5 годин на суму 117 250,00 (сто сімнадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 коп.) без урахування податку на додану вартість, з ведення справи та представництва інтересів клієнта в Господарському суді Донецької області, справа №905/1012/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАСКАД () до Приватного акціонерного товариства Діанівська птахофабрика () про стягнення заборгованості за договором поставки (п.1 акту).

Сторони підтверджують, що роботи виконані (надана правова допомога) у повному обсязі та в строк (п.2 акту).

Сторони не мають один до одного зауважень та претензій стосовно виконаних робіт (наданої правової допомоги) (п.3 акту).

Вищезазначені звіт адвоката про виконану роботу та акт здачі-прийняття робіт (наданої правової допомоги) підписані представниками сторін без зауважень та заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Мацаком О.Ю. було підготовлено та надано до суду наступні документи: позовну заяву, письмові пояснення від 16.08.2024, заяву про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції, заяву про надання документів від 20.09.2024, заяву від 19.09.2024, клопотання про витребування доказів, письмові пояснення від 09.12.2024, письмові пояснення від 15.01.2025 та заяву про прийняття додаткового рішення.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, з огляду на зміст пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

За приписами ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Висновок, про те, що може бути віднесено до правничої допомоги у розумінні Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність містить постанова Верховного Суду від 30.01.2023 у справі №910/7032/17.

Принцип розумного обґрунтування розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 по справі № 915/237/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та знайшло своє відображення у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Так, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Згідно частини третьої статті 126 Господарького процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 по справі 922/1964/21, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Отже, за висновком суду, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Отже, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За висновком суду, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 117 250,00 грн. не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та є неспівмірним з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням часу здійснення представництва у суді.

Суд зазначає, що зустріч з клієнтом, ознайомлення з документами справи у тому числі з договорами, додатками, платіжними дорученнями, банківськими виписками, податковими та акцизними накладними та іншими документами, формування та погодження правової позиції у справі на підставі отриманих документів та інформації, направлення адвокатського запиту є невід`ємними частинами складання позовної заяви, оскільки обов`язок позивача додати всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прямо передбачений ст. 164 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, підготовка позовної заяви (в тому числі складання додатків до неї та здійснення розрахунку позовних вимог) та її подання до суду є формою реалізації права на позов у встановленому законом порядку та є єдиним процесом.

Крім того, судом встановлено, що згідно даних комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду у провадженні Господарського суду Донецької області перебували справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАСКАД до відповідача Приватного акціонерного товариства Діанівська Птахофабрика на підставі договору поставки нафтопродуктів №000001 від 02.02.2021, зокрема:

- №905/1485/23 за видатковою накладною №1040 від 09.12.2021;

- №905/448/24 за видатковою накладною №1049 від 14.12.2021;

- №905/531/24 за видатковою накладною №1050 від 21.12.2021;

- №905/532/24 за видатковою накладною №1060 від 24.12.2021;

- №905/564/24 за видатковою накладною №1067 від 30.12.2021;

- №905/594/24 за видатковою накладною №1066 від 30.12.2021.

З процесуальних документів означених справ вбачається, що інтереси позивача представляв адвокат Мацак О.Ю.

Додатковими рішеннями у кожній із справ стягнуто з Приватного акціонерного товариства Діанівська Птахофабрика на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КАСКАД витрати на правничу допомогу в розмірі по 42600,00 грн у справах №905/1485/23, №905/564/24, та пропорційно задоволеним позовним вимогам у справах №№905/532/24, №905/448/24, №905/594/24.

Слід зазначити, що у наведених справах позивач звертався до відповідача з аналогічними вимогами за тих самих підстав, що і у межах справи №905/1012/24.

Аналіз того самого договору, підготовка правової позиції у справах, у тому числі з метою визначення судової перспективи предмета спору в господарському процесі, зокрема, №905/1485/23, №905/448/24, №905/531/24, №905/532/24, №905/564/24 та №905/594/24 передували формуванню позиції у справі №905/594/24, та фактично, є правовою позицією у цій справі.

Крім того Господарським судом Донецької області була розглянута справа №905/1011/24 де підставою позову був договір поставки нафтопродуктів №000744 від 04.01.2022, тобто той самий договір, що і у межах справи №905/1012/24 та деякі документи у зазначених справах, які були складені адвокатом є однаковими та використовувались як докази в обох справах.

З огляду на єдину правову позицію у вище перелічених справах, слідує надмірність включення обсягу тих самих робіт, що виконані у межах інших тотожних справ, та, як наслідок, формування за його рахунок витрат, що повинні бути відшкодовані у межах даної справи.

Щодо заявлених представником позивача 6 годин представництва інтересів клієнта в суді, очікування судових засідань та участь у судових засіданнях суд зазначає, що під час розгляду справи №905/1012/24 представник позивача, адвокат Мацак О.Ю., брав участь в судових засіданнях під час розгляду даної справи, які у сукупності фактично тривали трохи більше, ніж 2 години, крім того всі судові засіданні були проведені в режимі відеоконференції.

Заява про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за своєю суттю, заяви про розгляд справи без участі позивача не мають правового характеру (змісту), фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права, а тому не може бути ототожненою з витратами на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом справи по суті спору.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що заявлені 33,5 годин роботи адвоката у цій справі не відповідають дійсності.

Відтак, не є доцільним та виправданим покладення на відповідача заявленого представником позивача розміру витрат в цій частині у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У позовній заяві позивач зазначив, що сума попередніх (орієнтовних) судових витрат складається із судового збору в розмірі 86 2344,94 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 42600,00 грн. У заяві про відшкодування понесених позивачем судових витрат на правову допомогу позивач заявив до стягнення 117 250,00 грн.

Тобто перевищення позивачем у остаточній заяві суми витрат на професійну правничу допомогу майже в три рази є істотним в розумінні ч. 6 ст. 129 ГПК України, тому позивач, подаючи заяву про відшкодування понесених ним судових витрат на правову допомогу повинен був навести суду обґрунтування та, відповідно, довести обставини того, що він, станом на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу не міг передбачити витрати на надання послуг, які зазначені в акті приймання-передачі послуг від 26.05.2023.

Господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що він не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Крім того суд зауважує, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує дотримання принципу змагальності, сприяє обізнаності іншої сторони про приблизну суму судових витрат, яка може бути покладена на неї за результатами розгляду справи, надає можливість іншій стороні підготуватися до спростування чи доведення неспівмірності судових витрат, остаточний розмір яких, проте, може визначатись та доводитись в процесі розгляду справи та не відповідати розміру, вказаному у попередньому розрахунку.

Відповідність фактичного розміру судових витрат розміру вказаному у попередньому розрахунку забезпечує додержання принципів рівності сторін перед законом та судом та диспозитивності судового процесу. Так, з огляду на очікуваний розмір судових витрат сторона може відповідним чином коригувати свою позицію у справі відмовитися від позову повністю чи частково, укласти мирову угоду, врегулювати спір за участю судді тощо. Реалізація цих прав буде істотно ускладнена у разі, якщо сторона перебуватиме в омані стовно фактичного розміру судових витрат.

За приписами ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Приймаючи до уваги вищевикладене та здійснивши аналіз ціни, предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, суд, з огляду на приписи п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає у повній мірі критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 55 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Діанівська птахофабрика (85783, Донецька область, Волноваський район, с. Діанівка, вул. Миру, буд. 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Каскад (01103, м.Київ, б.Міхновського Миколи, б. 14-16, 236, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 55 000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В судовому засіданні 10.04.2025 оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) додаткове рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 14.04.2025.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.С. Зельман