ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

10 квітня 2025 року Справа № 903/1047/24

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Терещенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства «Несвіч» (45652, Волинська область, Луцький район, село Несвіч, вул. Центральна, 30, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Великий світ» (60000, Чернівецька обл., Хотинський район, м. Хотин, вул. Свято-Покровська, 36-б, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Сільськогосподарський виробничий кооператив «Зеленченський» (32408, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, село Зеленче, вулиця Центральна, 45, ),

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг по перевезенню в сумі 100 421,79 грн,

представники:

від позивача адвокат Тертичний Ю.В.;

від відповідача не з`явився;

від третьої особи не з`явився.

І. Стислий виклад позовних вимог.

Сільськогосподарське приватне підприємство «Несвіч» звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Великий світ» про стягнення 100 421,79 грн заборгованості за договором про надання послуг по перевезенню № 01/10-2024-05 від 01.10.2024, з яких 94 000,00 грн основного боргу, 4 158,09 грн - пеня, 477,70 грн 3% річних та 1 786,00 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання зазначеного договору позивач надав відповідачу послуги з перевезення товару (добрив) у визначені Договорами-заявками терміни на загальну суму 94 000,00 грн, проте останній не сплатив їхню вартість.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував відповідачу зазначені вище штрафні санкції, проценти річних та інфляційні втрати.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, однак директор відповідача під час підготовчого провадження проти позову заперечував з тих підстав, що він договір не підписував. Третя особа пояснення на позов не надала.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.12.2024 матеріали справи № 903/1047/24 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Чернівецької області.

Матеріали справи надійшли до Господарського суду Чернівецької області 09.01.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2025 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 13.01.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив загальне позовне провадження у справі, призначив підготовче засідання на 04.02.2025 та встановив відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропонував надати відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 04.02.2025 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 18.02.2025.

Ухвалою від 18.02.2025 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 05.03.2025.

Ухвалою від 26.02.2025 судове засідання за участю представник позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 05.03.2025 судом витребувано у Сільськогосподарського приватного підприємства «Несвіч» оригінали договору надання послуг по перевезенню, договорів-заявок, міжнародних товарно-транспортних накладних та актів здачі-приймання робіт, доданих до позовної заяви, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Сільськогосподарський виробничий кооператив «Зеленченський», у зв`язку з чим відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 19.03.2025, зобов`язано позивача надіслати третій особі копію позовної заяви та доданих до неї документів в електронний кабінет або листом з описом вкладення, докази чого надати суду до початку підготовчого засідання та запропоновано третій особі надати суду пояснення на позов та докази в їх обґрунтування.

10.03.2025 від позивача на виконання вимог зазначеної вище ухвали надійшли витребувані судом докази та докази направлення третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів.

За наслідками підготовчого засідання суд постановив ухвалу від 19.03.2025 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 10.04.2025, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Відповідач та третя особа явку свого представника в судове засідання 10.04.2025 не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про доставку ухвали Господарського суду Чернівецької області від 19.03.2025 на офіційну електронну адресу відповідача та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення третій особі, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини третьої цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Суд заслухав вступне слово представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Далі суд перейшов до дослідження матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

01 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Великий світ» (надалі - Замовник) та Сільськогосподарським приватним підприємством «Несвіч» (надалі - Виконавець) укладено договір про надання послуг по перевезенню № 01/10-2024-05 (надалі - Договір).

Відповідно до пунктів 1.1 1.5 Договору Виконавець зобов`язується надати транспортні послуги з доставки вантажів до пунктів призначення в установлений строк та видавати їх вантажоодержувачам, а Замовник приймати та оплачувати надані послуги. Предметом даного договору є: надання послуг Виконавця з перевезення вантажів транспортними засобами за заявками Замовника чи вантажовідправника. Перевезення вантажів за цим Договором здійснюється транспортом Виконавця, який належить йому на праві власності або перебуває у законному володінні. Вид, найменування вантажу, його кількість (тоннаж), пункти відправлення та призначення, також інші умови перевезення вказуються в заявці Замовника (вантажовідправника). Сторони погодили, що до Договору, в межах строку його дії, може бути подано необмежену кількість заявок. Перевезення вантажів здійснюється автомобільними транспортними засобами в межах митної території України та у міжнародних перевезеннях.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що для здійснення кожного перевезення Замовник особисто чи від імені вантажовідправника надає Виконавцю заявку, в якій зазначає:

- вид, найменування та кількість (тоннаж) вантажу, перевезення якого необхідно виконати;

- пункт відправлення (місце завантаження), дату та час завантаження транспортних засобів;

- найменування (ім`я) вантажовідправника;

- пункт призначення (доставки, вивантаження) вантажу та найменування (ім`я) вантажоодержувача;

- строк перевезення або дату та час доставки вантажу;

- П.І.Б. та телефон представника Замовника, уповноваженого вирішувати питання перевезення вантажу;

- вимоги до забезпечення збереження та/або умов перевезення (доставки) вантажу;

- вимоги до маршруту перевезення, строків доставки та інші;

- вартість перевезення, попередньо погоджену із Виконавцем.

Фактом погодження Виконавцем заявки є виставлений Замовнику рахунок/товаро-транспортна накладна на оплату даного перевезення (пункт 2.3. Договору).

Перевезення (доставка) вантажу до пункту призначення (доставки) здійснюється силами Виконавця або силами інших перевізників у відповідності із умовами Заявки. До моменту доставки вантажу до пункту призначення і передачі його представнику вантажоодержувача, розпоряджатися вантажем має право лише Замовник (пункт 3.5. Договору).

Зміна пункту призначення (доставки, розвантаження) вантажу, та/або одержувача вантажу, та/або маршруту перевезення вантажу після прийняття виконавцем вантажу до перевезення можлива лише за спільною згодою Замовника та Виконавця (пункт 3.6. Договору).

Згідно пункту 3.7. Договору в момент доставки вантажу до пункту призначення та вручення його представнику вантажоодержувача, представник вантажоодержувача перевіряє цілісність пломб (крім випадків, коли транспортні засоби не опломбовувались і про це вантажовідправник повідомив вантажоодержувача), стан вантажу, а також відповідність фактичної кількості (тоннажу) вантажу кількості (тоннажу), вказаній у товаросупровідних документах.

Вантаж вважається таким, що переданий вантажоодержувачу, а перевезення таким, що виконане, - з моменту підписання уповноваженим представником вантажоодержувача товаросупровідних документів. Для встановлення факту належного виконання перевезене представник Виконавця (у разі його відсутності - водій транспортного засобу) зобов`язаний перевірити повноваження представника вантажоодержувача, проконтролювати правильність заповнення та/або підписання повного комплекту товаросупровідних документів, в тому числі із зазначенням дати та часу доставки (отримання) вантажу, та отримати примірники підписаних документів для їх подальшої передачі Замовнику (пункт 3.9. Договору).

Відповідно до пунктів 4.1. 4.3. Договору після виконання перевезення по кожній заявці, Виконавець складає акт наданих послуг, в якому фіксує факт перевезення вантажу, його кількість (тоннаж), належне (неналежне) виконання, вартість перевезення. Допускається складання акту наданих послуг за декількома Заявками або за певний період, за умови, що тривалість періоду не перевищує та не виходить за межі звітного податкового місяця.

Акт наданих послуг складається у 2 (двох) оригінальних примірниках, підписується уповноваженою особою Виконавця, скріплюється печаткою Виконавця та передається на затвердження Замовнику шляхом особистого вручення, кур`єром або за допомогою поштового зв`язку.

Замовник протягом 1 (одного) робочого дня з дати отримання акту наданих послуг затверджує його або надає письмову мотивовану відмову. Затвердження здійснюється шляхом підписання уповноваженою особою Замовника акту наданих послуг та направлення одного із його примірників Виконавцю. З моменту затвердження акту наданих послуг Заявки, на підставі яких він складений, вважаються виконаними.

Згідно пункту 5.3. Договору розрахунок за кожну поставлену партію товару здійснюється Замовником протягом 7 (семи) календарних днів з дня отримання відповідної партії товару по товарно-транспортній накладній, в сумі, яка зазначена на таку партію товару.

Підпунктом 6.1.1. Договору передбачено обов`язок Замовника своєчасно та в повному обсязі сплачувати Виконавцю кошти за виконану роботу.

Відповідно до пунктів 8.2, 8.5 Договору сторони погодили, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за цим Договором Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми недопоставленого товару. Сторони погодили позовну давність для застосування штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) 3 (три) роки.

Відповідно до пункту 10.2. Договору, він набирає чинності з моменту підписання його повноважними представниками Сторін і діє до 31.12.2025. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від виконання своїх обов`язків, які виникли під час дії Договору або у зв`язку із його виконанням.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками. Відповідачем не надано доказів розірвання або визнання недійсним чи неукладеним договору № 01/10-2024-05 від 01.10.2024, а тому він є чинним станом на день подання позову та вирішення цієї справи, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

01.10.2024 ТОВ «Великий світ» подало дві заявки про здійснення перевезень вантажу з села Драби Лодзинського воєводства, Польща до місця вивантаження у селі Зеленче Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, Україна, про що сторонами погоджено та підписано:

1) договір-заявку/Umowa-Zlecenie № В/Р20-06 від 01.10.2024 на перевезення добрива у кількості 23,4 тонни. Вартість послуг визначено у сумі 47 000,00 грн. Оплата здійснюється по оригіналах документів 7-8 банківських днів;

2) договір-заявку/Umowa-Zlecenie № В/Р20-07 від 01.10.2024 на перевезення добрива у кількості 23,4 тонни. Вартість послуг визначено у сумі 47 000,00 грн. Оплата здійснюється по оригіналах документів 7-8 банківських днів.

За умовами вищезазначених договорів-заявок Сільськогосподарське приватне підприємство «Несвіч» як виконавець повинен здійснити завантаження товару 02.10.2024 (нормативний простій на завантаження встановлено 96 годин) та доставити до місця вивантаження 05-07 жовтня 2024 року.

Замовлення підписано сторонами та скріплено їх печатками, що належним чином підтверджує узгодження між сторонами всіх необхідних умов перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи, Сільськогосподарське приватне підприємство «Несвіч» свої зобов`язання по договору та заявці виконало, надало послуги з перевезення у визначені Замовником терміни, а саме 07.10.2024, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними:

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR А № 184027 від 03.10.2024;

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR А № 184028 від 03.10.2024.

Крім того, факт надання послуг підтверджується підписаними обома сторонами та скріплені печатками акти здачі-приймання робіт (надання послуг):

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 271 від 07.10.2024 до Договору № 01/10-2024-05 від 01.10.2024, Договір-Заявка/Umowa-Zlecenie № В/Р20-07 від 01.10.2024 на суму 47 000,00 грн;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 272 від 07.10.2024 до Договору № 01/10-2024-05 від 01.10.2024, Договір-Заявка/Umowa-Zlecenie № В/Р20-06 від 01.10.2024 на суму 47 000,00 грн.

07.10.2024 позивач для оплати замовлення перевезення виставив відповідачу рахунки на оплату:

- рахунок на оплату № 2526 від 07.10.2024 до Договору № 01/10-2024-05 від 07.10.2024, Договір-Заявка/Umowa-Zlecenie № В/Р20-07 від 01.10.2024 на суму 47 000,00 грн;

- рахунок на оплату № 2529 від 07.10.2024 до Договору № 01/10-2024-05 від 07.10.2024, Договір-Заявка/Umowa-Zlecenie № В/Р20-06 від 01.10.2024 на суму 47 000,00 грн.

У Договорах-заявках № В/Р20-06 від 01.10.2024 та № В/Р20-07 від 01.10.2024 зазначається, що відлік терміну оплати буде вестись від дати отримання повного правильного пакету документів. Оригінали повинні надійти на поштову адресу замовника протягом 10 (десяти) днів після розвантаження.

09.10.2024 позивач надіслав на ім`я директора відповідача пакет документів за адресою: м. Хмельницький, вул. Інститутська, 13-А, відділення ТОВ «НОВА ПОШТА» № 14, які одержані 11.10.2024, одержувач Калиняк Василь Анатолійович, що підтверджується експрес-накладною «Нової пошти» № 3813.

Таким чином, відповідно до умов підписаних договорів-заявок відлік строку оплати розпочався з 12.10.2024, останнім днем оплати є 18.10.2024.

Крім того, 28.11.2024 Сільськогосподарське приватне підприємство «Несвіч» направило ТОВ «Великий світ» претензію про невиконання грошових зобов`язань за надані послуги у сумі 94 000,00 грн, вих. № 1469 від 28.11.2024. 29.11.2024 цінним листом з описом за адресою: 60000, Чернівецька обл., Хотинський р-н, м. Хотин, вул. Свято-Покровська, 36-Б. Згідно трекінгу Укрпошти претензію отримано відповідачем 06.12.2024.

Отже, позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання по наданню послуг з переведення вантажу, проте відповідач порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 94 000,00 грн.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що спір у даній справі є майновим та зумовлений неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати вартості наданих послуг з перевезення.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Перелік документів, що підтверджують приймання вантажу до транспортування визначено статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Так, відповідно до частин 11, 12 зазначеної статті перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про транзит вантажів», який визначає засади організації та здійснення транзиту вантажів авіаційним, автомобільним, залізничним, морським і річковим транспортом через територію України, транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування

Одним із основних міжнародних документів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана в Женеві 19 травня 1956 року (далі - Конвенція).

За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної Конвенції, а згідно листа Міністерства закордонних справ України від 16.05.2007 № 72/14-612/1-1559 «Щодо набуття чинності міжнародними договорами» ця Конвенція набрала чинності для України 17 травня 2007 року.

Згідно статті 1 Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

З урахуванням статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 4 Господарського процесуального кодексу України до спірних правовідносин застосовуються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, які мають пріоритет над правилами, передбаченими законодавством України.

Стаття 4 Конвенції передбачає, що Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, зокрема, наданою сторонами CMR, якою підтверджується прийняття вантажу до перевезення.

Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Статтею 9 Конвенції встановлено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Таким чином, надана позивачем міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) є належним та допустимим доказом надання ним транспортно-експедиторських послуг, що підтверджує виконання експедитором обов`язків з прийняття вантажу до перевезення та належної передачі вантажу вантажоотримувачу в обумовленому місці вивантаження.

На підставі встановлених обставин суд приходить до висновку, що позивач належно виконав свої зобов`язання за договором про надання послуг по перевезенню № 01/10-2024-05 від 01.10.2024 та надав ТОВ «Великий світ» послуги, що ним обумовлені.

Зазначеними вище міжнародними товарно-транспортними накладними CMR А 184027 від 03.10.2024, CMR А № 184028 від 03.10.2024 та актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 271 від 07.10.2024, № 272 від 07.10.2024 підтверджується надання позивачем та отримання відповідачем послуг по перевезенню на загальну суму 94 000,00 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів і тверджень позивача не надав.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене, та беручи до уваги, що на день розгляду справи відповідач наявну заборгованість не спростував, матеріали справи не містять доказі погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення заборгованості в сумі 94 000,00 грн є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо усних заперечень директора відповідача (під час підготовчих засідань) про факт укладення та підписання договору про надання послуг по перевезенню № 01/10-2024-05 від 01.10.2024 суд зазначає таке.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що ст. 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В матеріалах справи відсутні докази, що підпис у договорі про надання послуг по перевезенню № 01/10-2024-05 від 01.10.2024 не належить директору відповідача, тобто договір є неукладеним, чи докази визнання недійсним даного договору в судовому порядку.

У відповідності до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пунктах 8.1, 8.2 Договору сторони передбачили відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором у виді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Отже, позивач правомірно просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення оплати наданих послуг за період з 19.10.2024 до 12.12.2024 в сумі 4 158,09 грн. Судом перевірено здійснений позивачем розрахунки пені та визнано його правильними та обґрунтованими.

Відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що від є арифметично правильним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

V. Висновок суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивач надав відповідачу послуги по перевезенню на загальну суму 94 000,00 грн, проте останній неналежно виконав обов`язок щодо її оплати, внаслідок з нього підлягає стягненню 94 000,00 грн основного боргу, 4 158,09 грн пені, 477,70 грн 3% річних та 1 786,00 грн інфляційних втрат.

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн згідно платіжної інструкції № 9918 від 19.12.2024.

У відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Великий світ» (60000, Чернівецька обл., Хотинський район, м. Хотин, вул. Свято-Покровська, 36-б, ) на користь Сільськогосподарського приватного підприємства «Несвіч» (45652, Волинська область, Луцький район, село Несвіч, вул. Центральна, 30, ) заборгованість за договором про надання послуг по перевезенню № 01/10-2024-05 від 01.10.2024 в сумі 94 000,00 грн, 4 158,09 грн пені, 477,70 грн 3% річних та 1 786,00 грн інфляційних втрат, а також та 3 028,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2025 року.

Суддя І.В. Марущак