ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Черкаси справа №925/1344/24
Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,
без виклику учасників справи, розглянув
заяву приватного підприємства «СВ Телеком» про ухвалення додаткового рішення у справі
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.03.2025 позов задоволено повністю та стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь приватного підприємства «СВ Телеком» 92700,00 грн збитків та 3028,00 грн судового збору.

19.03.2025 від представниці позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій представниця позивача просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.03.2025 прийнято до розгляду заяву представниці позивача про ухвалення додаткового рішення. Розгляд заяви вирішено здійснювати без виклику учасників справи. Відповідачці встановлено строк для подання письмових пояснень чи заперечень стосовно заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала Господарського суду Черкаської області від 20.03.2025 була направлена судом на адресу місцезнаходження відповідачки, проте ця ухвала вручена відповідачці не була та повернулась до суду із відміткою Акціонерного товариства «за закінченням терміну зберігання».

Про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, суд також повідомив відповідачку шляхом розміщення на офіційному сайті Господарського суду Черкаської області оголошення про повідомлення учасника справи у порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», «закінчення терміну зберігання» тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Розглянувши заяву представниці позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що відповідно до положень частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Поряд з цим, згідно з вимогами частини восьмої статті 129 цього Кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 16, 58 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро. У свою чергу пункт 4 частини 1 статті 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 10000,00 грн.

На підтвердження витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачем надано договір про надання правової допомоги від 22.10.2024, який укладений між адвокатом Мустіпан Ольгою Володимирівною, яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000279 від 16.02.2018 (адвокат) та приватним підприємством «СВ Телеком» (клієнт), додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 22.10.2024, платіжну інструкцію №15182 від 22.10.2024 про сплату приватним підприємством «СВ Телеком» на користь адвоката Мустіпан Ольгою Володимирівною 10000,00 грн, у призначені платежу якої зазначено «за юридичні послуги згідно з ДУ 1 до договору про надання правової допомоги від 22.10.2024, без ПДВ».

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правової допомоги від 22.10.2024 клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Адвокат зобов`язується представляти і захищати права, свободи та інтереси клієнта у судах, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, органах державної виконавчої служби, у підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань, що стосуються прав та/або інтересів клієнта в України та за її межами (пункт 1.2 договору про надання правової допомоги від 22.10.2024).

Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється у вигляді розрахунку, який є невід`ємним додатком до цього договору і свідчить про виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 4.2 договору про надання правової допомоги від 22.10.2024).

22.10.2024 між адвокатом та клієнтом підписана додаткова угода №1, згідно з якою ця угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги у спорі про стягнення з фізичної особи-підприємця Ткаченко О.М. Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді першої інстанції (Господарський суд Черкаської області).

Вартість послуг визначена у пункті 2 додаткової угоди №1: підготовка та подача позовної заяви до Господарського суду міста Києва про стягнення заборгованості 5 годин, вартістю 5000,00 грн; супроводження судової справи у суді першої інстанції 5 годин, вартістю 5000,00 грн.

Оплата послуг з представництва інтересів здійснюється авансовано після підписання цієї додаткової угоди протягом чотирнадцяти днів (пункт 3.1 додаткової угоди №1).

22.10.2024 позивач перерахував на користь адвоката 10000,00 грн, що підтверджене платіжною інструкцією №15182 від 22.10.2024 у призначені платежу якої зазначено «за юридичні послуги згідно з ДУ 1 до договору про надання правової допомоги від 22.10.2024, без ПДВ».

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Про застосування критерію співмірності витрат на оплату правничих послуг відповідачка не вказувала, тому ці критерії суд застосовує лише у разі надання їх стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Водночас, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд, розподіляючи витрати за послуги адвоката, вважає, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт із зазначенням у ньому переліку послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у заявленому розмірі, адже розмір таких витрат має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, а й відповідати критеріям реальності таких витрат.

Судом, за результатами аналізу наданої представницею позивача додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги та матеріалів справи взято до уваги, що рівень складності справи, а саме стягнення з відповідачки суми основної заборгованості збитків за невиконання робіт, є незначним, у зв`язку з чим справа №925/1344/24 у відповідності до приписів частин 3, 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України є малозначною та розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судові засідання у справі, де б адвокат міг здійснювати представництво позивача не проводились, відповідачка не подавала відзиву на позов, не подавала і заяв чи клопотань, на які необхідно було б заперечити позивачу. Отже, окрім складання позовної заяви, розгляд справи не вимагав від адвоката вчинення додаткових дій.

Необхідність підготовки і подання представницею позивача заяви про усунення недоліків позову залежала виключно від правильних дій адвоката, які спричинили необхідність витратити додатковий час для усунення допущених недоліків.

Суд, розподіляючи витрати за послуги адвоката, дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт із зазначенням у ньому переліку послуг містить такий вид юридичних послуг, як супроводження судової справи у суді першої інстанції 5 годин, вартістю 5000,00 грн, проте які саме дії свідчать про супровід справи, позивач (його представниця) не вказав. Як зазначено вище, справа розглядалася у спрощеному позовному провадження без виклику сторін, тобто судові засідання не проводилися, додаткових заяв по суті адвокатом у справу не подавалось, наведене свідчить про невідповідність наведених послуг критеріям реальності таких витрат. Отже, визначення представницею позивача у додатковій угоді №1 до договору про надання правової допомоги надання такої послуги як супроводження судової справи у суді першої інстанції фактично включає в себе також і дії, які пов`язані з підготовкою та подачею позовної заяви, тобто є фактично більш узагальненою назвою вчинення адвокатом значимих юридичних дій для надання правової допомоги клієнту.

Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є частково необґрунтованим, тому до відшкодування з відповідачки підлягають судові витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 233-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь приватного підприємства «СВ Телеком» (проспект Правди, 33, квартира 340, місто Київ, 04108, ідентифікаційний код 34295020) 5000,00 грн витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги додаткове рішення набирає законної сили після прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції. Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня його ухвалення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Кучеренко