ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. Справа№ 927/1218/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Сибіги О.М.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.03.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Грівас» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 (повний текст рішення складено та підписано 15.11.2024)

у справі № 927/1218/23 (суддя Кузьменко Т.О.)

за позовом Приватного підприємства «Грівас»

до 1) Ніжинської міської ради Чернігівської області

2) Фізичної особи-підприємця Котляревського Григорія Вікторовича

про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсним договору оренди, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "ГРІВАС" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Ніжинської міської ради Чернігівської області та Фізичної особи - підприємця Котляревського Григорія Вікторовича про:

- визнання незаконним та скасування п. 1 Рішення № 86-31/2023 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 86-31/2023 про відмову Ніжинській міській раді у включенні в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельної ділянки за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г, площею 0,1900 га, кадастровий номер: :03:023:0088, із цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, продаж права оренди на яку пропонується на аукціоні відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України;

- визнання незаконним та скасування пп 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023, укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області (код ЄДР: 34644701) та Фізичною особою - підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та припинення права оренди ФОП Котляревського Г.В. на земельну ділянку :03:023:0088;

- зобов`язання Ніжинської міської ради Чернігівської області повторно розглянути заяву приватного підприємства "ГРІВАС" від 27.03.2023 № 424 про включення земельної ділянки :03:023:0088 в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 13.12.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Грівас» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.12.2023 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 (головуючий суддя - Коробенко Г.П., судді: Тищенко А.І., Кравчук Г.А.) апеляційну скаргу Приватного підприємства «Грівас» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.12.2023 у справі №927/1218/23 змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції даної постанови. В решті рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.12.2023 залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 09.07.2024 касаційну скаргу Приватного підприємства «Грівас» задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 13.12.2023 у справі №927/1218/23 скасовано, справа передана на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

Верховний Суд у своїй постанові зазначив: «Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення від 20.06.2023 № 86-31/2023, обставиною відмови у включенні спірної земельної ділянки в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах), визначено поновлення договору оренди землі, враховуючи переважне право орендаря на укладання договору оренди на новий строк (аналогічне зазначено і у відповіді ради на звернення позивача щодо включення спірної земельної ділянки у зазначений вище перелік). З огляду на вказане, при вирішенні цього спору, суди мали б надати оцінку алгоритму дій як орендаря, так і орендодавця; перевірити дотримання процедури передачі такої земельної ділянки відповідачу-2, враховуючи вимоги законодавства, серед іншого, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ЗК України у правильних редакціях та встановити наявність/відсутність порушеного права позивача.

Здійснивши аналіз оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку про те, що господарські суди попередніх інстанцій не врахували висновків Верховного Суду, Великої Палати Верховного Суд, в тій частині, в якій вони схожі зі спірними відносинами, на які посилається скаржник у касаційній скарзі на обґрунтування підстави касаційного оскарження, встановленої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, не надали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам відповідно до ст. 86 ГПК України. Зокрема, суди належним чином не встановили в якому порядку (за якою процедурою) оформлялися орендні правовідносини між відповідачами щодо спірної земельної ділянки (її дотримання), враховуючи вимоги законодавства, а також те, що відповідач-2 звернувся із заявою від 16.02.2022 до відповідача -1 про продовження дії договору оренди від 05.01.2016, до якої долучив саме примірник договору оренди землі, а 02.08.2023 - була укладена угода про припинення договору оренди землі від 05.01.2016 та за актом приймання - передачі від 02.08.2023 ФОП Котляревський Г.В. передав, а рада - прийняла відповідну земельну ділянку та 04.08.2023 між ними було укладено оспорюваний договір. Тобто суди належним чином не перевірили дотримання радою, при прийнятті оспорюваних рішень та укладенні договору оренди землі, вимог чинного законодавства з огляду на вище зазначені обставини, а також наявність двох заяв ПП "ГРІВАС", а саме - про необхідність укладення договору щодо спірної земельної ділянки та про включення її в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на яку підлягає продажу на конкурентних засадах, а також не надали належної оцінки тому, чи не відбулося укладення оспорюваного договору в обхід імперативних правил, встановлених законодавцем в ч. 1 ст. 134 ЗК України - за рішення органу місцевого самоврядування виключно за результатами земельних торгів та чи порушено/непорушено право позивача у цьому випадку.

Верховний Суд зазначає також і про те, що суд апеляційної інстанції взагалі самоусунувся від дослідження необхідності застосування до спірних правовідносин ст. 33 Закону України "Про оренду землі", зазначивши, що її застосування немає вирішального значення у цьому випадку, що є помилковим з огляду на предмет і підстави цього позову.

Також поза належною увагою господарських судів залишився і довід позивача про те, що спірна земельна ділянка як на момент звернення позивача із заявою до ради про включення в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на яку підлягає продажу на конкурентних засадах, так і на час винесення радою оскаржуваних рішень та укладення оспорюваного договору, була вільна від забудови та належним чином не дослідили, чи поширюється ст. 126-1 ЗК України на спірні правовідносини, а отже, чи було її дотримано у цьому випадку….

….При новому розгляді справи необхідно врахувати викладене вище, для правильного вирішення спору більш ретельно на підставі наявних у матеріалах справи документів з`ясувати дотримання радою вимог чинного законодавства при прийняті оспорюваних рішень та відповідачами - норм чинного законодавства при укладенні оспорюваного договору. Зокрема, перевірити, чи не приймалися рішення, а оспорюваний договір - укладався, всупереч ст. 126-1 ЗК України та, чи була рада вправі передавати таку земельну ділянку без дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями ст. 134 ЗК України, за наслідками чого, на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, відповідно до вимог закону, який регулює спірні правовідносини, вирішити спір та ухвалити судове рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 236 - 238 ГПК України.»

Ухвалою суду від 05.08.2024 справу № 927/1218/23 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні в суді першої інстанції повноважним представником, позивач посилається на порушення відповідачем-1 приписів Закону України "Про оренду землі" та Земельного кодексу України при прийнятті оспорюваних рішень та укладенні договору оренди між відповідачем-1 та відповідачем-2, зазначаючи таке:

- Рішення Відповідача-1 № 101-31/2023 від 20.06.2023 «Про поновлення договорів оренди» є незаконним і порушує право позивача на участь в аукціоні;

- з урахуванням вимог законодавства, відповідач-1 зобов`язаний був провести земельні торги (аукціон), відтак, рішення останнього про відмову у задоволенні заяви позивача від 27.03.2023 про включення земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 в перелік ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах є незаконним і підлягає скасуванню;

- договір оренди між Відповідачами не містить умови щодо його поновлення і не може її містити, оскільки Відповідач-2 не має на вказаній земельній ділянці жодного об`єкта нерухомості у своїй власності;

- факт укладення Відповідачами 22.05.2017 року додаткової угоди до договору оренди про продовження строку дії оренди до 06.04.2022 і спірне рішення від 20.06.2023 унеможливлює застосування приписів ч. 2 ст. 126-1 Земельного кодексу України;

- Відповідачі не дотрималися порядку поновлення договору оренди земельної ділянки.

У відзиві відповідач-1 заперечив проти доводів позивача, обґрунтовуючи наступним:

- за відсутності належним чином зареєстрованого речового права ПП «Грівас» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088, проведення робіт по облаштуванню фундаменту будинку для охорони поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 як станом на 20.06.2023 року (дата прийняття Ніжинською міською радою оскаржуваних рішень), так і станом на 31.08.2023 року (дата подання позовної заяви до Господарського суду Чернігівської області) у ПП «Грівас» відсутні були законні підстави на отримання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088;

- Відповідач-2 скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 та дотримався вимог ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»;

- Ніжинська міська рада тривалий час (з 06.03.2022 року до 19.06.2023 року) порушувала право ФОП Котляревського Г.В. на поновлення договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088, не вирішуючи питання по суті його заяви, а відтак прийняття Ніжинською міською радою 20.06.2023 року спірного рішення відновило порушувані самою ж радою права та законні інтереси ФОП Котляревського Г.В.

- Ніжинська міська рада при прийнятті оскаржуваного пункту 1 (у т.ч. підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5) рішення №101-31/2023 від 20.06.2023 року, укладенні з ФОП Котляревським Г.В. угоди про припинення договору оренди землі від 05.01.2016 року (зі змінами), договору оренди земельної ділянки від 04.08.2023 року керувалася вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV, оскільки лише у такому вигляді державний реєстратор міг би внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав. Крім того, зазначене рішення прийнято Ніжинською міською радою у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, а тому відсутні підстави для його скасування у судовому порядку;

- оскільки Ніжинською міською радою не було порушено вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV, постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року №553), постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 при поновленні ФОП Котляревському Г.В. договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088, то у Ніжинської міської ради були відсутні підстави для включення земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 у перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах.

Крім того, у поясненнях відповідач-1 посилався на таке:

- орган місцевого самоврядування при прийнятті рішення про включення чи не включення земельної ділянки у перелік земельних ділянок для продажу права оренди на аукціоні має дискреційні повноваження, а тому навіть без існування договору оренди, укладеного з ФОП Котляревським Г.В., ПП «Грівас» не може стверджувати про існування якого-небудь порушеного права, оскільки подана Позивачем заява від 27.03.2023 року №424 не має наслідком прийняття Відповідачем рішення про включення спірної ділянки до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на аукціоні чи гарантією отримання в оренду спірної земельної ділянки;

- заявлені Позивачем вимоги не є ефективними, а їх задоволення не призведе до набуття Позивачем права користування на спірну земельну ділянку;

- вимога ПП «Грівас» в частині визнання незаконним та скасування пункту 1 рішення Ніжинської міської ради від 20.06.2023 року №86-31/2023 є неефективним способом захисту прав особи;

- ФОП Котляревський Г.В. скористався своїм переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, яке передбачено ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції станом на лютий 2022 року), оскільки подав заяву №1496 більш ніж за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До заяви Відповідачем-2 було додано проект договору оренди землі;

- Ніжинська міська рада не розглянула належним чином заяву ФОП Котляревського Г.В. №1496 від 16.02.2022 року у місячний строк з дати її надходження, внаслідок чого протягом тривалого часу порушувала права та інтереси заявника, у тому числі через недостовірну інформацію Позивача щодо здійснення ним забудови спірної земельної ділянки;

- Договір оренди землі від 04.08.2023 року укладено між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції станом на лютий 2022 року; недосконалість формулювання оскаржуваного рішення не спростовує факту наявності у ФОП Котляревського Г.В. переважного права на укладення Договору оренди на новий строк, яке передбачено ст.33 Закону України «Про оренду землі», оскільки Відповідч-2 вчинив дії, необхідні для реалізації цього права;

- Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (як у редакції станом на момент укладення договору оренди землі від 05.01.2016 року, так і у редакції станом на лютий 2022 року) не містила жодних умов, що реалізація права на поновлення договору оренди землі (попередня назва ст.33 Закону України «Про оренду землі»)/переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк (актуальна назва ст.33 Закону України «Про оренду землі») залежить від умов, що передбачені у ст.134 Земельного кодексу України;

- Стаття 126-1 Земельного кодексу України не підлягала застосуванню до правовідносин між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. станом на лютий 2022 року, оскільки договір оренди землі від 05.01.2016 року був укладений до прийняття законодавцем зазначеної норми. У пункті 1.1. оскаржуваного рішення №101-31/2023 Ніжинська міська рада встановила умову згідно вимог ст. 126-1 Земельного кодексу України, що після закінчення строку дії договору оренди від 04.08.2023 року, договір не підлягає поновленню.

У відзиві на позов відповідач-2 проти позовних вимог заперечив та зазначив:

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:023:0088 станом на 16.02.2023 була вільною від забудови;

- оскільки строк дії договору оренди землі, укладеного 05.01.2016 закінчувався 22.04.2022, то поновлення орендних правовідносин мало відбуватися шляхом укладення договору оренди землі, а не додаткової угоди згідно з вимогами Закону № 340-ІХ;

- Ніжинською міською радою не було порушено вимог чинного законодавства при поновленні ФОП Котляревському Г.В. права оренди землі, а відтак, у Ніжинської міської ради були відсутні підстави для включення спірної земельної ділянки у перелік вільної від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурсних засадах.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано пункт 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Ніжинської міської ради Чернігівської області на користь Приватного підприємства «Грівас» судовий збір в сумі 357,87 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство «Грівас» звернулося 03.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 03.12.2024, у якій просив суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 у справі № 927/1218/23 в частині відмови у позові та прийняти нове рішення, яким:

- визнати незаконним та скасувати п. 1 Рішення № 86-31/2023 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 86-31/2023 про відмову Ніжинській міській раді у включенні в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельної ділянки за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г, площею 0,1900 га, кадастровий номер: :03:023:0088, із цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, продаж права оренди на яку пропонується на аукціоні відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України;

- визнати незаконним та скасувати пункти 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023;

- визнати недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023, укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області та Фізичною особою - підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем та припинити права оренди ФОП Котляревського Г.В. на земельну ділянку :03:023:0088;

- зобов`язати Ніжинську міську раду Чернігівської області повторно розглянути заяву приватного підприємства «Грівас» від 27.03.2023 №424 про включення земельної ділянки :03:023:0088 в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Позивач стверджує, що для поновлення договору оренди між Відповідачами мала укладатись додаткова угода до договору, а не новий договір оренди. Більше того, продовження договору оренди мало відбутись без прийняття рішення органу місцевого самоврядування. За таких обставин якби відповідач виконав умови ст. 33 Закону в редакції станом на 2016 рік і направив би додаткову угоду, то договір оренди вважався би автоматично поновленим на підставі Перехідних положень Закону.

Також скаржник стверджує, що орендар направив міськраді додаткову угоду, сторони її не уклали, 07.04.2022 правовідносини оренди між ними припинились і з 08.04.2022 відповідач-2 безпідставно не повертав об`єкт оренди його власнику. А тому, на думку скаржника, суд дійшов помилкового висновку, що сторони увійшли у процедуру поновлення договору. Разом з тим, скаржник вказує, що якщо відбулось поновлення договору оренди, то і відбулось поновлення договору суборенди.

Позивач вважає, що направляючи проект нового договору відповідачу-1 відповідач-2 фактично не виконав вимоги старої редакції ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а тому з 07.04.2022 дія договору закінчилась. Водночас, Відповідачі обійшли законодавчі обмеження на укладення договору оренди землі комунальної форми власності виключно через земельні торги, чим позбавили позивача легітимного очікування взяти участь в торгах на підставі поданого клопотання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 927/1218/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Яковлєв М.Л., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2024 витребувано у Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1218/23. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Грівас» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 у справі №927/1218/23.

19.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 927/1218/23.

Разом з тим, судді перебували у відпустках. Питання пов`язані з рухом апеляційної скарги вирішується після виходу судді з відпустки.

Однак, у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. з 22.01.2025 на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.01.2025 у справі №927/1218/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 прийнято справу №927/1218/23 за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Грівас» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 визначеною колегією суддів, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Грівас» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 у справі №927/1218/23 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши докази, що підтверджують надсилання апеляційної скарги з доданими до неї документами Фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу.

29.01.2025 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від Приватного підприємства «Грівас» на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, з доказами надсилання апеляційної скарги з доданими до неї документами Фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу (відповідачу-2).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Грівас» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 у справі №927/1218/23. Розгляд справи призначено на 26.02.2025.

05.02.2025 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Приватного підприємства «Грівас» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

06.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив відповідача-1 на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі та вважає, що судом виконано приписи, які були сформульовані у постанові Верховного Суду від 09.07.2024.

У зв`язку з перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 26.02.2025 у справі №927/1218/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 прийнято справу №927/1218/23 за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Грівас» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А., Сибіга О.М. Клопотання представника Приватного підприємства «Грівас» про відкладення розгляду справи задоволено. Відкладено розгляд справи №927/1218/23 на 25.03.2025.

У судове засідання 25.03.2025 з`явився представник позивача. Представники відповідачів не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-IX, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 08.05.2024 №3684-IX, Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №3891-IX, Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4024-IX, Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4220-IX від 15.01.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08.02.2025 строком на 90 діб, тобто до 09 травня 2025 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 29.12.2015 Ніжинська міська рада прийняла рішення 6-5/2015, згідно пункту 3 якого вирішила затвердити Котляревському Г.В. технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,29 га по вул. Носівський шлях 50-Г кадастровий номер :03:023:0056 на дві земельні ділянки: 1) площею 0,1 га з кадастровим номером :03:023:0087; 2) площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088.

Одночасно, у пункті 3.1.1. рішення №6-5/2015 Ніжинська міська рада вирішила укласти з Котляревським Г.В. договори оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:023:0087 та :03:023:0088 строком до 06.04.2017.

05.01.2016 між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

У пункті 8 указаного договору оренди землі від 05.01.2016 року зазначено, що договір укладено терміном до 06.04.2017 року. Цим пунктом договору сторони також погодили, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

10.03.2016 речове право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за Ніжинською міською радою було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 13736640).

10.03.2016 речове право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за ФОП Котляревським Г.В. було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 13736986).

30.06.2016 Ніжинська міська рада прийняла рішення №25-12/2016, згідно пункту 5 якого вирішила надати згоду ПП «Грівас» на укладення договору суборенди з ФОП Котляревським Г.В. на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 без зміни цільового призначення на термін дії договору оренди землі від 10.03.2016 року (номер запису про інше речове право 13736986).

02.09.2016 між ПП «Грівас» та ФОП Котляревським Г.В. було укладено договір суборенди землі на земельну ділянку площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

06.09.2016 речове право суборенди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за ПП «Грівас» було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 16329598).

У Державному реєстрі речових прав було внесено запис, що строк дії речового права до 06.04.2017 року.

27.03.2017 Котляревським Г.В. було подано заяву на ім`я міського голови міста Ніжина через відділ адміністративно-дозвільних процедур (ЦНАП Ніжинської міської ради) про продовження строку дії договору оренди землі під кіоск (павільйон) площею 0,19 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г (вхідний №374).

03.05.2017 року Ніжинська міська рада прийняла рішення №36-23/2017, згідно пункту 2 якого вирішила поновити договір оренди терміном до 06.04.2022 року на земельну ділянку площею 0,19 га по вул. Носівський шлях, 50-Г кадастровий номер :03:023:0088 ФОП Котляревському Г.В. для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

22.05.2017 року між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 05.01.2016 року на земельну ділянку площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

У пункті 1 додаткової угоди від 22.05.2017 року до договору оренди землі від 05.01.2016 року було зазначено, що строк дії договору до 06.04.2022.

19.08.2021 року Ніжинська міська рада прийняла рішення №356-12/2021, згідно пункту 1 якого вирішила надати згоду ПП «Грівас» на будівництво будинку для охорони за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г на земельній ділянці площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088.

10.09.2021 року наказом начальника відділу містобудування та архітектури головного архітектора виконавчого комітету Ніжинської міської ради Мироненко В.Б. №10-31/19 було затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво будинку для охорони по м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г» (замовник - ПП «Грівас»).

16.02.2022 року ФОП Котляревським Г.В. було подано заяву на ім`я міського голови міста Ніжина через відділ адміністративно-дозвільних процедур (ЦНАП Ніжинської міської ради) про продовження строку дії договору оренди землі під кіоск (павільйон) площею 0,19 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г (вхідний №1496), до якої додано проект договору оренди землі.

30.08.2022 року на підставі заяви Котляревського Г.В. №1496 було зареєстровано проект рішення Ніжинської міської ради №1010 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі», згідно пункту 1 якого пропонувалося поновити договір оренди землі з ФОП Котляревським Г.В. на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088.

07.10.2022 року відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва та охорони навколишнього середовища, під час якої проект рішення №1010 направлено на доопрацювання.

01.02.2023 року ПП «Грівас» було подано заяву на ім`я міського голови міста Ніжина через відділ адміністративно-дозвільних процедур (ЦНАП Ніжинської міської ради) про укладення договору оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 у зв`язку із початком будівництва будинку для охорони (вхідний №179), до заяви №179 було долучено копію рішення Ніжинської міської ради від 19.08.2021 року №56-12/2021.

03.02.2023 року відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва та охорони навколишнього середовища, під час якої депутат Ніжинської міської ради, начальник управління комунального майна та земельних відносин Ірина Онокало повідомила, що незавершене будівництво, розпочате гр. Щербиною Д.В. (ПП «Грівас»), на не суборендованій земельній ділянці.

16.02.2023 земплевпорядник ФОП Вадим Литвинов у присутності начальника відділу земельних відносин управління комунального майна та земельних відносин Ніжинської міської ради Ірини Олійник, ФОП Григорія Котляревського, представника ПП «Грівас» Дмитра Щербини здійснив роботи по виносу меж земельної ділянки в натурі та їх закріплення межовими знаками щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088, під час якої присутніми особами було візуально встановлено, що ПП «Грівас» провів роботи по облаштуванню фундаменту будинку для охорони поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088.

27.03.2023 року ПП «Грівас» було подано заяву на ім`я міського голови міста Ніжина через відділ адміністративно-дозвільних процедур (ЦНАП Ніжинської міської ради) про включення в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на яку підлягає продажу на конкурентних засадах, земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 (вхідний №424).

17.05.2023 року на підставі заяви ПП «Грівас» за вх. №424 було зареєстровано проект рішення Ніжинської міської ради №1326 «Про включення в перелік земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах окремими лотами», згідно пункту 1 якого пропонувалося включити в Перелік земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах окремими лотами земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088.

Відповідно до інформації з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.05.2023 за №НВ-023 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 станом на 08.05.2023 року складає 491 482,63 грн.

16.06.2023 відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва та охорони навколишнього середовища, під час якої депутати вирішили: підтримати проект рішення №1010; по пункту 1 проекту рішення №1326 - відмовити.

16.06.2023 року відбулося засідання постійної депутатської комісії з питань регламенту, законності, охорони прав і свобод громадян, запобігання корупції, адміністративно-територіального устрою, депутатської діяльності та етики, під час якого депутати розглянули проекти рішень №1010 та №1326 і підтримали пропозиції профільної постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин, архітектури, будівництва та охорони навколишнього середовища, а саме: проект №1010 - підтримати; пункт 1 проекту №1326 - відмовити.

20.06.2023 року Ніжинська міська рада на 31 сесії VIII скликання прийняла рішення №86-31/2023 «Про включення в перелік земельних ділянок для продажу права оренди на земельних торгах окремими лотами» (далі Рішення №86-31/2023).

Відповідно до п. 1 Рішення №86-31/2023, Ніжинська міська рада вирішила: розглянувши заяву приватного підприємства «Грівас», службову записку Управління комунального майна та земельних відносин від 16.05.2023р. №403, міська рада вирішила: відмовити Ніжинській міській раді у включенні в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельну ділянку за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г, площею 0,1900 га, кадастровий номер: :03:023:0088, із цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, продаж права оренди на яку пропонується на аукціоні відповідно до ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України у зв`язку з поновленням договору оренди землі, враховуючи переважне право орендаря на укладання договору оренди на новий строк.

Рішення прийнято на підставі статей 25, 26, 42, 59, 60, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 124, 135, 136, 137 Земельного кодексу України.

20.06.2023 року Ніжинська міська рада на 31 сесії VIII скликання також прийняла рішення №101-31/2023 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі» (далі рішення №101-31/2023).

Відповідно до пп 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення №101-31/2023, Ніжинська міська рада вирішила:

1. На підставі ст. 32-2, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.126-1 Земельного кодексу України, враховуючи переважне право орендаря на укладання договору оренди на новий строк, поновити договір оренди земельної ділянки строком до 06 квітня 2027 року фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу на земельну ділянку площею 0,1900 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г кадастровий номер :03:023:0088 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості шляхом укладання договору оренди на новий строк.

1.1. На підставі ч. 2 ст.126-1 Земельного кодексу України після закінчення строку, на який укладено договір оренди, цей договір не поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах.

1.2. Фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу заключити договір оренди земельної ділянки площею 0,1900 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

1.3. Встановити орендну плату за земельну ділянку площею 0,1900 га за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г на рівні трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік.

1.4. Фізичній особі-підприємцю Котляревському Григорію Вікторовичу зареєструвати договір оренди земельної ділянки площею 0,1900 га за адресою: м.Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г.

1.5. Для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки припинити договір оренди від 05 січня 2016 року укладений між Ніжинською міською радою та фізичною особою-підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем на підставі рішення Ніжинської міської ради «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, внесення змін в рішення міської ради, надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою та технічної документації, припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок суб`єктам господарювання фізичним особам» №6-5/20152 від 29 грудня 2015 р. (номер запису про інше речове право: 16329598).

Рішення прийнято на підставі статей 25, 26, 42, 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі».

02.08.2023 року між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. укладено угоду про припинення договору оренди землі від 05.01.2016 року, згідно якої було припинено договір землі від 05.01.2016 року.

04.08.2023 року між Ніжинською міською радою та ФОП Котляревським Г.В. було укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,19 га з кадастровим номером :03:023:0088, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, за адресою: м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50г.

У пункті 8 договору оренди землі від 04.08.2023 року було зазначено, що строк дії договору - до 06.04.2027 року,

24.08.2023 року речове право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 за ФОП Котляревським Г.В. було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав (номер запису про інше речове право 51531390).

Стверджуючи, що Відповідачі обійшли законодавчі обмеження на укладення договору оренди землі комунальної форми власності виключно через земельні торги, чим позбавили позивача легітимного очікування взяти участь в торгах на підставі поданого клопотання, Приватне підприємство "Грівас" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Ніжинської міської ради Чернігівської області та Фізичної особи - підприємця Котляревського Григорія Вікторовича про:

- визнання незаконним та скасування п. 1 Рішення № 86-31/2023 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 86-31/2023 про відмову Ніжинській міській раді у включенні в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельної ділянки за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г, площею 0,1900 га, кадастровий номер: :03:023:0088, із цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, продаж права оренди на яку пропонується на аукціоні відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України;

- визнання незаконним та скасування пп. 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023, укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області та Фізичною особою - підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем та припинення права оренди ФОП Котляревського Г.В. на земельну ділянку :03:023:0088;

- зобов`язання Ніжинської міської ради Чернігівської області повторно розглянути заяву приватного підприємства "ГРІВАС" від 27.03.2023 № 424 про включення земельної ділянки :03:023:0088 в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

За змістом ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами частин 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право оренди земельної ділянки, як визначає ст. 93 Земельного кодексу України, є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (ст. 124 Земельного кодексу України). Проте саме Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

За змістом ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом (ст. 4 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

У ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України вказано, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, до яких не включено землі фермерських господарств.

Частиною 1 ст. 134 Земельного кодексу України внормовано, що земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті

Згідно із частиною другою статті 134 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття рішення) не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря (абз.22).

Згідно з ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (п. «г» ч. 3 ст.152 Земельного кодексу України).

Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічне положення міститься у ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з яким акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичних, юридичних осіб, держави.

Отже, в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування пп. 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4.,1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023, суд першої інстанції дійшов висновку про часткову обґрунтованість цих позовних вимог, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Як стверджує позивач, з урахуванням вимог законодавства відповідач-1 зобов`язаний був земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088 включити в перелік ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах та провести земельні торги (аукціон), натомість передав спірну земельну ділянку відповідачу-2 в оренду поза визначеною Земельним кодексом України процедурою, тому рішення останнього №101-31/2023 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі» є незаконним і підлягає скасуванню.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, визначає Закон України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди.

Разом з тим, 16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 5 грудня 2019 року № 340-IX (а відповідні положення п. 8, з урахуванням прикінцевих та перехідних положень - з 16.07.2020), який істотно змінив редакцію статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка тепер стосується лише переважного права орендаря (ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). Поновлення ж договору (ч. 6 попередньої редакції статті 33) тепер регулюється статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені ст. 33 цього Закону та ст. 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені ст. 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення».

Спірна земельна ділянка перебувала на праві оренди у ФОП Котляревського Г.В. до 06.04.2022, що підтверджується витягом з рішення 23 сесії VII cкликання Ніжинської міської ради № 36-23/2017 від 03.05.2017, Договором оренди землі від 05.01.2016 та Додатковою угодою від 22.05.2017, Актом приймання -передачі земельної ділянки.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, поновлення договору оренди землі між відповідачами має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час його укладення.

При цьому, з огляду на викладене, правила, визначені ст. 126-1 Земельного кодексу України, щодо поновлення договору оренди землі на спірні правовідносини не поширюються, і частина 1 статті 134 Земельного кодексу України щодо продажу або передачі в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) земельних ділянок окремими лотами на конкурентних засадах застосуванню у спірних правовідносинах не підлягає.

Водночас, приписи ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України поширюються на поновлення договорів оренди землі, як за правилами, визначеними ст. 126-1 Земельного кодексу України, якщо договори оренди землі були укладені або змінені після набрання чинності Законом №340-ІХ, так і за правилами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення договорів, якщо такі були укладені до набрання чинності Законом № 340-IX.

Тому, враховуючи, що договір оренди землі укладено до набрання чинності Законом № 340-IX від 05.12.2019, суд першої інстанції вірно вказав, що твердження позивача про необхідність застосування положень ст. 126-1 Земельного кодексу України є помилковим, оскільки застосування цієї норми у спірних правовідносинах виключено на підставі абзацу 4 Розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», положення якого містять пряму вказівку на врегулювання правовідносин законодавством, чинним на момент укладення договору оренди.

Як встановлено судом, відповідно до пунктів 1, 2 Договору від 05.01.2016 Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості на підставі рішення № 6-5/2015 п`ятої сесії сьомого скликання Ніжинської міської ради від 29.12.2015 у м. Ніжині, вулиця Носівський шлях, 50-Г. В оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером :03:023:0088 загальною площею 0,19 га.

Пунктом 1 Додаткової угоди від 22.05.2017 до договору оренди землі від 05.01.2016 внесено зміни до п. 8 договору, виклавши його в такій редакції: «договір поновлено терміном до 06 квітня 2022 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

Верховний Суд у своїй постанові від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21, висловив наступну позицію, що ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч. 2 ст. 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3 ст. 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч. 4 ст. 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Частина 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлювала, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

За приписами ч. 8 цієї статті у попередній редакції додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, а положення ч. 11 цієї статті зазначали, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення договору оренди) було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Виходячи з викладеного, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому, таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч.1 - 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18, про відсутність вагомих підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду зазначила у пункті 29 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду в пункті 35 постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них.

Здійснюючи тлумачення ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що застосовується до спірних правовідносин), Верховний Суд неодноразово викладав висновок щодо її застосування. Водночас, Верховний Суд у постанові від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 здійснив узагальнення висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц, № 159/5756/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, що також відображено в постанові Верховного Суду від 30.07.2024 у справі №903/1007/23, та зазначив, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в контексті дій сторін договору виглядає таким чином:

- якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки, саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним;

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі";

- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

Зазначене повністю відповідає правовій позиції сформульованій у пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, де зазначено, що як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (див. постанови від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та № 159/5756/18).

В такий спосіб, оскільки цивільні відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, принципи свободи договору, судового захисту цивільного права та інтересу, справедливості, добросовісності та розумності належать до фундаментальних засад цивільного законодавства, а сторони у договорі оренди землі є однаково зобов`язаними виконувати як умови законодавства, так і цього договору, то визнання договору укладеним внаслідок того, що, не зважаючи на дотримання орендарем вимог закону та договору, орендодавець фактично маючи можливість двічі відмовитись від продовження орендних правовідносин (перший раз у місячний термін з моменту звернення орендаря, а другий протягом місяця після закінчення строку договору оренди) не здійснив жодних юридично значущих дій спрямованих на припинення відносин, то визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах є способом забезпечення прав більш вразливої (слабкої) сторони у правовідносинах, гарантією стабільності цивільних та господарських правовідносин між їх учасниками.

Як встановлено судом, термін дії Договору оренди землі від 05.01.2016 встановлено до 06.04.2022 року.

ФОП Котляревський В.Г. звернувся до Ніжинської міської ради із заявою від 16.02.2022 року (вх.№381 від 21.02.2022) з проханням продовжити дію договору оренди землі від 05.01.2016, тобто у строк, визначений Договором.

До вказаного листа відповідачем-2 надано, а відповідачем-1 прийнято: копія свідоцтва (витяг, виписка) державної реєстрації фізичної/юридичної особи підприємця; копія договору (та додаткової угоди) земельної ділянки; копія акту з ОДПІ звірення розрахунків платника з бюджетом про відсутність заборгованості по орендній платі за землю; копія витягу з державного земельного кадастру; копія паспорту особи та ідентифікаційного коду.

Належне виконання відповідачем-2 обов`язку зі сплати орендної плати за землю підтверджується копією витягу з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника податків ФОП Котляревський Г.В. з бюджетом та цільовими фондами станом на 15.02.2022 (позитивне сальдо на кінець періоду складає 48,78 грн).

Отже, ФОП Котляревський Г.В., як орендар земельної ділянки з кадастровим номером :03:023:0088 загальною площею 0,19 га, продемонстрував добросовісну поведінку, спрямовану на поновлення договору оренди землі, а тому мав переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин.

Маючи такий намір, ґрунтуючись на правомірних очікуваннях орендаря на продовження орендних правовідносин, ФОП Котляревський Г.В. до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі») повідомив про це орендаря та надіслав проект договору (та додаткової угоди). При цьому, таке повідомлення з надсиланням проекту договору (додаткової угоди) як передумова для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк) було вчинене у строк встановлений самим договором оренди і не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди.

Проте, в матеріалах справи відсутні заперечення Відповідача-1, подані у місячний термін з моменту звернення орендаря щодо укладення договору оренди на новий строк, тобто в період з 22.02.2022 до 21.03.2022, та протягом місяця після закінчення строку договору оренди, тобто в період з 07.04.2022 до 06.05.2022.

Водночас, судом першої інстанції враховано, що вирішення Ніжинською міською радою питання поновлення договору оренди спірної земельної ділянки припало на лютий 2022 року, що співпало з повномасштабним вторгненням військ російської федерації в Україну.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 було введено воєнний стан, дія якого в подальшому неодноразово продовжувалась.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 (з подальшими змінами та доповненнями) Ніжинська міська територіальна громада була віднесена до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Вся територія Ніжинської міської територіальної громади згідно з розділом II наказу віднесена до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України у період з 25.02.2022 по 01.04.2022.

Отже, тимчасова окупація населеного пункту з 25.02.2022 об`єктивно унеможливлювали нормальну роботу державних органів, установ та органу місцевого самоврядування, а тому відповідач-1 був обмежений у можливості своєчасного прийняття рішення стосовно спірної земельної ділянки.

Проте, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що сторони за обопільною згодою увійшли у процедуру поновлення договору на підставі правової конструкції, унормованої ч. 1- 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (чинної на момент укладання договору оренди), та дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору.

30.08.2022, на підставі заяви Котляревського Г.В., за №1496 було зареєстровано проект рішення Ніжинської міської ради №1010 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єкту господарювання фізичній особі» і згідно пункту 1 якого пропонувалось поновити договір оренди землі з ФОП Котляревським Г.В., на земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0088.

Вказана заява ФОП Котляревського Г.В. була розглянута лише 20.06.2023 року.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні від 20.01.2012 «Рисовський проти України» зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатись в право, набуте особою, яка покладалась на легітимність добросовісних дій державного органу.

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатись на саму державу, а помилки не можуть виправлятись за рахунок осіб, яких вони стосуються .

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин», яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, а тому саме на державний орган покладається обов`язок виправити свої дії.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належна поведінка відповідача-2, відсутність заперечень у встановлений законом місячний термін проти поновлення договору оренди землі та відсутність відмови відповідача-1 хоч і з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору у вигляді листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі породили у відповідача-2 легітимні очікування на подальше користування земельною ділянкою на праві оренди.

При цьому Ніжинська міська рада впродовж тривалого часу (з 01.04.2022 до 20.06.2023) безпідставно зволікала у прийнятті рішення стосовно спірної земельної ділянки, порушуючи законні права ФОП Котляревського Г.В.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що хоча рішення Ніжинської міської ради щодо поновлення договору оренди прийняте і з порушенням строку, встановленого Законом України «Про оренду землі», воно було спрямоване на завершення процедури поновлення договору оренди ФОП Котляревському Г.В. як добросовісному орендарю, належна поведінка якого є законною підставою для поновлення договору оренди спірної земельної ділянки.

Відтак є вірним висновок суду першої інстанції, що очікування позивача щодо спірної земельної ділянки були помилковими, а тому і права останнього при прийнятті пунктів 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023 порушені не були.

І як вірно зазначено судом, Ніжинська міська рада, приймаючи пункти 1., 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023, діяла на виконання вимог закону, визначених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення договору оренди, відповідно до абзацу 4 Розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі», керуючись принципом «належного урядування», і само лише невизнання позивачем права ФОП Котляревського Г.В. на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки не може бути підставою для скасування відповідного рішення Ніжинської міської ради.

При цьому, як підтверджується матеріалами справи, жодної забудови на спірній земельній ділянці позивачем не здійснювалось, будь-який об`єкт нерухомого майна, належний позивачу, на спірній земельній ділянці відсутній, а право суборенди припинилось 06.04.2022. А наявність будівельно-технічної документації на будівництво павільйону не дає Позивачу правових підстав для отримання в користування земельної ділянки поза імперативними приписами земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду, а п. 10 ч. 2 цієї статті визначає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі № 909/8/21 виснував, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає закону), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, що звернулась за їх захистом (постанова КГС Верховного Суду від 30.07.2024 у справі № 903/1007/23).

Пунктом 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023 рада вирішила для проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки припинити договір оренди від 05.01.2016, укладений між Ніжинською міською радою та фізичною особою-підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем на підставі рішення Ніжинської міської ради «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок, внесення змін в рішення міської ради, надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердження проектів землеустрою та технічної документації, припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок суб`єктам господарювання фізичним особам» №6-5/20152 від 29 грудня 2015 р. (номер запису про інше речове право: 16329598)».

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон 1952-IV), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 цього ж Закону, державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За приписами ст. 20 Закону № 1952-IV для проведення державної реєстрації прав разом з заявою подається документ, що посвідчує особу заявника, довіреність, що посвідчує представницькі повноваження, у разі коли особа, яка звертається з заявою про державну реєстрацію діє як представник, копія реєстраційного номера облікової картки платника податку, договір оренди та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору.

Відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер (ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону 1952-IV).

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що оскільки ст. 24 Закону 1952-IV містить вичерпний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, дослідивши які у сукупності з іншими положеннями Закону 1952-IV, судом не встановлено підстав, з яких Ніжинською міською радою прийнято п. 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023. Будь-якої інформації щодо обґрунтованості підстав припинення договору оренди від 05.01.2016, матеріали справи не містять.

В прийнятті п.1.5. Рішення Ніжинської міської ради суд обґрунтовано вбачав суперечливу поведінку міської ради, яка, приймаючи рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки ФОП Котляревському В.Г. одночасно припиняє правову підставу такого поновлення, що суперечить меті і суті встановленого законом механізму поновлення договору оренди.

Вказаним пунктом рішення Ніжинська міська рада внесла юридичну невизначеність як для позивача, так і для орендаря спірної земельної ділянки - відповідача-2.

ВП ВС неодноразово зазначала, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 35), від 1 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 52). Тому оскарження такого рішення спрямоване не на втрату ним юридичної сили, а на захист інтересу у юридичній визначеності на майбутнє. Такий інтерес порушується, допоки існує незаконне рішення.

Наведений висновок є застосовним і до спірних правовідносин у даній справі, відповідає способу захисту інтересу позивача у правовій визначеності на майбутнє, а тому суд першої інстанції дійшов обгрнтованого висновку про наявність підстав про визнання незаконним та скасування пункту 1.5. Рішення 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 № 101-31/2023, з підстав невідповідності закону та як таке, що не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо вимог позивача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023, укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області та Фізичною особою - підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем, та припинення права оренди ФОП Котляревського Г.В. на земельну ділянку :03:023:0088.

Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тобто, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав та із застосуванням наслідків, передбачених законом. Отже, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, та настання відповідних наслідків.

04.08.2023 року відповідно до п. 1 рішення Ніжинської міської ради від 20.06.2023 року № 101-31/2023 «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок суб`єктам господарювання фізичній особі» між Ніжинською міською радою та фізичною особою підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до умов вказаного договору Орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером :03:023:0088, яка розташована Чернігівська область, м. Ніжині, вулиця Носівський шлях, 50-Г. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,19 га (пункти 1, 2 Договору).

Пунктом 8 Договору зазначено, що Договір поновлюється строком до 06.04.2027 року, тобто на той самий строк (5 років), що передбачений додатковою угодою до договору оренди землі від 05.01.2016 (з 06.04.2017 до 06.04.2022).

Як зазначено вище, указаний договір укладено в межах визначеної законом процедури поновлення договору оренди земельної ділянки, під час якої сторони договору дійшли згоди щодо його істотних умов.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, які залишилися незмінними у порівнянні з договором оренди земельної ділянки у попередній редакції.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як підставу для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023 та припинення права оренди, позивач вказує недотримання відповідачами порядку поновлення договору оренди земельної ділянки.

Проте, вказане твердження позивача не знайшло свого підтвердження під час дослідження судом у цій справі порядку поновлення спірного договору оренди. Інших підстав для визнання договору оренди земельної ділянки позивачем не зазначено, та на підставі встановлених обставин у справі судом не встановлено, у зв`язку з чим у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :03:023:0088 від 04.08.2023, укладеного між Ніжинською міською радою Чернігівської області та Фізичною особою - підприємцем Котляревським Григорієм Вікторовичем належить відмовити.

Оскільки вимога позивача про припинення права оренди ФОП Котляревського В.Г. на земельну ділянку є похідною від вимоги про визнання недійсними та скасування п.п.1, 1.1.,1.2.,1.3.,1.4. Рішення № 101-31/2023 від 20.06.2023 і визнання недійсним Договору оренди від 04.08.2023, то вона задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає обґрунтованою відмову суду першої інстанції в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування п. 1 Рішення № 86-31/2023 31 сесії VIII скликання Ніжинської міської ради Чернігівської області від 20.06.2023 про відмову у включенні в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди яких підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельної ділянки за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Носівський шлях, 50-Г, площею 0,1900 га, кадастровий номер: :03:023:0088, із цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, продаж права оренди на яку пропонується на аукціоні відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, який виходив з нижчевикладеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Повертаючись до ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема, поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря.

Судом першої інстанції та колегією суддів апеляційної інстанції за результатом дослідження матеріалів справи та з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 09.07.2024 у даній справі, встановлено, що станом на день прийняття спірного рішення сторони перебували у процедурі поновлення договору оренди, а тому відповідачем 1 правомірно прийнято рішення № 86-31/2023 від 20.06.2023, що вказує на відсутність підстав для його скасування.

При цьому, позовна вимога повторно розглянути заяву приватного підприємства "Грівас" від 27.03.2023 № 424 про включення земельної ділянки :03:023:0088 в перелік вільних від забудови земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) також не підлягає задоволенню, оскільки спірна земельна ділянка як на час подання зазначеної заяви позивачем так і на час звернення позивача до суду, не підлягала продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах) у зв`язку з поновленням договору оренди спірної земельної ділянки ФОП Котляревському В.Г. А тому, повторний розгляд заяви позивача не призведе до прийняття радою іншого рішення, ніж прийнято, оскільки можливість прийняття іншого рішення прямо заборонена імперативними приписами ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України.

І суд першої інстанції вірно звернув увагу позивача, що місцева рада не наділена повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву особи або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви або ж рішення про відмову в її задоволенні. За умови відповідності заяви позивача та доданих до неї документів вимогам законодавства відповідач-1 зобов`язаний був прийняти рішення про задоволення заяви, і підставою для відмови у задоволенні заяви позивача могли бути лише визначені законом обставини.

В той же час, оскаржувані дії відповідача-1 по суті та змісту відповідають всім вимогам законодавства та на даний час жодним чином не порушують будь-яких прав чи інтересів позивача в контексті прав користування спірною земельною ділянкою.

У відповідності до частини першої ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щодо інших аргументів скаржника колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до незгоди зі встановленими судом обставинами та до переоцінки доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства «Грівас» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 у справі № 927/1218/23 слід відмовити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Грівас» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 у справі № 927/1218/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.11.2024 у справі № 927/1218/23 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржників.

4. Матеріали справи №927/1218/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту постанови 08.04.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді О.М. Сибіга

С.А. Гончаров