ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.04.2025м. СумиСправа № 920/102/25(588/2160/24)

Господарський суд Сумської області у складі судді Ковтуна В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали справи № 920/102/25(588/2160/24)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»

(б. Лесі Українки, буд 26, офіс 411, м. Київ, 01133,

)

до відповідача: ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 96642 грн 45 коп.,

Суть спору: 22.11.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося до Тростянецького районного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №5436100-КС-007 у розмірі 96642,45 грн, а також просить судовий збір покласти на відповідача.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 26.11.2024 відкрито провадження у справі № 588/2160/24, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін; проведення засідання призначено на 03.02.2025,11:00.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 14.02.2025 цивільну справу № 588/2160/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Господарського суду Сумської області, у провадженні якого перебуває господарська справа № 920/102/25 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 .

11.03.2025 матеріали справи № 588/2160/24 надійшли до Господарського суду Сумської області.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.03.2025 справу № 920/102/25(588/2160/24) призначено судді Ковтуну В.М.

У провадженні судді Ковтуна В.М. перебуває справа № 920/102/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 12.02.2025 відкрито провадження у справі №920/102/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ); введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Яковенка Дмитра Едуардовича; призначено попереднє судове засідання на 31.03.2025, 10:00.

Ухвалою суду від 12.03.2025 постановлено:

1. Прийняти матеріали справи №920/102/25(588/2160/24) до розгляду.

2. Суд повторно розпочинає розгляд справи по суті.

3. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

4. Розгляд справи № 588/2160/24 здійснювати в межах справи № 920/102/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , в окремому позовному провадженні.

01.04.2025 Відповідачем надано Відзив на позовну заяву (вх. № 1413 від 01.04.2025).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України ні від позивача ні від відповідача до суду не надходило.

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

05.11.2023 між ТОВ «Бізнес позика» (позивач, кредитодавець, далі ТОВ «Бізпозика») та ОСОБА_1 (відповідач, позичальник) було укладено договір № 436100-КС-007 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізпозика» 05.11.2023 направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 436100-КС-007 про надання кредиту.

05.11.2023 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 436100-КС-007 про надання кредиту на умовах визначених офертою.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні длвірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 05.11.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 436100-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 40000,00грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.15082147 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 Кредитного договору передбачено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 40000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується довідкою про видачу коштів.

Згідно з п. 5.1. Правил, які у відповідності до п. 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування.

У порушення умов Кредитного договору Відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання і станом на 03.11.2024 утворилась заборгованість за договором у розмірі 96642 грн 45 коп., з яких: 38518 грн 35 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 58124 грн 10 коп. - сума прострочених платежів по процентах.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На підставі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст1049 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у разі якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач - ОСОБА_1 , взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 436100-КС-007 від 05.11.2023 належним чином не виконав. Загальна заборгованість становить 96642 грн 45 коп.

На день розгляду спору цей борг Відповідачем не погашений та не оспорений, підтверджений матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В свою чергу суд звертає увагу, що Відповідачем у відзиві на позовну заяву по справі (вх. № 1413 від 01.04.2025) зазначено, що враховуючи звернення до суду ОСОБА_1 з заявою про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та доданий до неї план реструктуризації, де зокрема зазначаються відомості щодо ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через що просить надати право ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про право голосу на зборах кредиторів при вирішення питання щодо відновлення платоспроможності ОСОБА_1 .

Однак питання стосовно неплатоспроможності фізичної соби ОСОБА_1 , в тому числі кредиторських вимог, зборів кредиторі та плану реструктуризації вирішуються господарським судом відповідно до поданих заяв в межах справи про неплатоспоможність № 920/102/25 та не є предметом розгляду даної справи № 920/102/25(588/2160/24).

На підставі ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (бульвар Лесі Українки, 26, оф. 411, м. Київ, 01133, ) заборгованість за Договором № 436100-КС-007 від 05.11.2023 про надання кредиту у розмірі 96642 грн 45 коп. та 2422 грн 40 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено та підписано суддею 08.04.2025.

Суддя В.М. Ковтун