РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.01.2025Справа № 910/16870/23 (910/9012/24)
За позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України"

про стягнення заборгованості

в межах справи № 910/16870/23

Суддя Івченко А.М.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про стягнення заборгованості в межах справи № 910/16870/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву; запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження надати суду: - відзив на позов, складений з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на чинне законодавство та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; - докази направлення відзиву позивачу; запропоновано позивачу у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

19.11.2024 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій останній посилаючись на продовження невиконання відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної оплати за отримані послуги, у зв`язку з чим додатково просить суд стягнути заборгованість за червень - вересень 2024 року. Звертаючись із позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за період за період з листопада 2023 року по травень 2024 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 прийнято заяву про зміну предмета позову до розгляду.

З наявних у матеріалах справи документів, зокрема, повідомлень про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи, вбачається, що сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження в справі та наявність судового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, 24.06.2015 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Київській області (далі - орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" (далі - орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1708 (далі - договір).

Пунктом 1.1. договору визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухому майно приміщення ангару - ІАС, загальною площею 7421,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, літера А-І, яке розташоване за адресою 08307, Київська обл., Бориспіль-7, "Бориспіль" Міжнародний державний аеропорт (далі - майно), та обліковується на балансі Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - балансоутримувач). Вартість майна визначена за незалежною оцінкою та згідно з висновком про вартість майна на дату оцінки 30.11.2014 року становить 42082200 грн. без урахування ПДВ. Право державної власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серія САС №117937, виданим Гірською сільською радою 14.11.2008 року на підставі рішення виконкому Гірської сільської ради від 28.08.2008 року №293, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15770033, виданим державним реєстратором Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Іванцок Б.Я. 31.12.2013 року, номер запису про право власності 4157009, дата та час державної реєстрації 12.12.2013, 11:28:24. Майно знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :02:004:0094, цільове призначення: під існуючою забудовою (інженерно-технічних та соціально-побутових об`єктів), площею 11,3535 га, розташованій за адресою: 08307, Київська обл., Бориспіль-7, "Бориспіль" Міжнародний державний аеропорт.

Згідно з п. 5.3. договору орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, у тому числі податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно п.п. 5.11., 5.12. договору орендар зобов`язаний на наступний робочий день після підписання договору звернутись до балансоутримувача майна для отримання проекту договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання майна та надання комунальних послуг орендарю. Здійснювати витрати, пов`язані з утриманням майна. Протягом 15 робочих днів після підписання договору укласти з балансоутримувачем майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання майна та надання кумунальних послуг орендарю, у тому числі податку на землю.

Пунктом 10.1. договору визначено, що договір укладено строком на 10 років, що діє з 24.06.2015 до 23.06.2025 включно.

На виконання умов договору 09.07.2015 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - балансоутримувач) та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" (далі - орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухового майна та надання комунальних послуг орендарю №02.5-14/1-53 (далі - договір про відшкодування витрат).

Відповідно до п. 1.1 договору про відшкодування витрат у зв`язку з наданням орендарю в строкове платне користування приміщень ангару-ІАС, загальною площею 7421,4 кв.м. для забезпечення безперервної придатності повітряних суден балансоутримувач надає, а орендар отримує послуги.

У п. 1.1.1 договору про відшкодування витрат зазначено, що балансоутримувач надає, а орендар отримує наступні послуги. Вид, обсяг та вартість за відповідні послуги зазначено у таблиці №1 цього договору про відшкодування витрат та до якої неодноразово вносились зміни додатковими угодами щодо виду послуг, їх обсягів та вартості.

Відповідно до п. 1.3 договору про відшкодування витрат сплата за послуги, вказані в таблиці № 1, здійснюється орендарем з дати підписання сторонами Акту №1 приймання-передачі державного майна до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 1708 від 24.06.2015. сплата за послуги, які надавались в період з дати підписання сторонами акту №1 до дати укладення цього договору здійснюються окремо на підставі виставленого балансоутримувачем рахунку та в термін, визначений п. 2.2.2 договору про відшкодування витрат.

Згідно з п. 1.5 договору про відшкодування витрат розмір оплати за послуги залежить від фактичного їх об`єму, тарифів та витрат балансоутримувача, пов`язаних з обсягом послуг в період їх надання, якості послуг та інших випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно п.п. 2.2.1 та 2.2.2 договору про відшкодування витрат орендар зобов`язується своєчасно здійснювати розрахунки за договором. Щомісяця, з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, Акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно п. 1.1.3 договору. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Орендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та Акту. Датою отримання рахунку та Акту вважається 15 число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний Акт орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів Акт виконаних послуг не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами (в редакції Додаткової угоди №1 від 27.06.2018).

Пунктом 4.2 договору про відшкодування витрат визначено, що орендар зобов`язаний, в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Відповідно до п. 6.3 договору про відшкодування витрат визначено, що договір припиняє свою дію з дати припинення орендних відносин по договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 1708 від 24.06.2015, що підтверджується підписанням відповідного Акту приймання-передачі орендованого майна; за рішенням суду, у випадках, передбачених чинним законодавством України; в інших випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством (в редакції Додаткової угоди №7 від 27.06.2018).

Пунктом 6.1 договору про відшкодування витрат визначено, що договір набирає чинності з дати підписання Акту №1 приймання-передавання ДП МА "Бориспіль"/АТ "Міжнародні авіалінії України" державного майна до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 1708 від 24.06.2015 або з моменту укладення договору, в залежності від того, яка дата наступить раніше, та діє до 23.06.2025.

Додатковими угодами №1 від 26.08.2015, №2 від 01.03.2019, №3 від 18.03.2018, №4 від 06.12.2016, №5 від 31.05.2017, №6 24.01.2018, №7 від 27.06.2018 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" неодноразово вносились зміни до договору про відшкодування витрат.

Як зазначає позивач, що на виконання умов договору про відшкодування витрат у період с листопада 2023 року по вересень 2024 року ним було надано відповідачу відповідні послуги на загальну суму 1614230,32 грн на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії рахунків-фактури №897/1295 від 30.11.2023 на суму 152445,60 грн, №897/1318 від 30.11.2023 на суму 2213,60 грн, №897/1368 від 30.11.2023 на суму 3755,12 грн, №897/1438 від 31.12.2023 на суму 152445,60 грн, №897/231 від 31.01.2024 на суму 152445,60 грн, №897/515 від 29.02.2024 на суму 152445,60 грн, №897/676 від 31.03.2024 на суму 152445,60 грн, №897/773 від 30.04.2024 на суму 144825,60 грн, №897/834 від 31.05.2024 на суму 139365,60 грн, №897/899 від 30.06.2024 на суму 138285,60 грн, №897/1001 від 31.07.2024 на суму 139365,60 грн, №897/1072 від 31.08.2024 на суму 139365,60 грн, №897/1185 від 30.09.2024 на суму 144825,60 грн та актів приймання-здачі робіт від 30.11.2023 на суму 152445,60 грн, від 30.11.2023 на суму 2213,60 грн, від 30.11.2023 на суму 3755,12 грн, від 31.12.2023 на суму 152445,60 грн, від 31.01.2024 на суму 152445,60 грн, від 29.02.2024 на суму 152445,60 грн, від 31.03.2024 на суму 152445,60 грн, від 30.04.2024 на суму 144825,60 грн, від 31.05.2024 на суму 139365,60 грн, від 30.06.2024 на суму 138285,60 грн, від 31.07.2024 на суму 139365,60 грн, від 31.08.2024 на суму 139365,60 грн, від 30.09.2024 на суму 144825,60 грн.

Також до матеріалів справи долучено копії актів приймання-здачі від 31.03.2024 на суму -1080 грн. та від 31.03.2024 на суму -2160 грн.

Вищевказані рахунки-фактури та акти приймання-здачі робіт за вказані періоди були направлені відповідачу за допомогою системи документообігу Me.Doc, проте не були підписані та повернуті позивачу. Жодних вмотивованих відмов щодо підписання актів позивачу не надходило.

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за договором про відшкодування витрат в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги у період з листопада 2023 року по вересень 2024 року за ним утворилась заборгованість в розмірі 1610990,32 грн, яку позивач просить стягнути.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних, інфляційні втрати та пеню.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем правочин є договором про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 526, 530, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Надані позивачем копії рахунків-фактури та акти приймання-здачі робіт приймаються судом як належні докази, що узгоджується з положеннями п. 2.2 про договору про відшкодування витрат та підтверджують факт надання позивачем відповідачу послуг у період з листопада 2023 року по вересень 2024 року на загальну суму 1610990,32 грн.

Також суд зазначає, матеріали справи не містять жодних мотивованих відмов відповідача від прийняття актів, а тому у відповідності до п. 2.2 договору про відшкодування витрат долучені до матеріалів справи акти слід вважати такими що прийняті без будь-яких зауважень.

Оскільки під час розгляду справи, відповідачем не було подано жодних доказів на підтвердження погашення заборгованості за отримані послуги, як і не було подано жодних заперечень щодо законності вимог позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги у період з листопада 2023 року по вересень 2024 року підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, позивач просить стягнути 3% річних у розмірі 23910,23 грн та 85157,44 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що наданий розрахунок містить арифметичні помилки.

Здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають у повному обсязі, оскільки заявлений позивачем до стягнення розмір інфляційних втрат є меншим, ніж той що підлягає стягненню з відповідача відповідно до вимог закону.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних, судом встановлено, що наданий розрахунок є арифметично вірним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 213183,39 грн, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.3. договору визначено, що в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг, споживач сплачує власнику мереж пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що наданий розрахунок є арифметично вірним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 відкрито провадження у справі № 910/16870/23 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

За вказаних обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 213183,39 грн, що нарахована за період з 21.12.2023 до 14.11.2024, з огляду на поширення мораторію на задоволення вимог усіх кредиторів та зупинення прострочення боржника (відповідача) з виплати такого боргу протягом всього періоду дії мораторію.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на викладені обставини та наведені норми суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог в частині стягнення основної заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних втрат. Разом з тим суд відмовляє у задоволені позовних вимог в частині стягнення пені.

Крім того, керуючись положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне витрати зі сплати судового збору покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" (ідентифікаційний код юридичної особи 14348681, адреса: 01030, м. Київ, вул. Лисенка, 4) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (ідентифікаційний код юридичної особи 20572069, адреса: вул. Бориспіль-7, с. Гора, Бориспільський р-н, Київська обл., 08 (один мільйон шістсот десять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн 92 коп. основної заборгованості, 23910 (двадцять три тисячі дев`ятсот десять) грн 23 коп. 3% річних, 85157 (вісімдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят сім) грн 44 коп. інфляційні втрати та 20640 (двадцять тисяч шістсот сорок) грн 69 коп. судових витрат.

3. В іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 09.04.2025

Суддя А.М. Івченко