ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/368/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Галактика", м. Кременчук
до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАКС ТРЕЙД", м. Харків
про стягнення 21090,30 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Галактика", м. Кременчук звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАКС ТРЕЙД", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 19674,48 грн основного боргу, 1034,15 грн пені, 117,13 грн 3% річних та 264,54 грн витрат від інфляції за договором поставки №6487 від 04 червня 2024 року. Просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/368/25 та постановлено розгляд справи № 922/368/25 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 12 лютого 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 12 лютого 2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

04 червня 2024 року між Приватним підприємством "Галактика" (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВАКС ТРЕЙД" (відповідачем, покупцем), було укладено договір поставки № 6487.

Згідно пунктів 1.1., 1.2. договору постачальник зобов`язувався передати (поставити) у зумовлені строки покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до пункту 1.3. договору об`єктами поставки за цим договором є товар, визначений у видаткових накладних. Асортимент об`єктів поставки, його кількісні та якісні показники визначаються в замовленні покупця на поставку товару.

Згідно пункту 2.1. договору даний договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до пункту 2.2. договору даний договір вважається автоматично пролагнованим на кожен наступний календарний рік за умови, що за 10 календарних днів до закінчення строку його дії жодна з сторін письмово не повідомить іншу сторону про свій намір припинити дію даного договору.

Згідно пункту 3.1. договору загальна орієнтована ціна цього договору на момент його укладення за погодженням сторін складає: по факту згідно рахунків та накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 4.1. договору за згодою сторін, товар, що є об`єктом цього договору відвантажується за місцем знаходження постачальника на умовах. Відвантаження товару зі складу здійснюється самовивозом покупця або транспортом постачальника з включенням витрат на транспортування до вартості товару.

Згідно з розділом 7 договору оплата за договором проводиться у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства на умовах після оплати, розрахунок проводиться виключно у національній валюті.

Відповідно до додаткової угоди від 04 червня 2024 року до договору поставки № 6487 від 04 червня 2024 року визначений окремий строк оплати по переліку товарів: кондитерські вироби, жувальні гумки, товари для тварин ТМ "Марс Україна" та ТМ "Нестле Україна" в 7 календарних днів.

Згідно пункту 1.9. договору днем фактичної поставки товару сторони погодились вважати день підписання видаткової накладної, за якою здійснюється передача товару покупцю.

Відповідно до видаткових накладних № № 24R00-0928100 від 26 жовтня 2024 року, 24R00-0922671 від 12 жовтня 2024 року, 24R00-0975740 від 13 листопада 2024 року, 24R00-0975696 от 14 листопада 2024 року, 24R00-0987780 від 16 листопада 2024 року, 24R00-0931427 від 29 жовтня 2024 року, 24R00-0940867 від 31 жовтня 2024 року, 24R00-0951859 від 05 листопада 2024 року, 24R00-0955867 від 06 листопада 2024 року, 24R00-0961189 від 08 листопада 2024 року, 24R00-0967176 від 09 листопада 2024 року, 24R00-0971239 від 12 листопада 2024 року. Позивачем були відвантажено Товариству з обмеженою відповідальністю "НОВАКС ТРЕЙД" товару на загальну суму з ПДВ 19647,48 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що оскільки товар було відвантажено в день підписання видаткових накладних, то враховуючи умови оплати відповідно до договору, з 01 листопада 2024 року, 02 листопада 2024 року, 05 листопада 2024 року, 07 листопада 2024 року, 12 листопада 2024 року, 13 листопада 2024 року, 15 листопада 2024 року, 16 листопада 2024 року, 19 листопада 2024 року, 20 листопада 2024 року, 21 листопада 2024 року, 23 листопада 2024 року розпочалося порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВАКС ТРЕЙД" договірних зобов`язань.

Згідно видаткових накладних № № 24R00-0928100 від 26 жовтня 2024 року, 24R00-0922671 від 12 жовтня 2024 року, 24R00-0975740 від 13 листопада 2024 року, 24R00-0975696 от 14 листопада 2024 року, 24R00-0987780 від 16 листопада 2024 року, 24R00-0931427 від 29 жовтня 2024 року, 24R00-0940867 від 31 жовтня 2024 року, 24R00-0951859 від 05 листопада 2024 року, 24R00-0955867 від 06 листопада 2024 року, 24R00-0961189 від 08 листопада 2024 року, 24R00-0967176 від 09 листопада 2024 року, 24R00-0971239 від 12 листопада 2024 року товар був доставлений відповідачу за адресам вказаними у видаткових накладних.

Таким чином, Приватне підприємство "Галактика" свої зобов`язання, погоджені договором поставки, виконало належним чином та у встановлений строк, а у Приватного акціонерного товариство "КОМПЛЕКС БЕЗЛЮДІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" перед позивачем за договором поставки склалася заборгованість в сумі у розмірі 19674,48 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 19674,48 грн основного боргу задовольнити.

Щодо стягнення із відповідача заявлених позивачем суми пені у розмірі 1034,15 грн, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 10.2 договору, у випадку порушення покупцем строків оплати отриманого товару, покупець сплачує постачальнику незалікову пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної суми заборгованості за весь період прострочення та до дня фактичного надходження коштів на розрахунковий рахунок або надходження в касу постачальника.

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, пеня та штраф є видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1034,15 грн пені задовольнити.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 117,13 грн 3% річних та 264,54 грн витрат від інфляції, суд зазначає наступне.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача вказаних сум 3% річних та витрат від інфляції дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 117,13 грн 3% річних та 264,54 грн витрат від інфляції є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАКС ТРЕЙД" (61010, м. Харків, пр-т. Аерокосмічний (пр-т Гагаріна), буд. 4, кімната 45/1, ) на користь Приватного підприємства "Галактика" (39627, Полтавська область, м. Кременчук, пр-т. Полтавський, 281, ) 19674,48 грн основного боргу, 1034,15 грн пені, 117,13 грн 3% річних, 264,54 грн витрат від інфляції за договором поставки №6487 від 04 червня 2024 року, а також 3028,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "14" квітня 2025 р.

Суддя П.В. Хотенець