ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.04.2025 Справа №905/60/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., за участі секретаря судового засідання Левкович Ю.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: ОСОБА_1 , м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про", м.Донецьк

про визнання бездіяльності протиправною та внесення відомостей до реєстру

Представники:

від позивача (в режимі відеоконференції): адвокат Дідик І.М.

від відповідача: не з`явився

Суть справи:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" про визнання бездіяльності протиправною та внесення відомостей до реєстру, в якій просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність ТОВ "Захворів-Про" в особі керівника Кущ Олени Леонідівни щодо невнесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань актуальних даних про кінцевого бенефіціарного власника - ОСОБА_1 ;

-виключити відомості про ОСОБА_1 , як кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ТОВ "Захворів-Про" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування заявлених позовних вимог заявник зазначає, що відповідачем не було здійснено дій, спрямованих на вирішення питання про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 , як про кінцевого бенефіціарного власника ТОВ "Захворів-Про", чим порушуються його охоронювані законом права.

Ухвалою від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.03.2025.

10.03.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому заявник просить суд провести засідання суду 12.03.2025 без участі представника позивача, закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті, розгляд справи по суті здійснювати з викликом сторін.

Ухвалою від 12.03.2025 підготовче засідання відкладено на 25.03.2025.

25.03.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому заявник просить суд провести засідання суду 25.03.2025 без участі представника позивача, закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті, розгляд справи по суті здійснювати з викликом сторін.

Ухвалою від 25.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.04.2025.

Суд зазначає, що місцем реєстрації відповідача є м.Донецьк, що має наслідком неможливість надсилання на поштову адресу відповідача копії ухвал суду в паперовому вигляді рекомендованим листом із повідомленням про вручення у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділеннями поштового зв`язку в м.Донецьк в умовах воєнного стану, а також до електронного кабінету в системі "Електронний суд" у зв`язку з його відсутністю.

Також, суд зазначає про неможливість повідомлення відповідача про розгляд справи телефонограмою, оскільки за номером телефону, який зазначений у позовній заяві та наявний в матеріалах справи, зв`язок відсутній.

Повідомлення відповідача про наявність судового провадження у цій справі здійснюється шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу Судова влада України у розділі "Новини" Інше відповідного повідомлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ним вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не направив.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

03.04.2012 загальними зборами учасників товариства, рішення яких оформлені протоколом №1, затверджено статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про".

Відповідно до пункту 1.3. статуту учасниками товариства під час створення були:

1.3.1. ОСОБА_1 ,

1.3.2. ОСОБА_2 ,

1.3.3. ОСОБА_3 .

Як зазначає позивач, 26.07.2024 він вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про", у зв`язку з чим за ним фактично відсутній статус кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про".

29.07.2024 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесені відповідні відомості про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про", що підтверджується витягом з відповідного реєстру.

Відтак, станом на дату звернення з позовом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" значаться дві особи: ОСОБА_2 , розмір частки учасника 200грн та ОСОБА_3 , розмір частки учасника 600грн. Розмір статутного капіталу ТОВ " Захворів-Про " становить 800грн.

Заявою від 27.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" ОСОБА_4 , в якій повідомив про вихід з учасників товариства та просив вчинити дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу в частині виключення відомостей про кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 .

Позивач зазначив про неможливість надсилання заяви в паперовому вигляді рекомендованим листом із повідомленням про вручення у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділеннями поштового зв`язку в м.Донецьк в умовах воєнного стану. У зв`язку з цим, заява надіслана за допомогою месенджеру WhatsApp на номер телефону відповідача, зазначений у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Інші можливі засоби надіслання відсутні.

Відповіді на вказану заяву не отримано та відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесені.

У подальшому, ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колотілова О.О. із заявою про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Захворів-Про", а саме: про виключення даних про нього, як кінцевого бенефіціарного власника ТОВ "Захворів-Про" з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, 18.12.2024 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колотіловим О.О. прийнято рішення про відмову "Державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу" щодо ТОВ "Захворів-Про", оскільки документи подано особою, яка не має не це повноважень.

Так, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.01.2025 вбачається, що кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) ТОВ "Захворів-Про" є: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Вказане стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" про визнання бездіяльності протиправною та внесення відомостей до реєстру.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з такого:

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 64-1 Господарського кодексу України підприємства, крім державних та комунальних підприємств, зобов`язані встановлювати свого кінцевого бенефіціарного власника (контролера), регулярно оновлювати і зберігати інформацію про нього та надавати її державному реєстратору у випадках та в обсязі, передбачених законом.

Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» кінцевий бенефіціарний власник - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив (контроль) на діяльність клієнта та/або фізичну особу, від імені якої проводиться фінансова операція. Кінцевим бенефіціарним власником є: для юридичних осіб - будь-яка фізична особа, яка здійснює вирішальний вплив на діяльність юридичної особи (в тому числі через ланцюг контролю/володіння). Ознакою здійснення прямого вирішального впливу на діяльність є безпосереднє володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи. Ознаками здійснення непрямого вирішального впливу на діяльність є принаймні володіння фізичною особою часткою у розмірі не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу або прав голосу юридичної особи через пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, трасти або інші подібні правові утворення, чи здійснення вирішального впливу шляхом реалізації права контролю, володіння, користування або розпорядження всіма активами чи їх часткою, права отримання доходів від діяльності юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування органів управління, а також вчинення правочинів, які дають можливість визначати основні умови господарської діяльності юридичної особи, або діяльності трасту або іншого подібного правового утворення, приймати обов`язкові до виконання рішення, що мають вирішальний вплив на діяльність юридичної особи, трасту або іншого подібного правового утворення, незалежно від формального володіння.

У частині 1 статті 5-1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» вказано, що юридичні особи повинні мати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або його відсутність та структуру власності. Юридичні особи зобов`язані подавати інформацію про кінцевого бенефіціарного власника або про його відсутність та структуру власності для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Згідно з частиною 3 статті 5-1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» юридичні особи зобов`язані підтримувати відомості про кінцевого бенефіціарного власника та структуру власності юридичної особи в актуальному стані, повідомляти державного реєстратора про зміни протягом 30 робочих днів з дня їх виникнення та подавати державному реєстратору документи, що підтверджують зазначені зміни, у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Наказом Міністерства юстиції України від 04.07.2023 № 2469/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 18 листопада 2016 року №3268/5» викладено в новій редакції форму 4 «Заява щодо державної реєстрації юридичної особи - громадського формування», затверджену наказом Міністерства юстиції України від 18 листопада 2016 року № 3268/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18 листопада 2016 року за № 1500/29630 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 березня 2023 року №1158/5).

Так, у заяві щодо державної реєстрації юридичної особи - громадського формування, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 04.07.2023 № 2469/5, передбачено внесення змін до відомостей про юридичну особу в частині виключення відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.

Пунктом 9 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що в разі зміни кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи державна реєстрація змін до відомостей про кінцевих бенефіціарних власників юридичної особи проводиться протягом 30 робочих днів з дня виникнення таких змін.

Як слідує з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 29.07.2024 ОСОБА_1 не є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про".

Відтак, відомості про ОСОБА_1 , як кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю " Захворів-Про" підлягали виключенню з відомостей про юридичну особу протягом 30 робочих днів з дня виникнення таких змін.

Натомість, матеріали справи не містять доказів внесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" змін до відомостей про юридичну особу в частині виключення відомостей про кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 .

У той же час, позивач позбавлений можливості самостійно ініціювати внесення таких змін, оскільки відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» заявником для державної реєстрації змін щодо кінцевих бенефіціарних власників є керівник (уповноважена особа) відповідної юридичної особи.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" в особі директора ОСОБА_4 допущено протиправну бездіяльність щодо невнесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань актуальних даних про кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про".

Отже, наявність в реєстрі відомостей про те, що ОСОБА_1 є кінцевими бенефіціарними власниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Захворів-Про» не відповідають фактичним обставинам.

Суд враховує, що позивач позбавлений можливості самостійно ініціювати внесення таких змін до державного реєстру, оскільки відповідний обов`язок з підтримання відомостей прокінцевого бенефіціарного власника та структурувласності юридичної особи в актуальному стані покладається законом саме на юридичну особу - ТОВ «Захворів-Про».

Позивач в досудовому порядку безрезультатно звертався до Товариства з проханням здійснити дії щодо виключення інформації пронього з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права як виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації про нього як кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Поо" за рішенням суду єправомірним, оскільки позивачем вичерпано процедурні можливості реалізувати своє право на таке виключення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 (914/608/20) наголошено, що важливо уникати надміру формалізованого підходу до заявлених позовних вимог, оскільки відмова в позові виключно з причини відсутності посилання на певний спосіб захисту, передбачений ч 2 ст. 16 ЦК України, не відповідає загальним засадам господарського та цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з вимогами статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 178, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" про визнання бездіяльності протиправною та внесення відомостей до реєстру, задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" (83005, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Пухова, будинок 3А; ) в особі директора Кущ Олени Леонідівни, щодо невнесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань актуальних даних про кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).

Виключити відомості про ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ), як кінцевого бенефіціарного власника (контролера) Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" () з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Захворів-Про" (83005, Донецька обл., місто Донецьк, вулиця Пухова, будинок 3А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 6056,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

В судовому засіданні 15.04.2025 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2025.

Суддя М.О. Лейба