ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2025м. ХарківСправа № 922/400/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", м. Харків
про стягнення 6175588,73 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - Володимир КУЗНЄЦОВ,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна", звернувся до Господарського суду Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків", відповідач, з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь сум заборгованості за поставлений товар з урахуванням індексації 5731326,15 грн, пеню у розмірі 324112,42 грн, 10 % річних у розмірі 120150,16 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 17.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

03.04.2025 у судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 121 ГПК України, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету відповідача (ухвала про відкриття провадження у справі а. с. №99 , а. с. №107, а. с. №113).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Зокрема, у справі Осіпов проти України, суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Отже, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи документи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

15.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (Покупець) укладений договір поставки № 24/2023.

Згідно з п. 1.1 договору ТОВ "Адванта Сідз Україна" взяло на себе зобов`язання поставити ТОВ "Агрозахист Харків" товар (продукцію виробничо-технічного призначення), а ТОВ "Агрозахист Харків" зобов`язалося прийняти та оплатити вартість такого товару.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна Товару в національній валюті та її еквівалент в іноземній валюті (долару США), зазначається у Додатках до цього Договору.

Ціна Товару в національній валюті є орієнтовною та остаточно визначається на дату фактичної оплати Товару на умовах цього договору. Еквівалент ціни Товару в іноземній валюті, який зазначено в Додатку до цього договору, є незмінним на весь період дії цього Договору. Загальна вартість Товару, що постачається за цим договором (ціна договору), визначається Додатками та видатковими накладними, з врахуванням пункту 3.2. договору. У випадку розбіжності даних у Додатках та у видаткових накладних щодо кількості, асортименту, ціни товару, перевагу має видаткова накладна. (п. п. 2.2, 2.3 договору).

Відповідно до п.3.1 договору оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором та Додатками до нього. У випадку поставки Ттвару на умовах попередньої оплати, допускається оплата та поставка товару на підставі Рахунку на попередню оплату, що містить істотні умови поставки, без укладення Додатків до цього договору. Датою оплати товару вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника. Покупець здійснює передплату 10% 30% чи 100% від загальної вартості товару, як це погоджено сторонами у відповідному додатку протягом З (трьох) банківських робочих днів з дати оформлення рахунку на оплату, а решту вартості до 15/11/2024 відповідно до п. 3.2-3.5 (з усіма підпунктами) цього договору. Для проведення попередньої оплати покупець отримує у постачальника "Рахунок на оплату", термін дії якого є дійсним протягом 3 (трьох) робочих днів.

Відповідно до п.3.2 договору сторони погодили, що визначення ціни та загальної вартості товару, що підлягає оплаті покупцем, здійснюється в національній валюті України, виходячи із курсу продажу долару США до гривні, встановленому на Міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів у день, що передує даті укладання Додатка до цього договору або передує даті оплати товару (надалі - «курс Міжбанку»), Для визначення «курсу Міжбанку» сторони використовують дані, розміщені на веб-сайті http://minfin.com.ua/currencv/mb/, якщо інші джерела визначення курсу іноземних валют не зазначені в Додатках до цього договору (надалі - «Джерело курсу іноземних валют»).

Відповідно до п. 3.5.1 договору вказані в Додатках ціни товарів визначені сторонами на дату їх складання є базовими. Базова ціна товару є фіксованою (тобто повною) тільки 8 разі оплати покупцем 100% вартості цього товару протягом строку дії рахунку постачальника на такий товар.

Відповідно до п. 3.5.2 договору сторони домовились, що якщо товар буде оплачуватися покупцем частково або за межами строку дії відповідного рахунка постачальника, протягом якого ціна товару є фіксованою, то суми всіх платежів Покупця постачальнику за товар підлягають індексації (тобто коригуванню). Проіндексована сума платежу визначається таким чином:

ПСП = (К2 поділити на НІ) помножити на СП, де ПСП - проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику;

СП - сума платежу за товар;

К2- середній курс продажу долару США за гривні на

міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у попередній день до дати здійснення платежу;

К1 - курс гривні до долару США, що зазначений у відповідному Додатку.

Для показника К2 Сторони використовують середній курс продажу долару США за гривні на міжбанківському валютному ринку (показник «продаж» на веб-сторінці https://minfin.com.ua/currency/mb/, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати здійснення платежу день. Сторони домовились, що достатнім і належним підтвердженням (доказом в суді) показника К2 є роздруківка на паперовому носії відповідних відомостей із веб-сторінки https://minfin.com.ua/currencv/mb/, справжність якої засвідчується підписом постачальника.

Відповідно до п. 3.5.3 договору у день здійснення платежу (переказування коштів постачальнику) покупець самостійно, без пред`явлення йому рахунку постачальником, проводить його індексацію у вищевстановленому порядку та ініціює переказ постачальнику проіндексованої суми платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП дорівнює СП. При перерахуванні проіндексованої суми платежу покупець зобов`язується в призначенні платежу вказати суму індексації ціни товару (далі - СІЦТ), як приклад: „...у т.ч. сума індексації ціни товару становить стільки-то гривень". СІЦТ є різницею між ПСП і СП і визначається таким чином: СІЦТ = ПСП - СП.

Зобов`язання покупця зі сплати проіндексованих сум платежів (зі сплати СІЦТ) є грошовим зобов`язанням покупця перед постачальником з оплати товару. Сплачені покупцем постачальнику суми у зв`язку з виконанням цього пункту, що перевищують ціну товару вказану в Додатках (накладних), є індексацією (тобто збільшенням) ціни товару (пункт 3.5.9 договору).

Відповідно до п. 5.3 договору, строки поставки товару зазначаються у Додатках до цього договору. Конкретний строк поставки окремих партій товару може бути визначено в окремій "Заявці на відвантаження", яка надається покупцем за сім календарних днів до початку періоду поставки та виконується постачальником у разі готовності товару до відвантаження. При відсутності окремої "Заявки на відвантаження", постачальник має право провести повну або часткову поставку товару в межах періоду поставки, а покупець зобов`язаний забезпечити приймання товару у відповідності до умов цього договору.

Відповідно до п.5.3 договору перехід права власності на товар від постачальника до покупця, а також приймання товару по кількості та якості, здійснюється в момент передачі товару за видатковою накладною. Датою передачі товару є дата оформлення видаткової накладної, яка підписується представником покупця. Підпис представника покупця у видатковій накладній може бути завірений відтиском печатки покупця та свідчить про отримання товару покупцем: по кількості - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної у видатковій накладній; по якості - відповідно до показників та характеристик, зазначених у документах про якість та походження товару. Разом з товаром постачальник надає наступні документи: оригінал видаткової накладної, в якій вказано найменування, ціну та кількість товару; ксерокопію Сертифіката, що засвідчує посівні якості насіння; результати аналізу насіння чи ксерокопію сертифіката якості виробника (експортера) для зразків насіння для випробувань та демонстрування; лист від постачальника, що насіння зернового чи цукрового сорго оброблене антидотом, якщо така інформація відсутня на етикетці мішка.

Відповідно до п.6.2 договору крім відповідальності, встановленої п.6.1 цього договору покупець: за несвоєчасну оплату Товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення; за необґрунтовану відмову від отримання товару, сплачує штраф в розмірі 10% (десять) відсотків від вартості такого товару.

Відповідно до п.6.7 договору в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару чи невиконання зобов`язань передбачених пунктами 3.2. та 3.3. цього договору, покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника 10% (десяти відсотків) річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст.625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені).

Відповідно до п. 6.8 договору сторони домовились про те, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за цим договором відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, у відповідності до ст.259 Цивільного кодексу України, продовжується до З (Трьох) років. При цьому, вказаний пункт (положення) вважається двосторонньою угодою сторін цього Договору про збільшення строків позовної давності та строків нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів).

Відповідно до п. 9.2 договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання вповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2024 року, а в частині проведення розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

До договору укладено протокол розбіжностей від 15.11.2023.

Також між ТОВ "Адванта Сідз Україна" та ТОВ "Агрозахист Харків" було підписано договір про визнання електронних документів та використання кваліфікованого підпису №24/2023Е від 15.11.2023 р. (надалі - договір КЕП) (копія додається). Відповідно до умов п. 10 договору КЕП "для уникнення будь-яких непорозумінь та різного тлумачення, сторони, керуючись ст. 6 Цивільного Кодексу України домовились, що, якщо будь-який електронний документ буде містити кілька різних дат (наприклад, дату створення, різні дати накладання цифрового підпису сторонами, дати накладання цифрових печаток тощо), то сторони погодились вважати датою вчинення дії (правочину/господарської операції/настання події), яку засвідчує такий документ, дату, що вказана в тексті самого документа (дата його складання)".

На виконання договору були укладені наступні додатки (копії додаються): Додаток № 3 від 15.03.2024, Додаток № 4 від 15.03.2024, Додаток № 5 від 15.03.2024, Додаток № 6 від 27.03.2024, Додаток №7 від 27.03.2024, Додаток №8 від 17.04.2024.

Згідно п. 1 вказаних вище додатків до договору сторони погодили умови оплати - 100% вартості товару до 15.11.2024.

На виконання умов договору Товар було поставлено ТОВ "Адванта Сідз Україна" та прийнято ТОВ "Агрозахист Харків" без претензій чи зауважень на загальну вартість 5348147,47 грн, включаючи ПДВ, що підтверджується видатковими накладними:

-№237 від 29.03.2024 р. про поставку насіння загальною вартістю 385804,86 грн, включаючи ПДВ;

№238 від 29.03.2024 р. про поставку насіння загальною вартістю 2096387,04 грн, включаючи ПДВ;

-№239 від 29.03.2024 р. про поставку насіння загальною вартістю 441507,06 грн, включаючи ПДВ;

-№240 від 29.03.2024 р. про поставку насіння загальною вартістю 1601565.59 грн, включаючи ПДВ;

-№241 від 29.03.2024 р. про поставку насіння загальною вартістю 675330,19 грн, включаючи ПДВ;

-№306 від 18.04.2024 р. про поставку насіння загальною вартістю 78030,97 грн, включаючи ПДВ;

-№21 від 25.06.2024 р. про поставку насіння загальною вартістю 69521,76 грн, включаючи ПДВ.

Проте, за поставлений товар відповідач не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 5348147,47 грн.

Позивач у позові зазначає, що товар, що був поставлений з боку ТОВ "Адванта Сідз Україна" на користь ТОВ «Агрозахист Харків», є імпортованим, у зв`язку із чим договором визначена прив`язка ціни товару до обмінного курсу долару. Розрахунок вартості товару з урахуванням індексації не проводився стосовно видаткової накладної №21 від 25.06.2024 щодо поставки насіння загальною вартістю 69521,76 грн, включаючи ПДВ, оскільки, незважаючи на фактичне замовлення та прийняття у власність згаданого у ній товару, ТОВ "Агрозахист Харків" не підписало відповідний додаток. Відтак, стосовно накладної №21 від 25.06.2024 р. сторонами не зафіксовано обмінний курс.

Загальна вартість товару з урахуванням індексації, що має бути сплачена з боку ТОВ "Агрозахист Харків" на користь ТОВ "Адванта Сідз Україна", становить 5731326,15 грн.

ТОВ "Адванта Сідз Україна" було надіслано ТОВ "Агрозахист Харків" претензію № 14/14.01.2025 від 14.01.2025 р. (надалі - Претензія) з вимогою повернення суми заборгованості за договором з урахуванням індексації у сумі 5826642,32 грн, включаючи ПДВ. Претензія була отримана ТОВ "Агрозахист Харків" 17.01.2025. Згідно претензії ТОВ "Адванта Сідз Україна" вимагало від ТОВ "Агрозахист Харків" оплатити згадану вище суму заборгованості за договором з урахуванням індексації протягом 7 днів з моменту отримання Претензії. Семиденний строк з моменту вручення претензії сплив 24.01.2025. Проте, відповідач борг не сплатив.

Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по вказаних договорах щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, позивачем останньому були нараховані 324112,42 грн пені, 120150,16 грн грн. 10% річних.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Тобто, законодавець покладає на постачальника обов`язок здійснити поставку товару, а споживач зобов`язаний його прийняти і оплатити.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України "сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті".

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України "якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом."

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність розрахунку суми індексації товару, суд дійшов висновку, що даний розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам договору.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу або позов. Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 5731326,15 грн з урахуванням індексації, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У свою чергу, статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно частини четвертої статті 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як зазначалося вище по тексту рішення, відповідно до п. 6.2 договору "крім відповідальності, встановленої п.6.1 цього договору покупець: за несвоєчасну оплату товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченого Товару за кожний день прострочення".

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вказано у п. 6.7 Договору, "в разі невиконання покупцем зобов`язань щодо оплати товару чи невиконання зобов`язань передбачених пунктами 3.2. та 3.3. цього договору, покупець, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь постачальника 10% (десять відсотків) річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Для уникнення непорозумінь, Сторони погодили, що сплата коштів, передбачених цим пунктом, є особливим видом цивільно-правової відповідальності, передбаченим ст.625 Цивільного кодексу України, та не відноситься до неустойки (штрафу чи пені)".

Тобто, продавець та покупець самостійно погодили в договорі збільшений розмір річних - 10%, що кореспондується із ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Перевіривши правильність нарахування пені, 10 процентів річних, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам договору, є обґрунтованим, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені, 10 процентів річних підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення: за період з 15.11.2024 по 05.02.2025 у сумі 324112,42 пені та 10 процентів річних за період з 15.11.2024 до 05.02.2025 у сумі 120150,16 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог як обґрунтованих, підтверджених доданими до матеріалів справи доказами та не спростованих відповідачем.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Харків" (61098, м. Харків, вул. Кашуби, буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адванта Сідз Україна" (01042, м. Київ, бульв. Марії Приймаченко, буд. 1/27, оф. 304/2, ) заборгованість за поставлений товар з урахуванням індексації у розмірі 5731326,15 грн, пеню у розмірі 324112,42 грн, 10% річних у розмірі 120150,16 грн, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 92633,83 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено "14" квітня 2025 р.

Суддя Л.В. Шарко