ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5677/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Васильєва К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Татаринов О.С.,

від відповідача: Фінєєв Д.С.,

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Канів-СГЕМ" до відповідача: Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-СПЕЦГІДРОЕНЕРГОМОНТАЖ", про визнання недійсним рішення,

зазначає наступне:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Канів-СГЕМ" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій просить:

визнати недійсним пункт 1 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на закупівлю послуги ДК 021:2015: 50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.ua відповідно до ідентифікатора закупівлі UA-2017-06-07-000254-c);

визнати недійсним пункт 2 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» штрафу у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень;

визнати недійсним пункт 4 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій. які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на закупівлю послуги ДК 021:2015: 50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.ua відповідно до ідентифікатору закупівлі UA-2017-07-24-000998-b);

визнати недійсним пункт 5 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» штрафу у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень;

визнати недійсним пункт 7 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом «ІОжно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на закупівлю послуги ДК 021:2015: 50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.ua відповідно до ідентифікатору закупівлі UA-2017-08-04-000081-а);

визнати недійсним пункт 8 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» штрафу у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Обґрунтовуючи підстави звернення із позовом до суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Канів-СГЕМ" (надалі ТОВ "Канів-СГЕМ", Позивач), посилається на те, що відповідно до статей 59, 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (вказане рішення у частині, що стосується Позивача у справі, підлягає визнанню недійсним, оскільки під час прийняття рішення не були доведені обставини, які мають значення для справи і визнані встановленими, висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що в оскаржуваному рішенні не наведено об`єктивних та поважних причин, котрі існували у Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі Відділення АМК, Відповідач) та зумовлювали поважність розгляду справи впродовж 6 років, всупереч встановленого статтею 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" строку давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в контексті того, що предметом розгляду було три закупівлі, в яких брало участь тільки два учасника, котрі належним чином виконували вимоги Відділення АМК в частині надання відповідей на надіслані запити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 26.12.2025 позовній заяві ТОВ "Канів-СГЕМ" присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/5677/23 та визначено суддю Сулімовську М.Б. для її подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.01.2024 позовну заяву ТОВ "Канів-СГЕМ" залишено без руху, зокрема з підстав несплати судового збору у встановленому розмірі (16104,00 грн за звернення із відповідним позовом), у той час, як представлено докази оплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

15 січня 2025 року ТОВ "Канів-СГЕМ" на виконання приписів ухвали про залишення позовної заяви без руху представлено відповідні докази, в т.ч. докази оплати судового збору розміром 13420,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.01.2024 прийнято позовну заяву ТОВ "Канів-СГЕМ" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5677/23, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-СПЕЦГІДРОЕНЕРГОМОНТАЖ" (надалі ТОВ "Дніпро-СГЕМ", Третя особа).

Відділенням АМК реалізовано право на представлення відзиву на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог. Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати для ухвалення рішення у справі, серед іншого посилається на те, що законодавство не містить строків розгляд заяв і справ про захист економічної конкуренції, в свою чергу, приписи статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачають зупинення строків давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції на час розгляду Відділенням АМК відповідних справи; те, що докази в антимонопольній справі підлягали отриманню не тільки від Позивача та Третьої особи, ай інших осіб (як то державних органів), розпорядників достовірної інформації; наводить позицію стосовно кожного із оспорюваних пунктів рішення; зазначає про наявність іншої судової справи 916/4909/23, в межах якої Третьою особою оспорюється правомірність аналогічного рішення у антимонопольній справі в частині пунктів, котрі її стосуються.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.05.2024, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024, у задоволенні позову ТОВ "Канів-СГЕМ" відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03.12.2024 рішення Господарського суду Одеської області від 09.05.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2024 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Направляючи справу на новий розгляд Верховним Судом зазначено, що положення частини 2 статті 42 Закону № 2210 визначають, що перебіг строків давності зупиняється на час розгляду органом АМК антимонопольної справи. Водночас наведені положення ніяким чином не скасовують, підміняють та/або продовжують строки, визначені у частині 1 цієї статті. Також в силу положень статті 19 Конституції України та пункту 1 статті 3 Закону № 3659-XII не наділяють правом органи АМК щодо притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за порушення конкурентного законодавства поза межами, визначеними у частині 1 статті 42 Закону № 2210.

Отже, у вирішенні питання щодо дотримання органом АМК строків давності притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності тлумачення словосполучення "розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" першочергове значення має саме сутнісний зміст поняття "розгляд справи". Тобто вчинення органом АМК всіх необхідних процесуальних дій, направлених на збір доказів, які підтверджують обставини інкримінованого суб`єкту господарювання порушення конкурентного законодавства та вчинення всіх необхідних передбачених Законом дій задля встановлення обставин такого порушення, і, відповідно, прийняття рішення щодо наявності / відсутності підстав для притягнення цього суб`єкта до відповідальності.

Верховний Суд у справі № 910/19008/21 перевіривши застосування норм права щодо відсутності у Відділення АМК об`єктивних і поважних причин розгляду антимонопольної справи протягом тривалого часу (9 років) та недотримання строків давності, встановлених у частині 1 статті 42 Закону № 2210, погодився із судами попередніх інстанцій щодо правильного висновку про наявність, визначених Законом № 2210 підстав для скасування (визнання недійсним) Рішення АМК та на законних підставах задовольнили позов Товариства.

Суд апеляційної інстанції означив, що постанова Верховного Суду від 14.05.2024 року у справі № 910/19008/21 не є релевантною. Втім Верховний Суд в цьому аспекті виходив з того що релеватність треба розглядати в двох аспектах: чи є висновок щодо застосування норми права, чи зберігає він свою дію у цих відносинах. Верховний Суд звертає увагу, що у справі, зокрема у постановах від 18.05.2023 та 14.05.2024 у справі № 910/19008/21 висловлені загальні критерії, які необхідно досліджувати під час тривалості розслідування справ АМК.

Верховним Судом зазначено, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях не досліджували та не оцінили наявність / відсутність об`єктивних та поважних причини з якими пов`язано тривалість розгляду справи Відділення АМК, як-то: складність справи, поведінка сторін (відповідачів антимонопольної справи), дії / бездіяльність відповідних державних органів, зокрема й Відділення АМК, тощо, тривалого розгляду антимонопольної справи протягом майже 6 років. Зокрема з моменту надіслання вимоги Відділенням АМК до Позивача, винесенням розпорядження Відділення АМК від 28.11.2017 щодо початку розгляду антимонопольної справи № 1-26.206/68-2017, відносно позивача до 01.12.2021 направлення Відділенням АМК листа до податкової служби, Пенсійного фонду України та винесення остаточного рішення. Крім того, суди попередніх інстанцій не з`ясували питання, чи вплинуло розслідування у такий строк та прийняття рішення Відділення АМК протягом 6 років з початку розслідування на права Позивача, у тому числі майнові.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області 25.12.2024 визначено суддю Гута С.Ф. для розгляду справи № 916/5677/23.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.12.2024 суддею Гутом С.Ф. прийнято справу до свого провадження, призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28 січня 2025 року.

20 січня 2025 року Відділенням АМК представлено додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що розпорядженням адміністративної колегії Миколаївського територіального відділення АМК України розпочато розгляд антимонопольної справи № 1-26.206/68-2017, 28.11.2019 вказане відділення припинено шляхом приєднання до Одеського обласного територіального відділення АМК Україні, пізніше перейменоване в Південне міжобласне територіальне відділення АМК України.

В процесі організаційних змін встановлено факт відсутності справ, серед яких № 1-26.206/68-2017, у зв`язку із чим розпочато досудове розслідування (триває до теперішнього часу). Як наслідок втрати антимонопольної справи, виникла необхідність у повторному зборі доказів (надсилання відповідних запитів) та вчинення обов`язкових процесуальних дій.

17 серпня 2023 року складено попередній висновок, розгляд антимонопольної справи призначено на 24 жовтня 2024 року.

Враховуючи викладене, Відділення АМК зазначає, що розгляд справи тривав понад 6 років з об`єктивних причин, у той же час, строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачений статтею 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не закінчився.

28 січня 2025 року ТОВ "Канів-СГЕМ" представлено додаткові письмові пояснення у справі, в яких посилається на те, що у справі № 916/4909/23 ТОВ "Дніпро-СГЕМ" оскаржувалось аналогічне рішення в адміністративній справи (в частині пунктів, що його стосуються), постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 позовні вимоги ТОВ "Дніпро-СГЕМ" задоволено, а встановлені у постанові обставини є преюдиційними по відношенню до цієї справи; те, що у Відділення АМК відсутні об`єктивні та поважні причини, котрі зумовлюють настільки тривалий розгляд справи за трьома процедурами закупівель з двома учасниками, звертає увагу суду, що відповіді від установ на запити Відповідача надійшли протягом листопада 2021 січня 2022 років, втім оскаржуване рішення прийнято 24 жовтня 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.01.2025 відкладено підготовче засідання на 11 лютого 2025 року.

05 та 06 лютого 2025 року ТОВ "Дніпро-СГЕМ" представлено заяви, в яких просить розглядати справу за відсутності представника та повідомляє про підтримання заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11 березня 2025 року.

03 березня 2025 року ТОВ "Канів-СГЕМ" представлено клопотання, в якому посилається на те, що постановою Верховного Суду від 27.02.2025 залишено без змін постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 у справі № 916/4909/23, у зв`язку із чим просить врахувати правові позиції викладені у постанові Верховного Суду у справі № 916/4909/23.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25 березня 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.03.2025 відкладено розгляд справи на 01 квітня 2025 року.

Відповідно до сформованої автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки 26.03.2025 до електронного кабінету ТОВ "Дніпро-СГЕМ" підсистемою Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі доставлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 01 квітня 2025 року.

Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено право участі представника ТОВ "Канів-СГЕМ" у засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів після звернення із відповідним клопотанням.

У призначене на 01 квітня 2025 року судове засідання представник ТОВ "Дніпро-СГЕМ" не з`явився.

Приписами частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи наявні в матеріалах справи сформовані автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідки про доставку до електронного кабінету ТОВ "Дніпро-СГЕМ" підсистемою Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі кожної із постановлених у справі ухвал, ТОВ "Дніпро-СГЕМ" вважається належним чином повідомленим про призначенні засідання суду.

В процесі розгляду справи представник ТОВ "Канів-СГЕМ" підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, представник Відділення АМК натомість заперечував проти заявлених позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову.

01 квітня 2025 року в судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

Розпорядженням адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.11.2017 № 68-р розпочато розгляд справи № 1-26.206/68-2017 за ознаками вчинення ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРО-СПЕЦГІДРОЕНЕРГОМОНТАЖ" (правопопередник ТОВ "Дніпро-СГЕМ") порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відповідно до ідентифікаторів закупівель UA-2017-06-07-000254-с, UA-2017-07-24-000998-b та UA-2017-08-04-000081-a.

06 жовтня 2017 року Миколаївським обласним територіальним відділення Антимонопольного комітету України складено до ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" вимогу вих. № 2-292/80-1375 про надання відповідних документів та пояснень за наведеним переліком.

13, 18 та 27 жовтня 2017 року ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" складено відповідні письмові пояснення (вих. №№ 97, 98, 99 та 105) стосовно вимоги Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вих. № 2-292/80-1375) та надіслано їх останньому.

Відповідно до розпорядження Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 № 23-рп "Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України" з 06.04.2020 постановлено припинити Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України шляхом приєднання до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України визначено правонаступником усіх майнових прав та обов`язків Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, постановлено з 7 квітня 2020 Одеському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України розпочати виконання функцій, покладених Положенням про територіальні відділення, що були віднесені до компетенції Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Також постановлено з 07 квітня 2020 року змінити найменування з Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

03 червня 2020 змінено найменування юридичної особи з Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

06 серпня 2020 року Антимонопольним комітетом України складено протокол, котрим зафіксовано факт відсутності певних справ, зокрема справи № 1-26.206/68-2017

09 вересня 2020 року Антимонопольним комітетом України складено до Державного бюро розслідувань заяву (повідомлення) № 200-29/01-12312 про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 357 КК України, в якому посилаючись на розпорядження від 28.11.2019 № 23-рп (про припинення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України шляхом приєднання до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України), повідомляє, що під час виїзної перевірки встановлено факт відсутності матеріалів певних справ про захист економічної конкуренції, які знаходяться на розгляді, зокрема справи № 1-26.206/68-2017, у зв`язку із чим просить розпочати досудове розслідування.

22 вересня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідний запис (номер кримінального провадження № 0000943).

01 грудня 2021 року Відділенням АМК отримано та зареєстровано відповідь (від 24.11.2021) Головного управління ДПС у м. Києві на вимогу останнього від 09.11.2021 № 65-02/4277 із наявними додатками.

31 березня 2023 року Відділенням АМК складено до ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" вимогу № 65-02/633 про надання відповідної інформації за переліком.

18 квітня 2023 року Відділенням АМК зареєстровано відповідь (від 14.04.2023) ТОВ "Дніпро-СГЕМ" на вимогу від 31.03.2023 № 65-02/632.

20 квітня 2023 року ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" підготовлено відповідну відповідь на запит (№ 65-02/633), яку надіслано до Відділення АМК 21 квітня 2023 року.

17 серпня 2023 року Відділенням АМК складено подання № 65-03/108п з попередніми висновками у справі 1/26.206/68-2017 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке в цей же день надіслано до ТОВ "КАНІВ-СГЕМ".

04 вересня 2023 року ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" складено заперечення стосовно вказаного подання, які в цей же день надіслано до Відділення АМК

Рішенням Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 24.10.2023 № 65/68-р/к у справі № 1-26.206/68-2017:

визнано, що ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та ТОВ "Дніпро-СГЕМ" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом "Южно-Українська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на закупівлю послуги ДК 021:2015:50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель httрs://ргоzоrrо.gоv.uа відповідно до ідентифікатора закупівлі UA-2017-06-07-000254-c) (пункт 1);

за порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, вирішено накласти на ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" штраф у розмірі 68000,00 гривень (пункт 2)

визнано, що ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та ТОВ "Дніпро-СГЕМ" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом "Южно-Українська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на закупівлю послуги ДК 021:2015: 50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель httрs://рюzоrго.gоv.uа відповідно до ідентифікатору закупівлі UA- 2017-07-24-000998-b) (пункт 4);

за порушення, вказане в пункті 4 резолютивної частини цього рішення, вирішено накласти на ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" штраф у розмірі 68000,00 гривень (пункт 5);

визнано, що ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та ТОВ "Дніпро-СГЕМ" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом "Южно-Українська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на закупівлю послуги ДК 021:2015:50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.ua відповідно до ідентифікатору закупівлі UA-2017-08-04-000081-а) (пункт7);

за порушення, вказане в пункті 7 резолютивної частини цього рішення, вирішено накласти на ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" штраф у розмірі 68000,00 гривень (пункт 8).

Предметом дослідження територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №1-26.206/68-2017 були проведені відокремленим підрозділом "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" торги, а саме:

- на закупівлю послуг - ДК 021:2015: 50710000-5 - "Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель" (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на веб порталі уповноваженого органу з питань закупівель, ідентифікатор закупівлі UA-2017-06-07-000254-с) з очікуваною вартістю предмета закупівлі у сумі 1489998,80 грн, дата проведення електронного аукціону 23.06.2017 (далі "торги 1");

- на закупівлю послуг - ДК 021:2015: 50710000-5 - "Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель" (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на веб порталі уповноваженого органу з питань закупівель, ідентифікатор закупівлі UA-2017-24-000998-b) з очікуваною вартістю предмета закупівлі у сумі 1240792,69 грн, дата проведення електронного аукціону 10.08.2017 (далі "торги 2");

- на закупівлю послуг - ДК 021:2015: 50710000-5 - "Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель" (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на веб порталі уповноваженого органу з питань закупівель, ідентифікатор закупівлі UA-2017-08-04-000081-a) з очікуваною вартістю предмета закупівлі у сумі 1384023,34 грн, дата проведення електронного аукціону 21.08.2017 (далі "торги 3").

У пункті 15 рішення Відділення АМК "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 24.10.2023 № 65/68-р/к у справі № 1-26.206/68-2017 вказано, що за результатами аналізу матеріалів, розміщених в електронній системі закупівель "Prozorro" щодо торгів, та отриманої під час розгляду справи інформації виявлені факти, які свідчать про те, що ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та Публічне акціонерне товариство "ДНІПРО-СПЕЦГІДРОЕНЕРГОМОНТАЖ" узгоджували свою поведінку під час підготовки тендерних пропозицій та участі у торгах.

Відділенням АМК встановлено пов`язаність вказаних учасників торгів через трудові, господарські, в тому числі орендні, та фінансові відносини, а саме:

1) Публічне акціонерне товариство "ДНІПРО-СГЕМ" є одним з чотирьох засновників (учасників) ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" (розмір частки 25%), що підтверджується протоколом загальних зборів учасників ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" №1/2014 від 16.04.2014;

2) інші засновники (учасники) Товариства з обмеженою відповідальністю "КАНІВ-СГЕМ" фізичні особи ОСОБА_1 (розмір частки 88,34%) та ОСОБА_2 (розмір частки 0,98%), які до цього ж є відповідно керівником (директором, єдиним виконавчим органом) та головним бухгалтером цього товариства, в період проведення всіх трьох торгів перебували на посадах в Публічному акціонерному товаристві "ДНІПРО-СГЕМ", зокрема, ОСОБА_1 в наглядовій раді (орган управління), ОСОБА_2 в ревізійній комісії (органі фінансового контролю) (протокол загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "ДНІПРО-СГЕМ" №22 від 23.04.2014, при цьому головуючим загальних зборів Публічного акціонерного товариства "ДНІПРО-СГЕМ" визначено ОСОБА_1 );

3) обміном кваліфікованих робітників між ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРО-СГЕМ", що свідчить про їх тісну співпрацю, взаємодію та спілкування (у 2016-2017 роках 5 фізичних осіб почергово мали трудові відносини, в тому числі за цивільно-правовими договорами, з кожним з них, і це не зважаючи на різне територіальне розташування цих суб`єктів господарювання (м. Київ та м. Канів Черкаської області).

4) придбання (отримання) товарів (послуг) в одних самозайнятих осіб;

5) сталими господарськими відносинами: зокрема, за 2017 рік (рік проведення торгів) між ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРО-СГЕМ" проведена 61 господарська операція, за результатами чого ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" отримало 21845033,19 грн, а Публічне акціонерне товариство "ДНІПРО-СГЕМ" 2157670,45 грн, аналогічно активні господарські відносини мали місце і у 2016 році (службовий лист ГУ ДПС у м. Києві та витяг із додатку до нього про господарські відносини);

6) пов`язаність орендними відносинами як у 2016 році, так і у 2017 році (рік проведення торгів): Публічне акціонерне товариство "ДНІПРО-СГЕМ" надавало в оренду ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" окреме індивідуально визначене нерухоме майно адміністративно-виробничий майновий комплекс, розміщений за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул. Леніна, 1823, що підтверджується відповідними договорами оренди №КК-1 від 01.01.2016 та №КК-1/2017 від 01.01.2017;

7) пов`язаність відносинами фінансового характеру (надання фінансової допомоги Публічним акціонерним товариством "ДНІПРО-СГЕМ" на користь ТОВ "КАНІВ-СГЕМ");

8) спільні завчасні дії під час участі в аукціоні торгів 1. (зокрема, ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та Публічне акціонерне товариство "ДНІПРО-СГЕМ" спільно зайшли в аукціон торгів 1 завчасно з різницею у 13 хв, що свідчить про їх скоординовану поведінку під час участі у цих торгах);

9) спільні властивості електронних файлів документів, поданих на торги 1:

-файли ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та Публічного акціонерного товариства "ДНІПРО-СГЕМ" мають спільних автора змін ("Admin"), дати створення (14.06.2017) та змін (14.06.2017);

-послідовне створення та змінення файлів в один і той же день 14.06.2017, не обумовлюється ні датою оголошення проведення торгів 1 (07.06.2017), ні кінцевим строком подання тендерних пропозицій (22.06.2017).

Відповідно до зазначених у рішенні Відділення АМК даних в процесі розгляду справи останнім отримано наступну інформацію: Лист Державного підприємства «Прозорро» від 22.11.2021 № 206/01/2569/04 (вх. від 22.11.2021 № 65-01/2926) (абзац 73); Лист Головного управлінням ДПС у м. Києві від 24.11.2021 № 51916/5/26-15-12-07-19 (вх. від 01.12.2021 № 65-01/824-Кі) (абзаци 39, 44, 48); Лист Головного управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області від 26.11.2021 № 2300-0604-8/71576 (вх. від 07.12.2021 № 65-01/846-Кі) (абзац 37); Лист Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.11.2021 № 2600-0705-5/189196 (вх. від 07.12.2021 № 65-01/840-Кі) (абзац 38); Лист Головного управлінням ДПС у Черкаській області від 29.11.2021 № 9994/5/23-00-12-0115 (вх. від 07.12.2021 № 65-01/741-Кі) (абзаци 39, 44, 48); Лист акціонерного товариства «Райффайзен Банк» від 29.12.2021 № 81-15-9/14600-БТ (вх. від 04.01.2022 № 65-01/11-Кі) (абзаци 50, 59); Лист акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» від 29.12.2021 № БТ/0022801/6377-21 (вх. від 05.01.2022 № 65-01/21-Кі) (абзац 50); Лист акціонерного товариства «Укрсиббанк» від 31.12.2021 № 57-2/11/98 БТ (вх. Від 12.01.2022 № 65-01/40-Кі) (абзаци 50, 59); Лист акціонерного товариства «Банк Січ» від 12.01.2022 № 46/06-І-БТ (вх. Від 19.01.2022 № 65-01/50-Кі) (абзац 50); Лист ГУ ДПС у м. Києві від 08.03.2023 № 7956/5/26-15-04-03-04 (вх. від 13.03.2023 № 65-01/4669) (абзац 134); Листа ГУ ДПС у Черкаській області від 10.03.2023 № 1687/5/23-00-04-04-06 (вх. Від 17.03.2023 № 65-01/126-Кі) (абзац 134); Лист ТОВ «Канів-СГЕМ» від 20.04.2023 № 33 (абзаци 41, 46, 54, 67); Лист ТОВ «Дніпро-СГЕМ» від 14.04.2023 № 68 (абзаци 42, 46, 54, 68).

У пунктах 93, 94 рішення Відділення АМК "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" від 24.10.2023 № 65/68-р/к у справі № 1-26.206/68-2017 зазначено, що доказами, зібраними у справі, та дослідженням усієї сукупності факторів, що об`єктивно могли вплинути на поведінку учасників торгів, доводиться висновок про те, що їх дії були узгодженою поведінкою, яка стосувалася спотворення результатів торгів. Отже, сукупність наведених у справі обставин свідчить про вчинення ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та ТОВ "ДНІПРО-СГЕМ" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", що кваліфікуються за пунктом 4 частини 2 статті 6 цього ж Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурах публічних закупівель, проведених відокремленим підрозділом "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" відповідно до ідентифікаторів закупівель UA-2017-06-07-000254-с, UA-2017-07-24-000998-b та UA-2017-08-04-000081-a.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Стаття 2 ГПК України визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ГПК України).

Відповідно до статей 15 та 16 ЦК України та статті 20 ГК України кожна особа чи суб`єкт господарювання має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного та господарського законодавства.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Тендер (торги) це здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів згідно з процедурами, установленими чинним законодавством. Такий конкурентний відбір забезпечується лише завдяки наявності конкуренції між учасниками торгів. Метою проведення торгів є отримання замовником найкращої пропозиції, тобто одержання товару належної якості за оптимальною ціною. Змагальність учасників торгів передбачає самостійні дії (поведінку) кожного з учасників і зумовлює для здобуття перемоги пропонування кращих умов за найнижчими цінами; якщо учасники торгів домовляються між собою (узгоджуються) щодо умов своїх пропозицій конкурсних торгів, то усувається й самостійність в їх поведінці. Коли учасники торгів домовляються (узгоджують свою поведінку між собою) один з іншим щодо умов своїх конкурсних пропозицій, то усувається й самостійність в їх поведінці, а, як наслідок, і конкуренція між ними під час проведення процедур закупівель. Якщо ж учасники замінили конкуренцію між собою на координацію, то покупець не отримує той результат, який би він отримав в умовах справжньої конкуренції, тому такі узгоджені дії учасників торгів спотворюють ці ж самі торги (тендери).

Статтею 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

В силу частини 2 статті 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

За умовами частини 1, пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом (частина 4 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Приписами статті 51 Закону України "Про захист економічної конкуренці" унормовано, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За порушення, передбачені, зокрема, пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі, встановленому частиною другою статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

За приписами статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини 1 та 2 статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Водночас згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Негативним наслідком при цьому є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами). Недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу.

Отже, для визнання органом Антимонопольного комітету порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що разом з тим призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі.

Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

Аналогічна стала правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 13.03.2018 у справі № 924/381/17, від 12.06.2018 у справі № 922/5616/15, від 18.10.2018 у справі № 916/3214/17, від 18.12.2018 у справі № 922/5617/15, від 05.03.2020 у справі № 924/552/19, від 11.06.2020 у справі № 910/10212/19, від 22.10.2019 у справі № 910/2988/18, від 05.08.2018 у справі № 922/2513/18, від 07.11.2019 у справі № 914/1696/18, від 02.07.2020 у справі № 927/741/19 тощо.

Суду під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу, належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини 2 статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.

Закон не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. Саме тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до вищенаведеної норми процесуального закону.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

У процесі розгляду справ господарські суди мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення Антимонопольним комітетом України обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у рішенні Антимонопольного комітету України, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення, та збирати докази, що відноситься до дискреційних повноважень органів Антимонопольного комітету України під час розгляду антимонопольної справи.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.09.2019 у справі № 910/13306/18.

Суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) Антимонопольного комітету України поза межами перевірки за критеріями, визначеними у статті 19 Конституції України та статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали справи, господарський суд доходить до висновку, що Відділенням АМК у межах визначених законом повноважень та відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції у рішенні від 24.10.2023 № 65/68-р/к, прийнятому за результатами розгляду справи № 1-26.206/68-2017, зазначено низку належних доказів спотворення ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та ТОВ "ДНІПРО-СГЕМ" результатів торгів внаслідок пов`язаності учасників через трудові, господарські та фінансові відносини, правильно кваліфіковано їх антиконкурентні узгоджені дії та в результаті встановлення порушення законодавства про захист економічної конкуренції застосовано передбачені Законом України "Про захист економічної конкуренції" заходи відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Водночас Позивачем до матеріалів справи не представлено належних та допустимих доказів, котрі спростовувають правомірність і обґрунтованість висновків Відділення АМК стосовно того, що ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та ТОВ "ДНІПРО-СГЕМ" допустили порушення, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Між тим, наведені обставини пов`язаності суб`єктів господарювання, які брали участь у торгах у вигляді наявності між ними інтенсивних та системних взаємних господарських відносин, належності одному з них корпоративних прав в іншому, перебування посадових осіб одночасно на посадах керівних органів обох юридичних осіб, обміну кваліфікованими робітниками (не зважаючи на різне територіальне розташування), надання один одному поворотної безвідсоткової фінансової допомоги, що не притаманно та економічно недоцільно у підприємницькій діяльності незалежних суб`єктів, у своїй сукупності підтверджують наявність можливості обмінюватися інформацією та координувати свою діяльність у торгах.

Близький за змістом висновок стосовно результатів розгляду антимонопольної справи № 1-26.206/68-2017 викладено у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду у справі № 916/4909/23, участь в якій приймали ті ж самі особи, проте із різними статусом учасників справи, відтак встановлені у вказаній постанові обставини враховано в силу приписів частини 4 статті 75 ГПК України.

Не зважаючи на вищевикладене, враховуючи позицію ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" про надмірну тривалість розгляду Відділенням АМК справи № 1-26.206/68-2017, в межах якої прийнято 24.10.2023 оскаржуване рішення № 65/68-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ireland v. the United Kingdom" (Ірландія проти Сполученого Королівства, від 18.01.1978, §154) містить вказівку про те, що судові рішення, насправді, слугують не лише для вирішення справ у суді, а і загалом для того, щоб пояснити, забезпечити й удосконалити норми, визначені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), сприяючи таким чином виконанню державами своїх зобов`язань як учасників Конвенції.

Антимонопольний комітет України як державний орган зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель (частина 1 статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України"), будує свою діяльність на принципах законності, гласності та захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів (стаття 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Як зазначалося вище, господарські суди у розгляді справ про визнання недійсними рішень Антимонопольного комітету України не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольний комітет України, але при цьому зобов`язані перевіряти правильність застосування органами Антимонопольним комітетом України відповідних правових норм.

Водночас дискреційні повноваження не повинні використовуватися органом свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17).

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У пункті 45 доповіді Венеціанської комісії щодо верховенства права, серед іншого, зазначено: "Потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон (a law), яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій".

У пункті 47 вищенаведеної доповіді Венеціанська комісія корелювала ці вимоги із зверненням до законодавчого органу: "…парламентові не може бути дозволено зневажати основоположні права людини внаслідок ухвалення нечітких законів. Цим досягається істотно важливий юридичний захист особи супроти держави та її органів і посадових осіб".

Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи, Венеційської комісії хоч формально і не мають обов`язкового характеру, однак вони є дуже важливими для національної практики, зокрема, для надання змістовного тлумачення.

Конституційний Суд України визнає за органом публічної влади право на певні дискреційних повноваження у прийнятті рішень, та застерігає, що "цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів" (абзац 3 підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини рішення № 3-рп/2016 від 08.06.2016).

З позиції гарантування основоположних прав людини надання дискреційних повноважень органам, обсяг яких не має чітко визначених меж, було б несумісним з принципом верховенства права, як одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією і Конституцією України.

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява № 29979/04, прийняте 20.10.2011, набуло статусу остаточного 20.01.2012) вказано таке: "Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, пункт 72, від 08.04.2008, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 51, від 15.09.2009). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), пункт 119)".

Отже, принцип "належного урядування" покладає обов`язок на орган діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування" має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні. Неухильне дотримання основних складових принципу "належного урядування" забезпечує прийняття суб`єктами легітимних, справедливих та досконалих рішень. Крім того, принцип "належного урядування" підкреслює те, що між особою та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.

Тобто, дискреційні повноваження Антимонопольного комітету України мають узгоджуватися з конституційним принципом верховенства права та такими його елементами, як юридична визначеність та заборона свавілля.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Враховуючи статтю 19 Конституції України, статтю 6 Конвенції, зазначені рішення Європейського суду з прав людини, приписи Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Закону України "Про Антимонопольний комітет України", під час прийняття рішення Антимонопольний комітет України має переслідувати лише ту мету, задля якої його наділено такими повноваженнями; дотримуватися принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті чинники, які стосуються конкретної справи; дотримуватися принципу рівності перед законом, не допускаючи несправедливої дискримінації; забезпечувати належну рівновагу між несприятливими наслідками, які його рішення може мати для прав, свобод чи інтересів осіб, та переслідуваною при цьому метою; приймати своє рішення в межах строку, прийнятного під кутом зору питання, яке вирішується; забезпечувати послідовне застосування загальних нормативно-правових приписів з одночасним врахуванням конкретних обставин кожної справи, пропорційності, розумності строку, обґрунтованості.

Критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності такого суб`єкта, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

Суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) Антимонопольного комітету України поза межами перевірки за критеріями, визначеними у статті 19 Конституції України та статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням суду є контроль за легітимністю прийняття рішень. Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Відтак судова практика Європейського суду з прав людини щодо правозастосування статті 6 Конвенції у контексті питання необхідного обсягу судового контролю встановлює загальну рамку, в межах якої дискреційна влада може здійснюватися і юридично контролюватися.

Критеріями перевірки законності оспорюваного рішення є конституційні положення про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (формальний критерій), а складові принципу верховенства права дають суду підстави досліджувати зміст ухваленого (сутнісний критерій) на предмет відповідності легітимній меті, недискримінації, пропорційності тощо.

Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У розділі VII Закону України "Про захист економічної конкуренції" містяться положення норм, які регламентують порядок, послідовність та певні строки вчинення органом Антимонопольного комітету України у межах своїх повноважень дій щодо розгляду антимонопольної справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Зокрема, згідно зі статтею 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Аналіз положень статті 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" дає підстави для висновку, що у цій статті визначено перелік дій, які підпадають під поняття визначення "розгляд справи", зокрема, це збір та аналіз доказів (документів, висновків експертів, пояснень осіб, іншої інформації).

У частині 2 статті 38 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що розгляд справи може бути зупинено з власної ініціативи відповідного органу Антимонопольного комітету України чи за заявою особи, яка бере участь у справі, до завершення розгляду органом Антимонопольного комітету України, господарським судом пов`язаної з цією справою іншої справи або до вирішення державним органом пов`язаного з нею іншого питання. Про зупинення розгляду справи та його поновлення приймається розпорядження.

Статтею 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Перебіг строку давності зупиняється на час розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Ні Законом України "Про захист економічної конкуренції", ні Правилами розгляду заяв і справ порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженими розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), не визначено строків, які встановлюють тривалість розслідування з моменту його початку до винесення відповідного рішення Антимонопольним комітетом України.

Дійсно положення частини 2 статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначають, що перебіг строку позовної давності зупиняється на час розгляду антимонопольної справи органом Антимонопольного комітету України. Водночас наведені положення ніяким чином не скасовують, не підміняють та/або не продовжують строки, визначені у частині 1 цієї статті. Також в силу положень статті 19 Конституції України та пункту 1 статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" не наділяють правом органи Антимонопольного комітету України щодо притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності за порушення конкурентного законодавства поза межами, визначеними у частині 1 статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Отже, у вирішенні питання щодо дотримання органом Антимонопольного комітету України строків давності притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності тлумачення словосполучення "розгляду органами Антимонопольного комітету України справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції" першочергове значення має саме сутнісний зміст поняття "розгляд справи". Тобто, вчинення органом Антимонопольного комітету України всіх необхідних процесуальних дій, направлених на збір доказів, які підтверджують обставини інкримінованого суб`єкту господарювання порушення конкурентного законодавства та вчинення всіх необхідних, передбачених законом дій задля встановлення обставин такого порушення, і, відповідно, прийняття рішення щодо наявності/відсутності підстав для притягнення цього суб`єкта до відповідальності.

Таким чином, у разі якщо господарські суди під час розгляду справи встановлять обставини саме щодо бездіяльності органів Антимонопольного комітету України, яка полягає у зволіканні щодо прийняття рішення за наслідками розгляду антимонопольної справи, в межах строків притягнення до відповідальності, які встановлені у статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за відсутності об`єктивних і поважних причин, що пов`язані безпосередньо із розглядом справи (складність справи/поведінка сторін антимонопольної справи/дії або бездіяльність відповідних державних органів), бездіяльність органу Антимонопольного комітету України не може визнаватися такою, що узгоджується з положеннями статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (постанова Верховного Суду від 14.05.2024 у справі № 910/19008/21).

Хоч окремі розслідування можуть проводитись з прийнятною тривалістю, проте загальна тривалість має відповідати, зокрема, принципу верховенства права, як одному з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конституцією України, так і принципу "належного урядування".

Саме така правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18.05.2023 у справі № 910/19008/21.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи № 1-26.206/68-2017 за ознаками вчинення ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та ТОВ "ДНІПРО-СГЕМ" порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розпочато 28 листопада 2017 року на підставі розпорядження адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 68-р.

Рішення Відділенням АМК "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 1-26.206/68-2017 прийнято 24 жовтня 2023 року.

Отже, розгляд Відділенням АМК антимонопольної справи №1-26.206/68-2017 тривав майже 6 років.

При цьому проведення розслідування у такий тривалий строк (майже шість років) за трьома процедурами закупівель з двома учасниками, враховуючи строки притягнення до відповідальності, встановлені у статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має бути обґрунтоване об`єктивними та поважними причинами, які пов`язані безпосередньо із розглядом справи Антимонопольним комітетом України, як-то складністю справи, поведінкою сторін (відповідачів антимонопольної справи), діями/бездіяльністю відповідних державних органів, у тому числі, Антимонопольного комітету України тощо.

Даний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у поставі від 03.12.2024 у цій справі та у постанові від 27.02.2025 у справі № 916/4909/23.

Як вбачається з матеріалів справи, не зважаючи на те, що розгляд справи №1-26.206/68-2017 розпочато наприкінці листопада 2017 року, запити до державних органів та фінансових установ надіслано органом Антимонопольного комітету України через доволі значний проміжок часу, а саме через 4 роки після цього у листопаді місяці 2021 року. При цьому, в межах встановленого законодавством строку (30 днів) відповідними державними органами та фінансовими установами надано відповіді на такі запити, іншого Відділенням АМК суду не доведено.

Поряд з цим, матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" та ТОВ "ДНІПРО-СГЕМ", як учасники торгів, належним чином виконували свої обов`язки щодо своєчасного надання відповідей на запити та вимоги Відділення АМК, тобто зі своєї сторони вчиняли активні дії для своєчасного та оперативного розгляду антимонопольної справи, що не може свідчити про затягування розгляду останньої саме з їх вини.

Суд зазначає, що, з огляду на сукупність наявних у матеріалах справи доказів, на яких ґрунтується оскаржуване Позивачем рішення Відділення АМК від 24.10.2023 № 65/68-р/к у справі № 1-26.206/68-2017, відповідна антимонопольна справа не є складною, а кваліфікація поведінки учасників торгів, з урахуванням наявної в останнього документації, своєчасно наданої як учасниками торгів, так і державними органами/фінансовими установами, не потребувала істотних затрат часу, оскільки дозволяла оперативно та конкретно встановити наявність/відсутність ознак пов`язаності відповідачів антимонопольної справи, що зумовила недотримання конкретних засад проведення торгів.

Посилання Відділення АМК на проведення реорганізації територіальних відділень Антимонопольного комітету України, яка відбулася відповідно до розпорядження Антимонопольного комітету України від 28.11.2019 № 23-рп, та втрату матеріалів справи № 1-26.206/68-2017 жодним чином не свідчать про наявність обґрунтованих підстав для надмірної тривалості розгляду антимонопольної справи, оскільки вказані труднощі в організації своєчасного виконання працівниками Відділення АМК своїх професійних обов`язків та здійсненням контролю за наявністю матеріалів справ є виключно проблемою внутрішньої організації роботи такої юридичної особи, а тому зазначені останнім підстави не є тими обставинами, котрі перешкоджали прийняти рішення за результатами розгляду справи у найкоротший строк, адже вони є суб`єктивними (такими, що залежать виключно від організації роботи відповідача), тим більше, що останній, діючи добросовісно, розумно та обачливо, повинен був з достатнім поспіхом вчиняти дії щодо якнайшвидшого розгляду справи, принаймні, отримавши необхідні відомості від органів державної влади та фінансових установ у 2021 році.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 11.11.1996 у справі "Кантоні проти Франції"; від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України").

У справі "Funke, Crйmieux and Miailhe" Європейський суд з прав людини вважає, що оскаржувані операції в сфері конкуренції не можна розглядати як суворо пропорційні переслідуваним законним цілям (пункт 49 рішення).

Господарський суд також бере до уваги те, що розгляд територіальним відділенням АМК антимонопольної справи протягом майже 6 років став надмірним тягарем для Позивача, беручи до уваги відсутність юридичної визначеності і остаточності щодо вирішення питання порушення/непорушення ним законодавства про захист економічної конкуренції, а також позбавив Позивача належного захисту, з огляду на втрату можливості надавати докази, які можуть втратили достовірність і повноту з плином часу.

Враховуючи те, що оскаржуване Позивачем рішення Відділення АМК прийнято лише 24 жовтня 2023 року, господарський суд доходить до висновку, ТОВ "КАНІВ-СГЕМ" притягнуто до відповідальності поза межами строків давності, встановлених у частині 1 статті 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за відсутності поважних та об`єктивних причин для пропуску такого строку, відтак наявні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Близький за змістом висновок щодо вибору і застосування норми права щодо спірних правовідносин викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 916/4909/23, який господарський суд в силу приписів частини 4 статті 236 ГПК України враховує до спірних правовідносин.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 р., серія A, № 303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 14 статті 129 ГПК України).

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Канів-СГЕМ" до відповідача: Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-СПЕЦГІДРОЕНЕРГОМОНТАЖ", про визнання недійсним рішення задовольнити.

Визнати недійсним пункт 1 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32, Код ) від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» (19001, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд.116А, Код ) порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на закупівлю послуги ДК 021:2015: 50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель httрs://ргоzоrrо.gоv.uа відповідно до ідентифікатора закупівлі UA-2017-06-07-000254-c).

Визнати недійсним пункт 2 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32, Код ) від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» (19001, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд.116А, Код ) штрафу у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Визнати недійсним пункт 4 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32, Код ) від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» (19001, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд.116А, Код ) порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій. які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на закупівлю послуги ДК 021:2015: 50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель httрs://рюzоrго.gоv.uа відповідно до ідентифікатору закупівлі UA- 2017-07-24-000998-b).

Визнати недійсним пункт 5 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32, Код ) від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» (19001, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд.116А, Код ) штрафу у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Визнати недійсним пункт 7 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32, Код ) від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині визнання вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Канів-СГЕМ» (19001, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд.116А, Код ) порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відокремленим підрозділом «ІОжно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на закупівлю послуги ДК 021:2015: 50710000-5 Послуги з ремонту і технічного обслуговування електричного і механічного устаткування будівель (оголошення про проведення відкритих торгів опубліковано на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.ua відповідно до ідентифікатору закупівлі UA-2017-08-04-000081-а)

Визнати недійсним пункт 8 рішення Адміністративної колегії Південного міжобласного територіального управління Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32, Код ) від 24.10.2023 № 65/68-р/к (у справі № 1-26.206/68-2017) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Канів-СГЕМ" (19001, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд.116А, Код ) штрафу у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65029, м. Одеса, вул. Мечникова, буд. 32, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Канів-СГЕМ" (19001, Черкаська обл., м. Канів, вул. Енергетиків, буд.116А, Код ) 16104/шістнадцять тисяч сто чотири/грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору за звернення із позовом до суду першої інстанції, 24156/двадцять чотири тисячі сто п`ятдесят шість/грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та 32208/тридцять дві тисячі двісті вісім/грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку статті 327 ГПК України.

Повний текст складено 11 квітня 2025 р.

Суддя С.Ф. Гут