ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3541/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І.; Савицького Я.Ф.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка,29)

Секретар судового засідання (за дорученням головуючого судді): Романенко Д.С.;

Представники сторін:

Від прокуратури Лянна О.А.;

Від Одеської обласної державної адміністрації не з`явився;

Від Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області не з`явився;

Від Дунайського біосферного заповідника Національної академії наук України не з`явився;

Від Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024

за розглядом апеляційної скарги Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 (повний текст складено та підписано 30.01.2024)

по справі №916/3541/23

за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації

до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дунайський біосферний заповідник Національної академії наук України; Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України

про скасування рішення державного реєстратора; скасування реєстрації земельної ділянки; витребування земельної ділянки,

(суддя першої інстанції: Рога Н.В., дата та місце ухвалення рішення: 23.01.2024 року, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т Шевченка,29),

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про:

- скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Кілійської міської ради Даниленко Ірини Павлівни від 27.08.2021 №60041690 про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на земельну ділянку площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 (РНОНМ 223, номер відомостей про речове право 43669740);

- витребування на користь держави в особі Одеської обласної державної адміністрації земельної ділянки площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048;

- скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 з одночасним закриттям поземельної книги відносно вказаної земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.01.2024 по справі №916/3541/23 позовну заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Кілійської міської ради Даниленко Ірини Павлівни від 27.08.2021 №60041690 про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на земельну ділянку площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 (РНОНМ 223, номер відомостей про речове право 43669740); витребування на користь держави в особі Одеської обласної державної адміністрації земельної ділянки площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048; скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 з одночасним закриттям поземельної книги відносно вказаної земельної ділянки задоволено повністю;

скасовано рішення державного реєстратора виконавчого комітету Кілійської міської ради Даниленко Ірини Павлівни від 27.08.2021 №60041690 про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на земельну ділянку площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 (РНОНМ 223, номер відомостей про речове право 43669740);

витребувано від Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м.Вилкове, вул.Моряків-Десантників, буд.18, ) на користь держави в особі Одеської обласної державної адміністрації (65032, м.Одеса, пр.Шевченка, 4, ) земельну ділянку площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048;

скасовано в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 з одночасним закриттям поземельної книги відносно вказаної земельної ділянки;

стягнуто з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, вул. Молряків-Десантників, буд.18, ) на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 583 685 грн 50 коп.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 23.01.2024. у справі №916/3541/23 скасовано частково; позовні вимоги Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Кілійської міської ради Даниленко Ірини Павлівни від 27.08.2021 №60041690 про державну реєстрацію права власності за територіальною громадою Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на земельну ділянку площею 15 га кадастровий номер :01:001:0048 (РНОНМ 223, номер відомостей про речове право 43669740); витребування на користь держави в особі Одеської обласної державної адміністрації земельної ділянки площею 15 га кадастровий номер :01:001:0048; скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 з одночасним закриттям поземельної книги відносно вказаної земельної ділянки задоволено частково; витребувано від Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь держави в особі Одеської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 15 га кадастровий номер :01:001:0048; скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки площею 15 га, кадастровий номер :01:001:0048 з одночасним закриттям поземельної книги відносно вказаної земельної ділянки; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь Одеської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 581 001,50 грн. Крім того, стягнуто з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь Одеської обласної прокуратури судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 871 502,25 грн.

На виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024, Господарським судом Одеської області 08.07.2024 видано відповідні накази.

У вересні 2024 року до Господарського суду Одеської області від Заступника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про зміну порядку виконання судового рішення щодо стягнення з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь Одеської обласної прокуратури витрат по сплаті судового збору у розмірі 581 001, 50 грн, в обґрунтування якої прокурор зазначав, що наказ, виданий Господарським судом Одеської області на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 року про стягнення з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь Одеської обласної прокуратури витрат по сплаті судового збору у розмірі 581001,50 грн було подано до Управління державної казначейської служби України у Кілійському районі Одеської області з метою його виконання, але повернуто листом №03-38-08/627 від 21.08.2024 із посиланням на відсутність у боржника відкритих рахунків у органах Казначейства.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.09.2024 у справі №916/3541/23 (суддя Рога Н.В.) заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання судового рішення задоволено; змінено порядок виконання п. 4 резолютивної частини постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 року у справі 916/3541/23; стягнуто з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, яка діє від імені та в інтересах Вилківської міської територіальної громади, за рахунок місцевого бюджету, з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Вилкове - Виконавчого комітету Вилківської міської ради на користь Одеської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 581 001,50 грн.

Не погоджуючись з такою ухвалою Вилківська міська рада Ізмаїльського району Одеської області звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просила ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.09.2024 року про зміну порядку виконання п.4 резолютивної частини постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 року у справі № 916/3541/23 скасувати.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3541/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Діброва Г.І, судді Колоколов С.І., Савицький Я.Ф.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 у визначеному складі суддів апеляційну скаргу Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, м. Вилкове на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.09.2024 у справі №916/3541/23 було задоволено частково; ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.09.2024 у справі №916/3541/23 про зміну порядку виконання рішення скасовано; відмовлено у задоволенні заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 року по справі 916/3541/23; стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 2 422, 40 грн; доручено Господарському суду Одеської області видати наказ.

У своїй постанові суд апеляційної інстанції зазначив, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про зміну порядку виконання рішення суду, Заступник Одеської обласної прокуратури просив змінити порядок виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024, зазначивши, що наказ, виданий Господарським судом Одеської області на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 про стягнення з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь Одеської обласної прокуратури витрат по сплаті судового збору у розмірі 581 001,50 грн, було подано до Управління державної казначейської служби України у Кілійському районі Одеської області з метою його виконання, але повернуто листом від 21.08.2024р. №03-38-08/627 із посиланням на відсутність у боржника відкритих рахунків у органах Казначейства.

Суд зазначив у своїй постанові, що у даному випадку судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді справи було частково скасовано рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення по справі, тобто, в межах своїх повноважень суд апеляційної інстанції по даній справі переглядав її по суті з прийняттям нового рішення, для виконання якого і був виданий наказ для його примусового виконання, і питання щодо зміни способу або порядку виконання судового рішення, яке було прийняте судом апеляційної інстанції, повинно було б розглядатися саме цим судом у даній справі.

19.12.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 по справі №916/3541/23.

З метою необхідності розгляду заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури апеляційним господарським судом було витребувано з Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/3541/23.

26.12.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/3541/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 розгляд заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 по справі №916/3541/23 призначено на 10.02.2025 року о 14-00 год.

23.01.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надійшли заперечення на заяву про зміну способу та порядку виконання рішення; 04.02.2025 та 06.02.2025 від Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надійшли заяви про участь у судовому засіданні поза межами суду в режимі відеоконференції представника Барба Ярослава Валерійовича.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що повернення Управлінням державної казначейської служби України у Кілійському районі Одеської області судового наказу не є обставиною, що створює юридичну або фактичну неможливість виконання рішення суду у встановленому порядку.

Відповідач вважає, що за своєю правовою природою заява заступника Одеської обласної прокуратури не є заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення, а є заявою про заміну боржника Вилківської міської ради на Виконавчий комітет Вилківської міської ради, і суд не має повноважень змінювати відповідача автоматично після ухвалення рішення, оскільки кожна юридична особа чи орган місцевого самоврядування має свої повноваження і несе окрему відповідальність.

Крім того, відповідач стверджує, що саме Вилківська міська рада є головним органом місцевого самоврядування і відповідальна за управління бюджетом на законодавчому рівні. Навіть, якщо виконавчий комітет Вилківської міської ради має повноваження розпоряджатися певними частинами бюджету, ці повноваження делеговані, а не передані повністю. Отже, відповідальність за борги чи зобов`язання залишається на міській раді, а виконавчий комітет не може бути визнаний окремим боржником.

Також, відповідач зазначив, що Вилківська міська рада є органом місцевого самоврядування, її фінансові операції регулюються відповідно до встановлених бюджетних процедур. Рада має затверджений бюджет, у якому передбачено розподіл коштів на різні цілі, зокрема, утримання об`єктів інфраструктури, соціальні програми тощо. Примусова зміна порядку виконання судового рішення, яке стосується стягнення судового збору на користь Одеської обласної прокуратури, може мати негативні наслідки для виконання інших зобов`язань Вилківської міської ради, що прямо, на думку відповідача, порушує норми Бюджетного кодексу України, які передбачають, що фінансування видатків повинно бути збалансованим та відповідати затвердженому бюджету, призвести до значного фінансового навантаження та порушення бюджетної дисципліни.

З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні заяви прокурора про зміну способу і порядку виконання судового рішення в повному обсязі.

05.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надійшла заява про вступ представника Барба Ярослава Валерійовича.

07.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Барба Ярослава Валерійовича надійшла заява про участь у судовому засіданні поза межами суду в режимі відеоконференції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 оголошено перерву в судовому засіданні по справі №916/3541/23 до 03.03.2025.

27.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Заступника керівника Одеської обласної прокуратури надійшла заява про врахування судової практики.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 оголошено перерву в судовому засіданні по справі №916/3541/23 до 17.03.2025.

17.03.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 повідомлено учасників справи, що розгляд заяви Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання судового рішення по справі №916/3541/23 відбудеться 07.04.2025 року о 12-45 год.

07.04.2025 у судове засідання з`явився прокурор. Інші представники учасники у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за необхідне розглянути заяву за відсутності представників, які не з`явились, за наявними у справі матеріалами.

Із змісту заяви прокурора вбачається наступне.

Прокурор у своїй заяві посилається на ст. 331 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Так, прокурор стверджує, що заявником вживались заходи з метою виконання рішення суду, однак фактично єдиною підставою невиконання судового рішення є відсутність у Вилківської міської ради Ізмаїльського району відкритих рахунків в органах казначейства.

Крім того, заявник зазначає, що за інформацією самої Вилківської міської ради від 04.07.2024 №2181/01-26 міська рада не є головним розпорядником бюджетних коштів, не має самостійного балансу та банківських рахунків. Рішенням сесії від 28.04.2016 №146-VII «Про делегування повноважень від імені Вилківської міської ради» делеговано повноваження на отримання доходів та здійснення видатків Виконавчому комітету Вилківської міської ради.

Крім того, прокурор в обґрунтування заяви послається на положення Бюджетного кодексу України, Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або божників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011.

Так, прокурор зауважив, що наказ Господарського суду Одеської області від 08.07.2024 у справі №916/3541/23 було повернуто Управлінням державної казначейської служби України у Кілійському районі Одеської області на підставі п.9 зазначеного Порядку, саме у зв`язку із відсутністю у боржника Вилківської міської ради, відкритих рахунків у органах Казначейства, що унеможливлює виконання судового рішення в частині стягнення з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь Одеської обласної прокуратури витрат по сплаті судового збору у розмірі 581 001 грн 50 коп., що, в свою чергу, суперечить положенням ст.2 закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

При цьому, прокурор вважає, що незважаючи на те, що Вилківська міська рада та Виконавчий комітет Вилківської міської ради з точки зору цивільного законодавства є окремими юридичними особами, вони є юридичними особами публічного права, створеними для вирішення питань місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Враховуючи віднесення до повноважень Виконавчого комітету Вилківської міської ради питань з розпорядження коштами місцевого бюджету, прокурор вважає, що наявні правові підстави для задоволення його заяви про зміну порядку виконання судового рішення та просить змінити порядок виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 по справі 916/3541/23, якою стягнуто з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м.Вилкове, вул.Моряків-Десантників, буд.18, код ЄДРПОУ 40594334) на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 581 001 грн 50 коп. шляхом стягнення грошових коштів з рахунку розпорядника бюджтних коштів Виконавчого комітету Вилківської міської ради Ізиаїльського району Одеської області (68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м.Вилкове, вул.Моряків-Десантників, буд.18, код ЄДРПОУ 04057014).

Дослідивши зазначену заяву, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013. у справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. N 11-рп/2012).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №2-р(ІІ)/2019 від 15.05.2019 у справі №3-368/2018(5259/18) Конституційний Суд України, беручи до уваги ст.ст. 3, 8, ч.ч.1,2 ст. 55, ч.ч.1, 2 ст. 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Також, у вищевказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Відповідно до ч. 1-3, 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України. Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 №11-рп/2012).

Суд зазначає, що зміна способу або порядку виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Суд зауважує, що необхідною та обов`язковою умовою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є факт існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що наказ, виданий Господарським судом Одеської області на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 про стягнення з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області на користь Одеської обласної прокуратури витрат по сплаті судового збору у розмірі 581 001 грн 50 коп., було подано до Управління державної казначейської служби України у Кілійському районі Одеської області з метою його виконання, але повернуто листом від 21.08.2024 №03-38-08/627 із посиланням на відсутність у боржника відкритих рахунків у органах Казначейства.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Відповідно до п. 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п. п. 3 п. 9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачові у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

В силу п. 10 Порядку № 845 стягувач має право повторно надсилати органові Казначейства повернутий виконавчий документ у встановлений п. 6 цього Порядку строк, перебіг якого починається з дня його повернення.

За приписами п.16-21 Порядку №845 органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів:

1) для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів та інших доходів бюджету;

2) що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії;

3) що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами;

4) що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти;

5) що надійшли в інший установлений законодавством спосіб;

6) з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку.

Згідно з п. 28 Порядку №845 орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачом, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів. З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку. Визначені коди класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Враховуючи встановлені обставини, суд зазначає що ст. 1, 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Виконавчі органи рад створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Частиною 3 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з ч. 6 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

За змістом ч. 1, 8 ст. 51 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

За умовами п. 27 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рішення щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету приймаються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з пп. 1 п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України виключно для виконання.

Статтею 2 Бюджетного кодексу України визначено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

За ч.1 ст. 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів (ст. 28 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України). Розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад (ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 76, 77 Бюджетного кодексу України). Виконання місцевих бюджетів покладено на виконавчі органи місцевих рад та місцеві фінансові органи (ст. 63, 64 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 43, 46-51, 78 Бюджетного кодексу України).

Так, відповідно до інформації, наданої Вилківською міською радою у листі від 04.07.2024 №2181/01-26, міська рада не є головним розпорядником бюджетних коштів, не має самостійного балансу та банківських рахунків. Рішенням сесії від 28.04.2016р. №146-УІІ «Про делегування повноважень від імені Вилківської міської ради» делеговано повноваження на отримання доходів та здійснення видатків Виконавчому комітету Вилківської міської ради.

З огляду на зазначене, фінансові ресурси Вилківської міської територіальної громади закріплено за виконавчими органами Вилківської міської ради, які є розпорядниками коштів місцевого бюджету та саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету.

Відтак, з урахуванням того, що Вилківська міська рада не є розпорядником коштів місцевого бюджету м. Вилкове та не має рахунків в органах державного казначейства, колегія суддів вважає, що з метою реального виконання рішення суду у даній справі, стягнення присудженої заборгованості слід здійснювати з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Вилкове - Виконавчого комітету Вилківської міської ради.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 916/1952/17.

Суд зазначає, що нові обов`язки на боржника, окрім тих, що вже встановлені постановою, не покладаються, а зміна способу (порядку) виконання рішення суду пов`язана із відсутністю у боржника відкритих рахунків, а також рахунків з яких можливо було здійснити безспірне списання.

Водночас, суд звертає увагу на те, що з моменту прийняття постанови Південно-західного апеляційного господарського суду по цій справі набрала законної сили ще 19.06.2024, відповідач не був позбавлений можливості самостійно та добровільно виконати рішення суду, проте, як свідчать наявні матеріли справи, таких дій не вчинив та добровільно рішення суду, як самостійно так й через відповідні виконавчі органи, не виконав.

Крім того, слід звернути увагу, що у даному випадку не відбудеться заміни сторони на стадії виконання судового рішення, оскільки судом стягнуто грошові кошти саме з Вилківської міської ради, однак за рахунок бюджетних асигнувань Вилківської міської ради з відкритих у Казначействі рахунків Виконавчого комітету Вилківської міської ради.

В той же час, суд приймає до уваги те, що наказ не виконується органами державної казначейської служби України, адже у порядку, який встановлений судом його виконати неможливо. Вказане в сукупності нівелює значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

При цьому, слід зазначити, що право вибору того, через якого з таких розпорядників слід здійснити стягнення коштів місцевого бюджету Вилківської територіальної громади шляхом зміни порядку виконання судового рішення є правом стягувача.

З практики Європейського суду з прав людини вбачається, що право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgme№ts and Decisions 1997-II). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 у справі Фуклев проти України, заява №71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17.05.2005 у справі Чіжов проти України п. 40, заява N 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі Comingersoll S. A. проти Португалії, заява №35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

Окрім того, вирішуючи справу Шмалько проти України Європейський суд з прав людини в п. 43 свого рішення від 20.07.2004 дійшов наступного висновку: Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що визнання владою заявника відповідальним за ініціювання виконавчих проваджень стосовно судового рішення на його користь і нехтування нею його фінансовим станом були надмірним обтяженням і призвели до обмеження його права на доступ до суду такою мірою, що знівелювало сутність цього права (§ 65 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року).

Спосіб і порядок виконання рішення суду передбачають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій. Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу чи порядку виконання рішення суду не має змінювати суті самого судового рішення.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Так, в силу приписів до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наведені у заяві доводи, надавши оцінку аргументам відповідача, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання судового рішення у справі №916/3541/23 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури про зміну порядку виконання судового рішення у справі №916/3541/23.

2. Змінити порядок виконання п. 4 резолютивної частини постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 у справі №916/3541/23 та визначити його таким чином:

Стягнути з Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, вул. Моряків-Десантників, буд.18, код ЄДРПОУ 40594334), яка діє від імені та в інтересах Вилківської міської територіальної громади, за рахунок місцевого бюджету, з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Вилкове - Виконавчого комітету Вилківської міської ради (68355, Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Вилкове, вул. Моряків-Десантників, буд.18, код ЄДРПОУ 04057014 ) на користь Одеської обласної прокуратури (р/р UA0000564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 581 001 грн 50 коп..

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.04.2025 року.

Головуюча суддя Н.М. Принцевська

Судді Г.І. Діброва

Я.Ф. Савицький