ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3162/24

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Чолак Ю.В.,

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Хорт Надії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державний заклад "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України (65084, Одеська обл., м. Одеса, Французький бульвар, 85; )

про зобов`язання вчинити певні дії;

представники сторін:

від позивача Целух М.А.,

від відповідача не з`явився,

від третьої особи Рибіна О.Г. (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець Хорт Надія Володимирівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі РВ ФДМУ; Регіональне відділення), в якому просить суд:

- зобов`язати РВ ФДМУ здійснювати нарахування орендної плати з відповідним розподілом між Орендодавцем та Балансоутримувачем за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015 у відповідності до положень пп.4 п. 1 Постанови № 634 в розмірі 50% від розміру орендної плати на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування;

- зобов`язати РВ ФДМУ та Державний Заклад „Спеціалізований (Спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова Міністерства Охорони Здоров`я України надмірно сплачену орендну плату за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015 року, починаючи з 11.07.2023, зарахувати в якості орендної плати відповідно до розподілу між Орендодавцем та Балансоутримувачем в наступні періоди.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що згідно з Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015, укладеним з відповідачем, орендує державне майно, яке перебуває на балансі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова». Покликається на те, що в травні 2021 року ФОП Хорт Надія Володимирівна звернулась до РВ ФДМУ щодо чергового продовження строку дії Договору оренди, а в подальшому, 24.05.2023, в системі онлайн аукціонів з продажу та здачі в оренду майна Prozorro був опублікований аукціон LLP001-UA-809 «Про передачу в оренду нерухомого майна площею 50 кв.м, що знаходиться за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 85, щодо якого прийнято рішення про продовження терміну дії чинного договору оренди на аукціоні». Доводить, що 22.06.2023 за результатами аукціону LLP001-UA-809 переможцем обрано чинного орендаря ФОП Хорт Надію Володимирівну. З посиланням на приписи Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, звертає увагу, що у разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна. Вказує, що згідно з Додатковою угодою від 11.07.2023 дію Договору було продовжено на час дії воєнного стану та 12 місяців після його припинення чи скасування. Звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022 визначена можливість застосування пільгової орендної плати за оренду державного та комунального майна на період воєнного стану, та з набранням чинності цією постановою нарахування орендної плати за Договором оренди здійснювалось згідно вимог пп. 4 п. 1 постанови в розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації). Водночас зазначає, що після укладення Додаткової угоди від 11.07.2023 про подовження строку дії Договору оренди нарахування орендної плати здійснювалось вже в повному обсязі у зв`язку з тим, що укладення Додаткової угоди після 24.02.2022 розцінюється РВ ФДМУ як укладання нового договору, а тому пільга, визначена Постановою Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022, на чинного орендаря не розповсюджується. Позивач вважає дії відповідача щодо нарахування повного розміру орендної плати в період воєнного стану протиправною односторонньою зміною умов договору з боку відповідача, що суперечить положенням ст. 651 ЦК України та пп. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 634 від 27.05.2022.

Крім того, позивач звертає увагу на лист РВ ФДМУ № 11-06-01303 від 29.03.2024 року, в якому останній повідомив наступне: «Згідно листа Фонду державного майна України від 09.12.2022 року № 10-16-18463 «Щодо орендної плати за державне майно під час воєнного стану» нарахування орендної плати за вищевказаними договорами здійснювалось в повному розмірі. Враховуючи численні звернення Орендарів, Регіональне відділення повторно звернулось до Фонду державного майна України з проханням надати роз`яснення з питань нарахування орендної плати за договорами оренди продовженими під час воєнного стану, але строк дії яких закінчився до 24.02.2022 року… Відповідно до відповіді Фонду, орендна плата за договорами оренди від 23.11.2007 року № 9 та від 10.11.2015 року № 56, перерахована у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди.». Однак, як стверджує позивач, через два тижні після цього листа РВ ФДМУ вирішив змінити власну позицію на протилежну, та відкликати лист № 11-06-01303 від 29.03.2024 року, надіславши новий лист № 11-13-01602 від 17.04.2024 року в якому повідомляв, що начебто минулий лист був «технічною помилкою», у зв`язку із чим просив «не враховувати його та залишити без розгляду». Таку поведінку відповідача позивач вважає суперечливою та такою, що не відповідає принципу добросовісності.

Ухвалою від 22.07.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом вказівки на статус фізичної особи-підприємця.

29.07.2024 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/3162/24, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.08.2024, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі Державний заклад "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, якому запропоновано надати пояснення по суті справи.

Протокольною ухвалою від 26.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.10.2024.

02.10.2024 відповідач подав до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, яке мотивував наявністю наміру звернути увагу суду на додаткові обставини, які, на його думку, підлягають дослідженню. Вважає даний випадок винятковим та таким, що потребує вчинення дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

03.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Також, покликаючись на введення правового режиму воєнного стану, ракетні обстріли міста, перебої електропостачання та перебування представника РВ ФДМУ у відпустці, просить поновити строк на подачу відзиву.

Викладену у відзиві позицію відповідач обґрунтовує наступними обставинами:

- базуючись на положення Договору про внесення змін до Договору оренди від 10.11.2015, строк дії договору було визначено до 10.09.2021 включно;

- Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан, який наразі триває;

- листами від 08.11.2022 № 01-06-02876 та від 08.11.2022 року № 01-06-02875 Регіональне відділення зверталось за роз`ясненнями до Фонду державного майна України, та листом від 05.12.2022 № 10-16-18039 ФДМУ надав відповідні роз`яснення щодо продовження строку дії договору оренди на аукціоні та орендної плати за державне майно під час воєнного стану;

- 11.07.2023 між Орендодавцем РВ ФДМУ, Балансоутримувачем - ДЗ "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України та чинним орендарем ФОП Хорт Надією Володимирівною підписана додаткова угода, шляхом викладення Договору оренди в новій редакції за примірним договором оренди, відповідно до якої дію Договору оренди було продовжено на час дії воєнного стану та 12 місяців після його припинення чи скасування;

- РВ ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях ніколи не задовольняло вимоги позивача щодо перерахунку орендної плати на 50% з 11.07.2023;

- позивач помилково трактував лист РВ ФДМУ від 29.03.2024 року № 11-06-01303 як задоволення його вимог в межах судової справи; цей лист носить суто інформаційний характер щодо норм законодавства; у листі дійсно йде мова про розрахунок 50 % орендної плати, однак мається на увазі нарахування до 11.07.2023;

- в матеріалах справи наявний лист Фонду державного майна України яким надано роз`яснення щодо орендної плати за державне майно під час воєнного стану та аналогічному орендарю детального роз`яснено про втрату права на нарахування 50 % орендної плати після 20.07.2023 року (дати укладання нового договору оренди);

- відповідно до звіту про стан надходження коштів до державного бюджету, позивач був звільнений від сплати орендної плати з 24.02.2022 по 30.05.2022 у повному обсязі на підставі підпункту 3 пункту 1 Постанови № 634;

- відповідно до Постанови № 634 за договорами оренди, які були укладені за результатами проведення аукціонів або без проведення аукціонів після 24.02.2022, крім договорів оренди, укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, нарахування орендної плати здійснюється в повному розмірі;

- у разі якщо аукціон на продовження договору оренди був проведений після 24.02.2022, то у такому разі договір вважається продовженим до моменту підписання додаткової угоди і пільгова орендна плата за оренду державного майна на період воєнного стану має бути застосована з 24.02.2022 до дати підписання додаткової угоди. В подальшому нарахування орендної плати за договором оренди має здійснюватися у повному розмірі;

- за результатами аукціону, 21.06.2023, між РВ ФДМУ та ФОП Хорт Н.В. підписана додаткова угода, шляхом викладення Договору оренди в новій редакції за примірним договором оренди. Таким чином, аукціон був проведений після 24.02.2022, у період з дати припинення по дату укладення нового договору оренди Регіональним відділенням нараховувалась орендна плата у розмірі 50%, а надалі, починаючи з 11.07.2023 у розмірі 100% орендної плати, базуючись на нормах чинного законодавства та визначеної компетенції Регіонального відділення;

- Регіональне відділення додатково роз`яснило орендарю позицію своїм листом від 17.04.2024 № 11-13-01602 та надало підписаний розрахунок орендної плати.

14.10.2024 від Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України (далі Державний заклад) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд задовольнив протокольною ухвалою від 14.10.2024, відклавши судове засідання на 21.10.2024.

17.10.2024 представник позивача подав до суду заяву із запереченнями проти клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження.

17.10.2024 від представника позивача надійшло клопотання про залишення відзиву Регіонального відділення без розгляду, яке мотивовано пропуском відповідачем строку на подачу відзиву.

18.10.2024 представник Державного закладу подав до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку суд того ж дня задовольнив, постановивши відповідну ухвалу.

Судове засідання, призначене на 21.10.2024, не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою від 21.10.2024 суд повідомив учасників справи про призначення судового засідання на 11.11.2024.

21.10.2024 від Державного закладу надійшли пояснення по справі, подані в порядку ст. 168 ГПК України. Державний заклад підтримує позицію відповідача, просить відмовити у задоволенні позову та додатково зазначає наступне:

- відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 438 від 14.03.2024 проходить реорганізація Державного закладу шляхом його приєднання до державного закладу «Центр психічного здоров`я та реабілітації ветеранів «Лісова поляна» Міністерства охорони здоров`я України» (м. Київ);

- 03.09.2024 комісією у складі в.о. заступника директора з організаційної роботи і кадрових питань, головного енергетика Федіра Дювенжі, головного інженера Леоніда Лапко та інженера з організації, експлуатації та ремонту І. кат. Григорія Янчука було здійснено перевірку стану виконання договірних зобов`язань орендарями державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Державного закладу, про що складено Акт;

- станом на дату складення Акту, між Регіональним відділенням з одного боку та фізичними та юридичними особами з другого боку укладено 13 договорів оренди нерухомого державного майна, що розташовано за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 85 і обліковується на балансі Державного закладу;

- комісією встановлено, що загальна площа наданого в оренду майна складає 5995,6 кв.м, в тому числі Орендарями, що працюють під торговельною маркою «Ваш сад» експлуатується майно загальною площею 4892,0 кв.м. Орендарі, які працюють під торговельною маркою «Ваш сад»: ФОП «Голубєва Олена Анатоліївна», ФОП «Хорт Надія Володимирівна, ФОП «Голубєв Ігор Борисович», ФОП «Голубєв Максим Ігорович», ФОП «Лавренюк Валентина Олексіївна», ПП «Ваш сад». Фактично загальна площа майна, що використається орендарями торговельної марки «Ваш сад», перевищує площу, яка встановлена за договорами оренди нерухомого майна, що належить державі. Так, за результатами перевірки виявлено, що орендарі цієї торговельної марки використовують зайву площу під розміщення автостоянки; ділянки для розважання дітей та зрощування зелених насаджень. Про наявні порушення орендарі були повідомлені. Оскільки підприємницька діяльність позивачем ведеться активно, відвідувачі без дозволу Державного закладу проїжджають на територію та утворюють стихійні автостоянки;

- станом на 01.10.2024 за Орендарем - ФОП Хорт Н.В. рахується прострочена заборгованість перед Державним закладом на суму 37 476,59 грн;

- про необхідність погашення дебіторської заборгованості в строк до 31.10. 2024 позивача було повідомлено листом від 15.10.2024 № 01-05/426;

- зазначені обставини є підставою для розірвання договору оренди, про що Державним закладом готується відповідний лист на адресу Регіонального відділення;

- за результатами перевірок стану фінансово-господарської діяльності та користуванням земельною ділянкою, вивчення матеріалів судових та кримінальних справ щодо осіб, які незаконно отримали право користування земельними ділянками або користуються ними без законних підстав, Державним закладом готуються відповідні кроки реагування, у тому числі співпраця з правоохоронними органами задля припинення зловживань окремими суб`єктами господарювання або фізичними особами на отримання права на використання земель, які знаходяться у державній власності для збереження унікального парку-пам`ятки та створення умов для повноцінної реабілітації захисників України.

Судове засідання, призначене на 11.11.2024, було перервано у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою від 11.11.2024 суд повідомив учасників справи про призначення наступного судового засідання на 02.12.2024.

Протокольною ухвалою від 02.12.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження, з огляду на таке.

Відповідно до практики Верховного Суду, яку суд враховує на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що у клопотанні про повернення до стадії підготовчого провадження відповідач не навів жодних вагомих обставин для такого повернення. Зазначив лише про необхідність дослідження додаткових обставин, які мав намір довести суду.

Разом з тим, суд не вбачав підстав для повернення до стадії підготовчого провадження з наведених відповідачем обставин, оскільки такі обставини не є вагомими. При цьому суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 у справі № 902/271/18 констатував, що навіть після закінчення підготовчого засідання не виключається можливість подання суду відповідних клопотань, спрямованих на додаткове збирання доказів у силу статті 207 ГПК України, натомість подібні клопотання не лише мають бути обґрунтовані особою, яка подає відповідне клопотання, а й судом має бути заслухані думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. У цьому виявляється принцип "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (Рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" від 27.05.2013, пункт 106).

Після закриття підготовчого провадження, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. При цьому відповідач просив суд поновити пропущений строк на подачу відзиву, покликаючись зокрема на введення правового режиму воєнного стану, ракетні обстріли міста, перебої електропостачання та перебування представника РВ ФДМУ у відпустці.

Суд встановив, що відповідач порушив строк на подачу відзиву, так як ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав у своєму електронному кабінеті 08.08.2024. Отже, відповідач мав подати відзив не пізніше 23.08.2024, в той час як подав 02.10.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, саме з метою забезпечення принципів змагальності, диспозитивності та рівності, господарський процес передбачає інститут поновлення строків.

Враховуючи наведені відповідачем обставини, суд протокольною ухвалою від 02.12.2024 задовольнив його клопотання про поновлення строку на подачу відзиву та залучив відзив до матеріалів справи.

У зв`язку з наміром представника позивача скористатися правом на подачу відповіді на відзив, суд протокольною ухвалою від 02.12.2024 відклав судове засідання на 26.12.2024. При цьому суд встановив позивачу строк на подачу відповіді на відзив до 10.12.2024, а відповідачу для подання заперечень до 18.12.2024.

05.12.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій звернув увагу на штучне спотворення відповідачем положень чинного законодавства шляхом ототожнення нового договору з додатковою угодою про продовження існуючого договору.

26.12.2024 представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 26.12.2024 суд задовольнив клопотання відповідача та відклав судове засідання на 08.01.2025.

08.01.2025 суд заслуховував вступні промови представників сторін, проте, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги судове засідання було перервано.

Ухвалою від 08.01.2025 суд повідомив учасників справи про призначення наступного судового засідання на 03.02.2025.

03.02.2025 оголошено перерву в засіданні до 10.02.2025.

В подальшому, у зв`язку із задоволенням поданих представником позивача клопотань про відкладення розгляду справи (вх. № 4439/25 від 10.02.2025 та вх. № 7305/25 від 05.03.2025), судове засідання неодноразово відкладалося та було призначено на 31.03.2025.

У судовому засіданні, яке відбулось 31.03.2025, представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи заперечували проти задоволення позову.

31.03.2025 суд, керуючись абз. 2 ч. 1 ст. 219 ГПК України, оголосив дату та час проголошення судового рішення 10.04.2025 об 11:30.

У визначені дату та час, за присутності представника позивача та представника третьої особи, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Варто зазначити, що частиною 4 статті 11 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практики Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.50, ратифікованої Верховною Радою України, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

За таких обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, з метою створення учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників справи перед законом і судом та надання можливості всім учасникам провадження скористатись повним обсягом процесуальних прав, суд зазначає, що справу було розглянуто в розумний строк, зокрема, з урахуванням складності справи та поведінки сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд встановив наступне.

10.11.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Хорт Надією Володимирівною (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (Т. 1, а.с. 45-50), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: частини нежитлових приміщень теплиць з блоком адміністративно допоміжних приміщень (інв. № 10310053, реєстровий № 01982181.1.ААААКЛ185) / частина торгового приміщення та частина теплиці/, загальною площею 50,00 кв.м, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85 (далі Майно), яке обліковується на балансі Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку, що була проведена ТОВ ОФ «ІНЮГ-ЕКСПЕРТИЗА» станом на 30.09.2015 і становить 265 900,00 грн.

Згідно з п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою: розміщення офісного приміщення та торгівлі квітами і іншими супутніми товарами (25,00 кв.м) та розміщення теплиць для вирощування квітів (25,00 кв.м).

За умовами п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (вересень 2015 р.) 3 856,00 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди листопад 2015 року визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції жовтня 2015 р. та листопада 2015 р.

Відповідно до п. 3.3. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п. 3.4. договору).

Згідно з п. 3.5. договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця, не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 3.9. договору визначено, що зайва сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та балансоутримувачу, підлягає заліку в рахунок подальших платежів.

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців (п. 10.1. договору).

10.11.2015 РВ ФДМУ, ФОП Хорт Н.В. та Державний заклад підписали Акт приймання-передавання державного нерухомого майна, а саме: частини нежитлових приміщень теплиць з блоком адміністративно допоміжних приміщень (інв. № 10310053, реєстровий № 01982181.1.ААААКЛ185) /частина торгового приміщення та частина теплиці/, загальною площею 50,00 кв.м, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85 (Т. 1, а.с. 53).

24.10.2018 РВ ФДМУ та ФОП Хорт Н.В. підписали договір про внесення змін до договору оренди від 10.11.2015 (Т. 1, а.с. 54), яким продовжили термін дії договору до 10.09.2021 включно.

01.04.2019 між сторонами підписано договір про внесення змін до договору оренди від 10.11.2015 (Т. 1, а.с. 55-56), яким, зокрема змінено розмір орендної плати. У зв`язку з укладенням цього договору про внесення змін, сторони 01.04.2019 підписали Акт приймання-передачі державного нерухомого майна в новій редакції (Т. 1, а.с. 58).

18.05.2023 Регіональне відділення видало наказ № 546, яким затвердило оголошення про продовження через електронний аукціон договору оренди від 10.11.2015 № 56 нерухомого державного майна.

24.05.2023 в системі онлайн аукціонів з продажу та здачі в оренду майна Prozorro був опублікований аукціон LLP001-UA-809 «Про передачу в оренду нерухомого майна площею 50 кв.м, що знаходиться за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 85, щодо якого прийнято рішення про продовження терміну дії чинного договору оренди на аукціоні».

22.06.2023 за результатами аукціону LLP001-UA-809 переможцем обрано чинного орендаря ФОП Хорт Надію Володимирівну.

Наказом РВ ФДМУ від 28.06.2023 № 682 затверджено протокол про результати електронного аукціону LLP001-UA-809.

11.07.2023 РВ ФДМУ, ФОП Хорт Н.В. та Державний заклад (Балансоутримувач) підписали Договір № 1 про внесення змін до договору оренди від 10.11.2015 № 56 нерухомого майна, що належить до державної власності, виклавши його у новій редакції.

Договір оренди в новій редакції складається з двох розділів:

Розд. І змінювані умови договору;

Розд. ІІ - незмінювані умови договору

Пунктом 4.1. змінюваних умов договору визначено, що об`єктом оренди є: частина приміщень теплиць загальною площею 50 кв.м, а саме: приміщення теплиць № 7 площею 46,7 кв.м та частина приміщення теплиць № 19 площею 3,3 кв.м за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85.

Згідно з п. 9.1. змінюваних умов договору місячна орендна плата становить 16 980,00 грн без ПДВ.

Строк дії договору - на час дії воєнного стану та 12 місяців після його припинення чи скасування ( п. 12.1. змінюваних умов договору).

Відповідно до п. 3.9. незмінюваних умов договору в новій редакції надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету або Балансоутримувачу, підлягає в установленому порядку зарахуванню в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого зарахування у зв`язку з припиненням орендних відносин поверненню Орендарю

За умовами п. 16 змінюваних умов нової редакції договору орендна плата розподіляється станом на дату укладання договору у співвідношенні 50% від суми орендної плати Балансоутримувачу та 50% від суми орендної плати державному бюджету.

Як звертає увагу позивач, Фонд державного майна України періодично публікує в мережі інтернет власні роз`яснення на різноманітні питання.

Так, на офіційному сайті ФДМУ опубліковано лист від 05.12.2022 № 10-16-18040, адресований ФОП Голубєвій О.А. та Регіональному відділенню ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях «Щодо продовження строку дії договору оренди на аукціоні та орендної плати за державне майно під час воєнного стану» (URL: https://orenda.gov.ua/wp-content/uploads/2021/03/10-16-18040-vid-05.12.2022.pdf).

Цим листом ФДМУ, із посиланням на положення п.п.3, 4 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 року №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», роз`яснив можливість застосування пільгової орендної плати за оренду державного та комунального майна на період воєнного стану.

Лист-роз`яснення від 05.12.2022 № 10-16-18039 аналогічного змісту Фонд державного майна України адресував ФОП Хорт Н.В. (Т. 1, а.с. 197-200).

Листом від 08.11.2022 № 01-06-02876 в.о. начальника РВ ФДМУ повідомила заступника директора Департаменту Регіональної мережі ФДМУ зокрема про те, що Договір оренди від 10.11.2015 № 56 вважається продовженим до моменту проведення аукціону та на нього розповсюджується дія Постанови КМУ № 634 від 27.05.2022 щодо нарахування орендної плати у розмірі 50 % розміру орендної плати, встановленої договором оренди (Т. 1, а.с. 207-208).

Листом від 09.12.2022 № 10-16-18463 Фонд державного майна України роз`яснив, що відповідно до Постанови КМУ № 634 від 27.05.2022 за договорами оренди, які були укладені за результатами проведення аукціонів або без проведення аукціонів після 24.02.2022, крім договорів оренди, укладених після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, нарахування орендної плати має здійснюватися у повному обсязі (Т. 1, а.с. 186-187).

Листом від 29.03.2024 № 11-06-01303 (Т. 1, а.с. 61) РВ ФДМУ повідомило Балансоутримувачу, ФОП Голубєвій О.А. та ФОП Хорт Н.В. наступне:

«Згідно листа Фонду державного майна України від 09.12.2022 року № 10-16-18463 «Щодо орендної плати за державне майно під час воєнного стану» нарахування орендної плати за вищевказаними договорами здійснювалось в повному розмірі.

Враховуючи численні звернення Орендарів, Регіональне відділення повторно звернулось до Фонду державного майна України з проханням надати роз`яснення з питань нарахування орендної плати за договорами оренди продовженими під час воєнного стану, але строк дії яких закінчився до 24.02.2022 року.

Фонд державного майна України повідомив, що після 30 травня 2022 року і до закінчення строку на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулись 24 лютого 2022 року або раніше, орендарям на територіях, визначених у підпункті 3 пункту 1 Постанови № 634, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

Відповідно до відповіді Фонду, орендна плата за договорами оренди від 23.11.2007 року № 9 та від 10.11.2015 року № 56, перерахована у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди.».

Листом від 17.04.2024 № 11-13-01602 РВ ФДМУ повідомило Балансоутримувача та, зокрема, ФОП Хорт Н.В,, що відповідно до Постанови № 634 за договорами оренди, які були укладені за результатами проведення аукціонів або без проведення аукціонів після 24.02.2022, крім договорів оренди, укладеними після цієї дати за результатами проведення аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, нарахування орендної плати має здійснюватися у повному обсязі. У цьому ж листі РВ ФДМУ зазначило про те, що лист від 29.03.2024 № 11-06-01303 не треба враховувати, а слід залишити його без розгляду (Т. 1, а.с. 65; 168).

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для зобов`язання здійснювати нарахування орендної плати з відповідним розподілом між орендодавцем та балансоутримувачем за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015 року відповідно до положень пп. 4 п. 1 Постанови № 634 в розмірі 50% від розміру орендної плати на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування.

Здійснюючи аналіз обґрунтованості заявлених у справі позовних вимог, господарський суд виходить з наступного.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Стаття 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом частини 2 статті 5 Закону України від 03.10.2019 № 157-IX "Про оренду державного та комунального майна" порядок передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду (далі - Порядок передачі майна в оренду) визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері реалізації майна (майнових прав, інших активів) або прав на нього на конкурентних засадах у формі аукціонів, у тому числі електронних аукціонів, та здійснює контроль за її реалізацією. Особливості передачі в оренду комунального майна, передбачені цим Законом, додатково можуть визначатися рішенням представницьких органів місцевого самоврядування з урахуванням вимог і обмежень, передбачених цим Законом і Порядком передачі майна в оренду.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану в подальшому неодноразово було продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022, № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 № 740/2024, тобто станом на даний час правовий режим воєнного стану не припинено (не скасовано).

Відповідно до Закону України від 01.04.2022 № 2181-IX (який набрав чинності 13.04.2022, діє під час воєнного стану та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 03.10.2019 № 157-IX "Про оренду державного та комунального майна" доповнено пунктом 6-1, за змістом якого під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, щодо, зокрема можливості застосування пільгової орендної плати на строк, що не перевищує шість місяців, для орендарів, які беруть участь в аукціоні з оренди державного майна з метою переміщення виробництв, активів і потужностей для здійснення господарської діяльності, розміщених на території, визначеній Кабінетом Міністрів України, а також механізму підтвердження права на застосування пільгової орендної плати.

У пункті 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" (у редакції на 01.06.2022 - набрання чинності), установлено, що:

1) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 р., за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна:

фізичні особи та фізичні особи-підприємці, які були призвані або прийняті на військову службу після оголошення воєнного стану;

які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану (Донецька область; Запорізька область в межах Бердянського, Василівського, Мелітопольського, Пологівського районів; Луганська область; Миколаївська область в межах Баштанського, Вознесенського районів (крім селищ міського типу Доманівка, Братське, м. Южноукраїнська), Миколаївського району (крім м. Миколаєва); Харківська область в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва); Херсонська область; Автономна Республіка Крим; м. Севастополь) (далі - визначені території);

2) на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 вересня 2022 р., за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене:

на територіях Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Запорізької, Миколаївської областей і м. Києва (крім адміністративно-територіальних одиниць на визначених територіях);

у закладах культури і освіти, якщо об`єкт оренди було передано в оренду на погодинній основі;

3) на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 травня 2022 року., за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене на територіях Кіровоградської, Дніпропетровської, Житомирської, Одеської областей;

4) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 р. або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 р. або раніше:

орендарям єдиних майнових комплексів (їх структурних підрозділів), крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 75 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації);

орендарям, крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації);

орендарям на територіях, визначених у підпунктах 2 і 3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) після 30 вересня 2022 р. і 30 травня 2022 р. відповідно і до закінчення строку, визначеного в абзаці першому цього підпункту;

5) звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця.

Отже, з наведеного вбачається, що у пункті 1 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України чітко визначено коло орендарів, яким надаються орендні знижки або звільнення на період воєнного стану за договорами оренди державного та комунального майна, а також визначено дати, з яких у відповідних випадках надаються такі орендні знижки або звільнення. При цьому, урегульовано, що питання звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту постанови здійснюється без окремого рішення орендодавця.

Суд встановив, що 10.11.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Хорт Надією Володимирівною (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно якого ФОП Хорт Н.В. було передано в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: частини нежитлових приміщень теплиць з блоком адміністративно допоміжних приміщень (інв. № 10310053, реєстровий № 01982181.1.ААААКЛ185) / частина торгового приміщення та частина теплиці/, загальною площею 50,00 кв.м, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85 (далі Майно), яке обліковується на балансі Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України.

За умовами п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95р.№786 (зі змінами) та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (вересень 2015 р.) 3 856,00 грн.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п. 3.4. договору).

Згідно з п. 3.5. договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця, не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктом 3.9. договору визначено, що зайва сума орендної плати, що надійшла до державного бюджету та балансоутримувачу, підлягає заліку в рахунок подальших платежів.

Договір було укладено строком на 2 роки 11 місяців (п. 10.1. договору).

24.10.2018 РВ ФДМУ та ФОП Хорт Н.В. підписали договір про внесення змін до договору оренди від 10.11.2015 (Т. 1, а.с. 54), яким продовжили термін дії договору до 10.09.2021 включно.

24.05.2023 в системі онлайн аукціонів з продажу та здачі в оренду майна Prozorro був опублікований аукціон LLP001-UA-809 «Про передачу в оренду нерухомого майна площею 50 кв. м, що знаходиться за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 85, щодо якого прийнято рішення про продовження терміну дії чинного договору оренди на аукціоні».

22.06.2023 за результатами аукціону LLP001-UA-809 переможцем обрано чинного орендаря ФОП Хорт Надію Володимирівну.

Згідно з п. 151 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна» (далі Порядок), у разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна. Додаткова угода укладається шляхом викладення договору оренди в новій редакції згідно з примірним договором оренди. У разі відмови балансоутримувача від підписання додаткової угоди про продовження договору оренди така угода укладається між орендодавцем та чинним орендарем.

Додаткова угода про продовження договору оренди майна оприлюднюється в порядку та строки, передбачені цим Порядком для оприлюднення договорів оренди.

Як свідчать матеріали справи, 11.07.2023 РВ ФДМУ, ФОП Хорт Н.В. та Державний заклад (Балансоутримувач) підписали Договір № 1 про внесення змін до договору оренди від 10.11.2015 № 56 нерухомого майна, що належить до державної власності, виклавши його у новій редакції.

Так, у п. 4.1 змінюваних умов нової редакції договору зазначено, що об`єктом оренди є частина приміщень теплиць загальною площею 50 кв.м, а саме: приміщення теплиць № 7 площею 46,7 кв.м та частина приміщення теплиць № 19 площею 3,3 кв.м за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85.

Згідно з п. 9.1. змінюваних умов договору місячна орендна плата становить 16 980,00 грн без ПДВ.

Строк дії договору - на час дії воєнного стану та 12 місяців після його припинення чи скасування ( п. 12.1. змінюваних умов договору).

За умовами п. 16 змінюваних умов нової редакції договору орендна плата розподіляється станом на дату укладання договору у співвідношенні 50% від суми орендної плати Балансоутримувачу та 50% від суми орендної плати державному бюджету.

При цьому, новий акт приймання-передачі об`єкта оренди сторонами не складався, адже орендоване майно вже знаходилося у користуванні Орендаря Фізичної особи- підприємця Хорт Н.В. на підставі договору оренди від 10.11.2015.

Вартує уваги наявне у матеріалах справи листування, яке включає в себе, зокрема, роз`яснення Фонду державного майна України щодо правозастосування.

Так, на офіційному сайті ФДМУ опубліковано лист від 05.12.2022 № 10-16-18040, адресований ФОП Голубєвій О.А. та Регіональному відділенню ФДМУ по Одеській та Миколаївській областях «Щодо продовження строку дії договору оренди на аукціоні та орендної плати за державне майно під час воєнного стану» (URL: https://orenda.gov.ua/wp-content/uploads/2021/03/10-16-18040-vid-05.12.2022.pdf).

Цим листом ФДМУ, із посиланням на положення п.п.3, 4 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 року №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», роз`яснив можливість застосування пільгової орендної плати за оренду державного та комунального майна на період воєнного стану.

Лист-роз`яснення від 05.12.2022 № 10-16-18039 аналогічного змісту Фонд державного майна України адресував ФОП Хорт Н.В. (Т. 1, а.с. 197-200).

Листом від 29.03.2024 № 11-06-01303 (Т. 1, а.с. 61) РВ ФДМУ повідомило Балансоутримувачу, ФОП Голубєвій О.А. та ФОП Хорт Н.В. наступне:

«Згідно листа Фонду державного майна України від 09.12.2022 року № 10-16-18463 «Щодо орендної плати за державне майно під час воєнного стану» нарахування орендної плати за вищевказаними договорами здійснювалось в повному розмірі.

Враховуючи численні звернення Орендарів, Регіональне відділення повторно звернулось до Фонду державного майна України з проханням надати роз`яснення з питань нарахування орендної плати за договорами оренди продовженими під час воєнного стану, але строк дії яких закінчився до 24.02.2022 року.

Фонд державного майна України повідомив, що після 30 травня 2022 року і до закінчення строку на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулись 24 лютого 2022 року або раніше, орендарям на територіях, визначених у підпункті 3 пункту 1 Постанови № 634, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

Відповідно до відповіді Фонду, орендна плата за договорами оренди від 23.11.2007 року № 9 та від 10.11.2015 року № 56, перерахована у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди.».

Але, у подальшому, листом від 17.04.2024 № 11-13-01602 РВ ФДМУ повідомило Балансоутримувача та, зокрема, ФОП Хорт Н.В., що відповідно до Постанови № 634 за договорами оренди, які були укладені за результатами проведення аукціонів або без проведення аукціонів після 24.02.2022, крім договорів оренди, укладеними після цієї дати за результатами проведення аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, нарахування орендної плати має здійснюватися у повному обсязі. У цьому ж листі РВ ФДМУ зазначило про те, що лист від 29.03.2024 № 11-06-01303 не треба враховувати, а слід залишити його без розгляду (Т. 1, а.с. 65; 168).

Порядок реалізації надання орендних знижок або звільнень від сплати орендної плати за договорами оренди певного майна або за договорами оренди майна, яке використовується за певними цільовими призначеннями, у зв`язку з подіями, які можуть негативно вплинути на здатність орендарів продовжувати сплачувати орендну плату за укладеними договорами оренди, урегульовано положеннями Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 (далі - Порядок № 483).

Відповідно до пункту 129-1 Порядку № 483 якщо у зв`язку із змінами у соціально-економічному становищі в країні або в окремих її регіонах внаслідок економічної кризи, стихійного лиха, запровадження карантинних обмежень або інших подій, які можуть негативно вплинути на здатність орендарів продовжувати сплачувати орендну плату за укладеними договорами оренди, Кабінет Міністрів України або представницький орган місцевого самоврядування ухвалили рішення про надання орендних знижок або звільнень від сплати орендної плати за договорами оренди певного майна або за договорами оренди майна, яке використовується за певними цільовими призначеннями, визначеними у такому рішенні, то підставою для застосування таких звільнень або знижок є наказ орендодавця, прийнятий на підставі звернення орендаря, на якого вони поширюються. Орендні знижки або звільнення у таких випадках надаються з дати, визначеної у рішенні Кабінету Міністрів України (рішенні представницького органу місцевого самоврядування), або якщо у відповідному рішенні дата початку застосування знижки або звільнення не визначена, - то з дати, визначеної у наказі орендодавця. Припинення застосування знижки або звільнення відбувається з дати, визначеної у рішенні Кабінету Міністрів України (рішенні представницького органу місцевого самоврядування) або в наказі орендодавця. Зміни до договору оренди про початок або припинення застосування знижки або звільнення у такому випадку не вносяться.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.09.2022 № 1026 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483 "Деякі питання оренди державного та комунального майна" та від 27.05.2022 № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" та, зокрема, у першому реченні пункту 129-1 порядку № 483 слова "орендних знижок або звільнень" замінено словами "орендних знижок, звільнень", а після слів "на якого вони поширюються" доповнено словами " крім випадків, коли у рішенні Кабінету Міністрів України або представницького органу місцевого самоврядування зазначається про те, що знижки або звільнення застосовуються без окремого рішення орендодавця".

Отже, положеннями пункту 129-1 Порядку № 483 конкретизовано порядок застосування орендних знижок або звільнень від сплати орендної плати за договорами оренди певного майна або за договорами оренди майна, яке використовується за певними цільовими призначеннями, за яким відповідно до рішення Кабінету Міністрів України або представницького органу місцевого самоврядування, ухваленого з відповідного питання, підставою для застосування таких звільнень або знижок є наказ орендодавця, прийнятий на підставі звернення орендаря, на якого вони поширюються. При цьому орендні знижки або звільнення у таких випадках надаються з дати, визначеної у рішенні Кабінету Міністрів України (рішенні представницького органу місцевого самоврядування), або якщо у відповідному рішенні дата початку застосування знижки або звільнення не визначена, - то з дати, визначеної у наказі орендодавця.

В матеріалах справи не міститься доказів дотримання процедури, передбаченої пунктом 129-1 Порядку № 483, а саме: доказів прийняття Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, м. Одеса відповідного наказу на звернення ФОП Хорт Н.В. щодо зменшення орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить державної власності від 10.11.2015.

Разом з тим суд враховує, що пп. 5 п. 1 Постанови КМУ від 27.05.2022 № 634 визначено, що звільнення або перерахунок орендної плати відповідно до цього пункту здійснюється без окремого рішення орендодавця.

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі "правомірні очікування" та "майнові права" (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії" (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland) (заява № 12742/87); ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, № 10741/84).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд та інші проти Ірландії" від 23.10.91 ЄСПЛ також зазначив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Отже, суд зазначає, що на період дії воєнного стану Фізична особа - підприємець Хорт Н.В. має правомірні законні очікування, які полягають у праві на звільнення від 50% орендної плати за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015 року, а саме з 24 лютого 2022 року до припинення (скасування) воєнного стану.

У статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою.

Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11.09.1997 (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Окрім того, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу "res judicata", тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

Правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Крім того, у постановах Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 910/9351/20, від 25.01.2024 у справі № 910/1294/23 викладено позицію, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них. Застосовано доктрину "venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини "venire contra factum proprium" лежить принцип добросовісності. Таким чином, в разі підтвердження доказами, що поведінка Відповідача мала вибірковий характер, тобто була суперечливою, то має бути застосовано принцип заборони суперечливої поведінки, який базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобов`язання Регіонального відділення на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування здійснювати нарахування орендної плати Орендарю Фізичній особі-підприємцю Хорт Надії Володимирівні з відповідним розподілом між Орендодавцем та Балансоутримувачем за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015 згідно положень пп. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 в розмірі 50% від розміру орендної плати, визначеного Договором, підлягають задоволенню, оскільки дії відповідача, який спочатку листом від 29.03.2024 року за № 11-06-01303 повідомив, зокрема, Фізичну особу-підприємця Хорт Н.В., про те, що договір оренди від 10.11.2015 з нею було продовжено за результатами проведення аукціону, переможцями аукціону стали чинні орендарі, з якими було укладено додаткові угоди шляхом викладення договорів оренди у новій редакції згідно з примірним договором оренди, а також про те, що після 30.05.2022 року і до закінчення строку на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договором оренди від 10.11.2015 орендна плата перерахована у розмірі 50% розміру орендної плати, встановленої договором оренди, при цьому, у якості додатку до цього листа було надано звіт про стан надходження коштів до бюджету саме з урахуванням такої позиції Регіонального відділення, а у подальшому листом від 17.04.2024 року за № 11-13-01602 повідомив, зокрема, Фізичну особу-підприємця Хорт Н.В., про те, що лист Регіонального відділення від 29.03.2024 року за № 11-06-01303 слід залишити без розгляду та не враховувати, є недобросовісними, адже якщо особа, яка має право на вчинення відповідних дій, висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти свою позицію у певних питаннях, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права (постанова Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 450/2286/16-ц).

Щодо тверджень відповідача про нерозповсюдження дії підпункту 4 пункту 1 Постанови № 634 на договори, продовжені після 24.02.2022 року за результатами відповідних аукціонів, суд зазначає, що законодавець надає пільгу саме по діючим до моменту повномасштабної військової агресії договорам, або договорам, безпосередньо укладеним за аукціонами, що пройшли до цієї дати. Договір оренди з ФОП Хорт Н.В. укладений 10.11.2015, тобто він не є новим, ніколи не припинявся та не поновлювався, й безперервно діяв з 10.11.2015, в тому числі й був дійсний на 24.02.2022. А 11.07.2023 сторони уклали Договір №1 про внесення змін до договору оренди від 10.11.2015 № 56 нерухомого майна, що належить до державної власності, виклавши його у новій редакції.

Таким чином, має місце безперервна дія договору оренди від 10.11.2015 року та зміна його умов, у тому числі продовження його дії, шляхом викладення договору у новій редакції, а тому суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають закону вказані твердження відповідача.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання РВ ФДМУ та Державного закладу (Балансоутримувача) надмірно сплачену орендну плату за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 10.11.2015, починаючи з 11.07.2023 зарахувати в якості орендної плати відповідно до розподілу між Орендодавцем та Балансоутримувачем в наступні періоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.9. незмінюваних умов договору в новій редакції надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету або Балансоутримувачу, підлягає в установленому порядку зарахуванню в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого зарахування у зв`язку з припиненням орендних відносин поверненню Орендарю.

Але, у даному випадку, дану позовну вимогу позивачем заявлено як до РВ ФДМУ, так і до Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, який у справі має статус третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, тобто не є відповідачем, отже, у суду відсутні підстави для зобов`язання Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України вчиняти будь-які дії.

За таких обставин, зазначена вимога позивача підлягає частковому задоволенню в частині зобов`язання РВ ФДМУ надмірно сплачену Орендарем - ФОП Хорт Н.В., орендну плату за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015, починаючи з 23.07.2023, зарахувати в якості орендної плати Орендодавцю РВ ФДМУ, в наступні періоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту ст.79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у постанові від 16.02.2021 у справі №927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою ВС у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Надаючи оцінку всім доказам та доводам позивача у їх сукупності із застосуванням стандарту доказування «вірогідності доказів», суд доходить висновку про те, що докази, надані позивачем на підтвердження наявності підстав для зобов`язання відповідача здійснювати нарахування орендної плати з відповідним розподілом між орендодавцем та балансоутримувачем за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 10.11.2015 року у відповідності до положень пп. 4 п. 1 Постанови № 634 в розмірі 50% від розміру орендної плати на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування є такими, що відповідають таким стандартам, і відповідачем у даному випадку не доведено належними та допустимими доказами наявності правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, на підставі ч. 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, суд покладає на відповідача 3 633,60 грн витрат зі сплати судового збору.

Розмір стягнутого судового збору встановлено з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, який застосовується при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

При цьому 1211,20 грн судового збору є надмірно сплаченими ФОП Хорт Н.В.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Хорт Надії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України (65084, Одеська обл., м. Одеса, Французький бульвар, 85; ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївський областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; ) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування здійснювати нарахування орендної плати Орендарю Фізичній особі-підприємцю Хорт Надії Володимирівні ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з відповідним розподілом між Орендодавцем та Балансоутримувачем за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015 згідно положень пп. 4 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 в розмірі 50% від розміру орендної плати, визначеного Договором.

3. Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївський областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; ) надмірно сплачену Орендарем Фізичною особою-підприємцем Хорт Надією Володимирівною ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) орендну плату за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 56 від 10.11.2015, починаючи з 11.07.2023, зарахувати в якості орендної плати в наступні періоди Орендодавцю Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївський областях.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15; ) на користь Фізичної особи-підприємця Хорт Надії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 3 633,60 грн витрат зі сплати судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 10 квітня 2025 р. Повне рішення складено та підписано 10 квітня 2025 р.

Суддя Р.В. Волков