ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2025 Справа № 917/1318/24

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Арена", вул. Смілянська, 144/1, м. Черкаси, Черкаська область, 18008

до Фермерського господарства "Доля Нова", вул. Погрібняка, 4А, м. Зіньків, Полтавська область, 38100

2. Фермерського господарства "Грінагро", вул. Погрібняка, 4А, м. Зіньків, Полтавська область, 38100

про стягнення коштів.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Суть спору. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Арена" звернулось до суду з позовом до Фермерського господарства "Доля Нова", Фермерського господарства "Грінагро" про солідарне стягнення 843 950,00 грн основного боргу, 1 351 242,35 грн 40% річних, 337 580,00 грн 40% штрафу за Договором поставки № 0881-К від 04.12.2019 та Договору поруки № 11/12-19 від 11.12.2019.

Ухвалою від 16.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 01.10.2024, 10:30.

01.10.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження та призначено засідання на 12.11.2024, 11:00, про що постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою від 12.11.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.12.2024, 09:30.

28.01.2025 на електронну адресу Господарського суду Полтавської області надійшло повідомлення про замінування будівлі суду, у зв`язку з чим судове засідання 28.01.2025 не відбулось. Наступне судове засідання призначено на 25.03.2025.

Відповідачі відзиви на позовну заяву не надали, причин щодо неявки в судове засідання не повідомили. Жодних заяв чи клопотань по справі до суду від відповідачів не надходило.

Ухвали суду, що направлялись на адресу Фермерського господарства "Грінагро" у цій справі, повернулись до суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, відповідач не зареєстрований у підсистемі Електронний суд в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб відповідач зареєстрований за адресою вул. Погрібняка, 4А, м. Зіньків, Полтавська область, 38100.

Відповідач Фермерське господарство "Доля Нова" у справі, отримувало ухвали суду в електронному кабінеті в підсистемі Електронний суд, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

На сайті судової влади неодноразово було опубліковано оголошення про розгляд цієї справи, всі ухвали суду вчасно відправлені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Станом на 25.03.2025 відзиви в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановлено обставини.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

04.12.2019 між ТОВ «АГРО АРЕНА» (позивач, Постачальник) та ФГ «Грінагро» (відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки № 0881-К від 04.12.2019 (Договір, а.с. 9 -14).

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується передати (постачати) у зумовлені строки (строк) Покупцеві Товар (насіння сільськогосподарських культур) у кількості, асортименті і по цінах, згідно з накладними (додатками, специфікаціями), що є невід`ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказані Товари і своєчасно сплатити за них певну грошову суму на умовах цього Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору - Вартість даного Договору складається з суми вартості партій Товарів, поставлених Постачальником протягом строку дії даного Договору. Ціна Товару та загальна вартість Договору визначається згідно видатковими накладними (додатками, специфікаціями), які є невід`ємною частиною даного Договору.

Між сторонами було погоджено асортимент та ціни Товару в Специфікації № 1 від 04 грудня 2019 року до Договору (а.с. 15).

Відповідно до п. 4.1, п. 4.2, та п.4.3 Специфікації Сторонами погоджені строки оплати за Товар Покупцем в строк до:

- До 10 січня 2020 р. в сумі - 127 395,00 грн,

- До 10 березня 2020 р. в сумі - 254 790,00 грн,

- До 10 жовтня 2020 р. в сумі 891 765,00 грн.

11 грудня 2019 року між ФГ «Доля Нова» (Поручитель), ФГ «Грін Агро» (Покупець) та ТОВ «АГРО АРЕНА» (Продавець) було укладено Договір поруки №11/12-19 (а.с. 22-23).

Відповідно до п. 1 Договору поруки Поручитель зобов`язується перед Продавцем відповідати за виконання Покупцем своїх зобов`язань по Договору поставки № 0881-К від 04 грудня 2019 року та Додатки (Специфікація № 1) від 04 грудня 2019 року до нього і зобов`язується нести солідарну відповідальність по зобов`язаннях Покупця у розмірі, зафіксованому в Договорі та Додатку, а також інших документах суми боргу Покупця перед Продавцем, яка становить 1 273 950,00 грн., у т.ч. ПДВ 212 325,00 грн.

Відповідно до п. 3 Договору поруки Поручитель зобов`язується з метою задоволення вимог Продавця, що існують на підставі Договору та Додатку (Специфікації №1), погасити протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання вимоги Продавця непогашену заборгованість Покупця за Договором та Додатком (Специфікацією №1) за рахунок власних коштів або у разі їх відсутності - за рахунок власного майна.

Відповідно до п. 5 Договору поруки у випадку невиконання Поручителем своїх зобов`язань у встановлених сумах та у встановлені терміни згідно з положеннями цього Договору та ст. 554 ЦК України, він несе відповідальність згідно ГПК України та ЦК України. Сплата пені, та інших штрафних санкцій не звільняє Поручителя від виконання своїх зобов`язань перед Продавцем за цим Договором.

Договір поруки підписаний представниками ФГ «Доля Нова», ФГ «Грін Агро», ТОВ «АГРО АРЕНА» та скріплений печатками.

На виконання умов договору поставки та Специфікації Постачальником здійснено поставку Товару загальну суму 1 273 950,00 грн, що підтверджується:

- видатковою накладною № 3998 від 23 грудня 2019 року;

- видатковою накладною № 379 від 19 лютого 2020 року;

- видатковою накладною № 380 від 19 лютого 2020 року (а.с. 16-18).

Отже, позивач свої зобов`язання, погоджені Договором поставки виконав належним чином та у встановлений строк.

Товар було прийнято в повному обсягу, однак оплату здійснено частково, а саме:

- 18.12.2020 - 30 000,00 грн (від ФГ «Грінагро»);

- 12.11.2020 - 50 000,00 грн (від ФГ «Грінагро»);

- 26.01.2021 - 50 900,00 грн (від ФГ «Грінагро»);

- 27.10.2021 - 200 000,00 грн (від ФГ «Доля нова»);

- 02.03.2023 - 100 000,00 грн (від ФГ «Доля нова») (а.с. 19-21), всього на рахунок позивача було сплачено грошові кошти на загальну суму 430 000,00 грн.

Так, станом на дату подачі позову перед відповідачем утворилась заборгованість на суму 843 950,00 грн, які повинні були сплачені до 10 жовтня 2020 року.

Як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, відповідачі взяті на себе зобов`язання не виконали, суму основного боргу вчасно не було сплачене.

Відповідачами не спростовано викладене вище, докази оплати за отриманий Товар в матеріалах справи відсутні.

Вказані обставини стали приводом для звернення до суду з цим позовом.

Окрім суми основного боргу позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідачів 1 351 242,35 грн - 40% річних, 337 580,00 грн - 40% штрафу за Договором поставки № 0881-К від 04.12.2019 та Договором поруки № 11/12-19 від 11.12.2019.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, при цьому врахувавши наступне.

Згідно з приписами статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу (далі - ГК України), однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між cторонами договір є договором поставки, правовідносини за яким врегульовано відповідними положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

За змістом частини 1 статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Поставка позивачем Товару відповідачу 1, відповідно до умов Договору поставки, підтверджується матеріалами справи та не спростовано.

Як вже зазначалось, відповідно до Договору поруки № 11/12-19 відповідач 2 (Поручитель) зобов`язався перед Продавцем відповідати за виконання Покупцем своїх зобов`язань по Договору поставки № 0881-К від 04 грудня 2019 року та Додатки (Специфікація № 1) від 04 грудня 2019 року до нього і зобов`язався нести солідарну відповідальність по зобов`язаннях Покупця у розмірі, зафіксованому в Договорі та Додатку, а також інших документах суми боргу Покупця перед Продавцем.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554 Цивільного кодексу України передбачає правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого порукою.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Взяті на себе зобов`язання Поручителя підтверджується частковим виконанням зобов`язання (платіжні інструкції, а.с. 21).

Так, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми основного боргу в розмірі 843 950,00 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачами строків оплати отриманого Товару.

Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до п. 7.6 Договору поставки - Сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40%.

Відповідно до п. 7.7. Договору поставки - якщо Покупець прострочить сплату за товар більше 15 календарних днів то, окрім неустойки та інших санкцій, передбачених цим Договором, він додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 40 % (сорок) відсотків від вартості несплаченого або несвоєчасно сплаченого Товару.

Відповідно до п. 5 Договору поруки у випадку невиконання Поручителем своїх зобов`язань у встановлених сумах та у встановлені терміни згідно з положеннями цього Договору та ст. 554 ЦК України, він несе відповідальність згідно ГПК України та ЦК України. Сплата пені, та інших штрафних санкцій не звільняє Поручителя від виконання своїх зобов`язань перед Продавцем за цим Договором.

Відповідно пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений Договором або законом.

На підставі вказаних пунктів Договорів та статті 625 ЦК України позивачем нараховано до стягнення з 1 351 242,35 грн 40% річних за період з 19.07.2020 по 19.07.2024, 337 580,00 грн 40% штрафу.

Факт допущення прострочення виконання обов`язку з оплати вартості поставленого Товару не спростовано, доказів протилежного суду не надано.

При цьому, позивачем проведено розрахунок 40% річних починаючи з 19.07.2020 на повну суму заборгованості, в той час як прострочення зобов`язання виникало з різних сум заборгованості з урахуванням строків оплати згідно Специфікації.

Однак, суд здійснивши перерахунок 40% річних встановив, що розмір останніх перевищує розмір заявлених, а відтак суд не виходячи за межі позовних вимог, задовольняє вимоги позивача про стягнення 1 351 242,35 грн 40% річних та 337 580,00 грн 40% штрафу.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідачів в повному обсязі.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства "Доля Нова" (вул. Погрібняка, 4А, м. Зіньків, Полтавська область, 38100, ) та Фермерського господарства "Грінагро" (вул. Погрібняка, 4А, м. Зіньків, Полтавська область, 38100, ) 843 950,00 грн - основного боргу, 1 351 242,35 грн - 40% річних, 337 580,00 грн - 40% штрафу та 37 991,59 грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення підписано 09.04.2025.

Суддя Погрібна С.В.