номер провадження справи 2422/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 Справа № 908/495/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Коваль А.К., розглянувши матеріали справи № 908/495/25

за позовом: Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мега Юа (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 6, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, )

про розірвання договору оренди нежитлового приміщення та звільнення частини приміщення шляхом виселення

за участю представників:

від позивача: Ямаєва Ю.С., довіреність від 14.01.2023

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулось Комунальне підприємство Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7 з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Мега Юа про:

- розірвання договору оренди від 31.01.2020 № 487/10 нежитлового приміщення по вул. Брюллова, 5, м. Запоріжжя, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (балансоутримувач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мега Юа» (орендар);

- звільнення частини нежитлового приміщення № 21 першого поверху (Літ. А-4) загальною площею 66,10 м2 у складі кімнат № № 1-7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5, шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Юа» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 6) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.11).

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, код. ).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 27.02.2025 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/495/25 та визначено до розгляду судді Азізбекян Т.А.

Позов заявлено на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 625, 627, 629, 651, 762, 785 Цивільного кодексу України, ст. ст. 291, 193, 285 Господарська кодексу України та мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди в частині оплати орендної плати, що, на думку позивача, є підставою для розірвання Договору та виселення відповідача з нежитлового приміщення.

Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження у справі № 908/495/54 за правилами спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/22/25. Судове засідання призначено на 31.03.2025. Цією же ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ).

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання 31.03.2025 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Ухвала суду від 03.03.2025 про відкриття провадження у справі № 908/495/25 надсилалась ТОВ «Мега Юа» в його електронний кабінет та доставлено 03.03.2025, про що свідчить довідка Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа «Скопелліті проти Італії» від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

В засіданні 31.03.2025 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

20.09.2020 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), комунальним підприємством «Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об`єднання №7» (Балансоутримувач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Махан» (Орендар) укладений № 487/10 оренди нежитлового приміщення по вул. Брюллова, 5, за умовами якого (п. 1.1.) Орендодавець, Балансоутримувач на підставі наказу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 30.01.2020 №80р передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно - частину нежитлового приміщення № 21 першого поверху (літ.А-4) площею 66,10 кв.м у складі кімнат №№1-7 в буднику №5 по вул. Брюллова, яке перебуває на балансі комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7», вартість якої визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість (Додаток №3 до Договору) 199 000,00 грн (сто дев`яноста дев`ять тисяч грн. 00 коп.) без ПДВ станом на 31.01.2020.

Відповідно до п. 2.1. договору, ?Орендар? вступає? у?строкове платне? користування? комунальним? майном? з?моменту підписання? сторонами договору? та ?акту ?прийому - передачі? майна? (Додаток № 2 до договору).

Передача? комунального? майна ?в?оренду? не ?тягне ?за ?собою? виникнення? у?Орендаря права ?власності на ?це ?майно.?Власником? орендованого? майна? залишається? територіальна громада міста Запоріжжя? в?особі? Запорізької ради, а?Орендар? користується? ним ?протягом? строку оренди (п.2.2.).

Акт прийому передачі нежитлового приміщення підписано сторонами 31.01.2020.

Розділ 3 Договору встановлює розмір орендної плати та порядок її сплати Орендарем.

Строк дії Договору визначено п. 11.1., відповідно до якого строк дії Договору оренди 5 років з дати укладання договору оренди від 31.01.2020 № 487/10: з 31.01.2020 по 31.01.2025 (в редакції додаткового договору від 20.05.2020).

08.04.2021 Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), комунальне підприємство «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (Балансоутримувач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАРК ЮА» (Орендар), та Товариство з обмеженого відповідальністю «МАХАН» (Орендар, що вибув), уклали додаткову угоду до договору оренди від 31.01.2020 №487/10 нежитлового приміщення по вул. Брюллова, 5, за якою у зв`язку зі створенням ТОВ «СТАРК ЮА» (ідентифікаційний код юридичної особи 44014599) шляхом виділу з ТОВ «МАХАН» (ідентифікаційний код юридичної особи 42844647) і державною реєстрацією ТОВ «СТАРК ЮА» в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців 06.02.2021 за номером 000050637 та набуттям ТОВ «СТАРК ЮЛ», за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків ТОВ «МАХАН», а саме набуттям права оренди нежитлового приміщення по вул. Брюллова,5, сторони дійшли згоди замінити сторону Орендаря, в договорі оренди від 31.01.2020 № 487/10 з ТОВ «МАХАН» на ТОВ «СТАРК ЮА».

27.12.2023 Господарським судом Запорізької області було видано судовий наказ по справі №908/3800/23, згідно резолютивної частини якого стягнуто з боржника ТОВ СТАРК ЮА на користь місцевого бюджету заборгованість зі сплати 70 % розміру орендної плати за період з 01.09.2021 по 30.11.2023 у розмірі 5 466 грн 95 коп., 3 % річних у розмірі 308 грн 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 458 грн 63 коп., штраф у розмірі 164 грн 00 коп. Стягувач КП Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7. Стягнуто з боржника ТОВ СТАРК ЮА на користь КП Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 заборгованості з оплати орендної плати за період з 01.08.2022 по 31.10.2023 у розмірі 19 881 грн 11 коп., 3 % річних у розмірі 339 грн 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 378 грн 21 коп.; штраф у розмірі 596 грн 43 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 268 грн 40 коп.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ТОВ «Старк Юа» змінило свою назву на ТОВ «Мега Юа».

Невиконання відповідачем свого зобов`язання щодо своєчасної оплати орендної плати, стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про розірвання Договору та звільнення приміщення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Умовами п. 5.2 Договору встановлений обов`язок Орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно п. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 3 ст. ст. 285 ГК України, Орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем зобов`язання по своєчасному внесенню орендної плати належним чином не виконується, тим самим Орендар порушує умови Договору.

Відповідно до п. 9.3 Договору Балансоутримувач має право вимагати дострокового розірвання Договору оренди у випадку порушення Орендарем обов`язків передбачених цим договором.

Пунктом 11.4 Договору передбачено, що цей Договір може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін цей Договір може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду (суду) у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про оренду державного та комунального майна, договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Згідно зі ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Положеннями ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати Договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов`язком наймодавця.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №15-рп/2002 від 09.07.2002 (справа №1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Отже, норми чинного законодавства України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору, а відтак право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Розірвання договору в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання стороною договору відповідно до пункту 2 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, тобто способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Оскільки, законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні відповідного договору оренди об`єкта комунальної форми власності.

З огляду на викладене, істотне порушення орендарем такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як невнесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання зазначеного договору оренди в судовому порядку. У разі звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати протягом трьох місяців позивачу необхідно довести факт такої несплати та її триваючий характер (протягом трьох місяців).

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 21.01.2020 у справі №914/252/19 та від 13.11.2019 у справі №908/1399/17.

Відповідач систематично порушує фінансову дисципліну та не сплачує орендну плату до місцевого бюджету з вересня 2021 року балансоутримувачу з серпня 2022 року.

Факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором є доведеним. Нездійснення відповідачем сплати орендних платежів є істотним порушенням Договору в розумінні ст. 651 ЦК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимога позивача про розірвання договору оренди від 31.01.2020 № 487/10 нежитлового приміщення по вул. Брюллова, 5, м. Запоріжжя укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (балансоутримувач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мега Юа» (орендар) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно зі ст. 291 ГК України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору Цивільним кодексом України.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна, правовим наслідком припинення договору оренди є обов`язок орендаря протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Відповідно до п. 2.4. Договору визначено, що у?разі закінчення? строку ?дії ?цього? договору ?або ?його ?дострокового? розірвання? Орендар передає ?комунальне майно? Орендодавцю, Балансоутримувачу? одночасно ?із ?підписанням ?Акту приймання - передачі? вказаного? майна ?в?10-ти?добовий ?термін? у?порядку, передбаченому? чинними нормативно-правовими? актами? з?цього? питання.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині звільнення частини нежитлового приміщення № 21 першого поверху (Літ. А-4) загальною площею 66,10 м2 у складі кімнат № № 1-7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5, шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Юа» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 6) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.11) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною права на суд, адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бурдов проти Росії).

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Частинами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди від 31.01.2020 № 487/10 нежитлового приміщення по вул. Брюллова, 5, м. Запоріжжя, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (орендодавець), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №7» (балансоутримувач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мега Юа» (орендар).

Звільнення частину нежитлового приміщення № 21 першого поверху (Літ. А-4) загальною площею 66,10 м2 у складі кімнат № № 1-7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5, шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Юа» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 6) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд.11).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Юа» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 6) на користь Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7», (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11) 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15.04.2025.

Суддя Т.А. Азізбекян