ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

10 квітня 2025 року Справа № 915/510/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О.,

розглянувши матеріали

заяви: Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство Південноукраїнської міської ради (55000, Миколаївська область, м. Південноукраїнськ, вул. Європейська, буд. 8; ідентифікаційний код 31948866)

про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 )

заборгованості за Договором №07/37Р від 20.02.2024 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 30611,77 грн, з яких: водопостачання та водовідведення 15451,05 грн, постачання теплової енергії 11612,25 грн, інфляційні нарахування 2882,37 грн, три процента річних 666,10 грн, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн.

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство Південноукраїнської міської ради звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою за вих. №03/464 від 25.03.2025 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №07/37Р від 20.02.2024 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 30611,77 грн, з яких: водопостачання та водовідведення 15451,05 грн, постачання теплової енергії 11612,25 грн, інфляційні нарахування 2882,37 грн, три процента річних 666,10 грн, а також витрат по сплаті судового збору в сумі 302,80 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що споживач не виконує зобов`язання за Договором щодо оплати спожитих послуг водо-теплопостачання та водовідведення.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.03.2025 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/510/25 та на підставі ст. 7 КУзПБ визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно положень ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 16. Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №814 від 20.08.2019, АСДС може автоматично формуватися номер провадження судової справи, необхідний для діловодства відповідного суду. У разі розгляду по суті в межах справ про банкрутство позовних заяв, заяв, такій справі присвоюється єдиний унікальний номер справи про банкрутство та в дужках зазначається єдиний унікальний номер справи.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Загальні вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені в статті 150 ГПК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 2-1) заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 3 зазначеної норми у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Судом встановлено, що заявлена до стягнення з Михальчук О.Б. сума основного боргу за спожиті комунальні послуги та період нарахування заборгованості не відповідає періоду та сумі заборгованості, що є предметом Договору №07/37Р від 20.02.2024 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги (далі Договір).

Так, згідно п. 1.1. Договору №03/37Р від 20.02.2024 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор та Боржник домовились про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожиті комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з 01.03.2021 по 01.02.2024; водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2021 по 01.02.2024 та не погашена станом на 01.02.2024 (далі основний борг), що виникла у Боржника перед Кредитором за отримані послуги з постачання теплової енергії, водопостачання та водовідведення шляхом розстрочення на 36 (тридцять шість) календарних місяців без відстрочення її погашення (далі реструктуризація заборгованості).

Відповідно до змісту п. 1.2., 1.3. Договору, адреса об`єкту, по якому виникла заборгованість: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Європейська, б. 6, к. 227, 228. До складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з цим Договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на основний борг.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до п. 1.1., 1.2., 1.3. розділу цього Договору становить 19188,14 грн станом на 01 лютого 2024 року.

Разом з тим, у заяві про видачу судового наказу за вих. №03/464 від 25.03.2025 заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №07/37Р від 20.02.2024 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 30611,77 грн, з яких: водопостачання та водовідведення 15451,05 грн, постачання теплової енергії 11612,25 грн, інфляційні нарахування 2882,37 грн, три процента річних 666,10 грн.

Згідно доданого до заяви розрахунку заборгованості за спожиті комунальні послуги до заборгованості, яка є предметом Договору №03/37Р від 20.02.2024 заявником включено заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з лютого 2024 року по лютий 2025, яка виходить за межі зазначеного Договору.

Відповідно до приписів ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Таким чином, судом встановлено, що Комунальним підприємством Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство Південноукраїнської міської ради заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу, а саме: до складу вимоги включено суму заборгованості, нараховану за період з 01.02.2024 по 01.02.2025, яка не є предметом Договору №03/37Р від 20.02.2024 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 12, 147-148, 150-153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву прийняти до розгляду в межах справи №915/754/21 про банкрутство Комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (ідентифікаційний код 31948866) та присвоїти їй номер 915/754/21(915/510/25).

2. Відмовити Комунальному підприємству Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство Південноукраїнської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №07/37Р від 20.02.2024 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 30611,77 грн, з яких: водопостачання та водовідведення 15451,05 грн, постачання теплової енергії 11612,25 грн, інфляційні нарахування 2882,37 грн, три процента річних 666,10 грн.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 10.04.2025.

Суддя В.О.Ржепецький