УХВАЛА

м. Київ

02.04.2025Справа № 910/12025/24
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Блажівської О.Є.

при секретарі судового засідання - Рєпкіної Ю.Г.,

розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення у справі №910/12025/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА" (46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. За Рудкою, 14, кв. 79, )

до відповідача Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, )

про стягнення заборгованості у розмірі 12 558 358, 83 грн., -

за участю представників:

заявника (відповідача) - Подобєд О.В.,

позивача - не зявився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА" (далі - позивач) з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 12 558 358, 83 грн., де 11 258 064, 46 грн. основна заборгованість, 514 718, 30 грн. - 3% річних та 785 603, 07 грн. - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/12025/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА» задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА» (46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. За Рудкою, 14, кв. 79, ) 11 258 064 (одинадцять мільйонів двісті п`ятдесят вісім тисяч шістдесят чотири) грн. 46 коп. - заборгованості, 785 603 (сімсот вісімдесят п`ять тисяч шістсот три) грн. 07 коп. інфляційних втрат, 514 718 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 30 коп. - 3% річних. Стягнуто з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, 4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА» (46003, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. За Рудкою, 14, кв. 79, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 188 375 (сто вісімдесят вісім тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 79 коп. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

26.02.2024 до суду через систему «Електронний Суд» від відповідача надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/12025/24 на термін 1 рік з моменту ухвалення рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2025 розгляд заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/12025/24 призначити на 12.03.2025.

11.03.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА» надійшли заперечення щодо заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/12025/24.

У судове засідання 12.03.2025 з`явився представник заявника. Представник позивача у судове засідання 12.03.2025 не зявився, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду заяви.

12.03.2025 у судовому засіданні представник заявника надав усні пояснення щодо поданої ним заяви про відстрочення виконання рішення у справі № 910/12025/24 та просив надати йому час для подання до суду додаткових доказів та пояснень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2025 відкладено розгляд заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/12025/24 на 02.04.2025.

02.04.2025 через систему «Електронний Суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА» подано клопотання про розгляд заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/12025/24 за відсутності його представника.

У судове засідання 12.03.2025 з`явився представник заявника, подану заяву про відстрочення виконання рішення у справі № 910/12025/24 підтримав та промив задовольнити.

Розглянувши заяву Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/12025/24, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У свою чергу, частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В зв`язку з тим, що відстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки чи розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, враховуючи, що необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Так, в обґрунтування поданої заяви заявник вказує на особливий порядок виконання зобов`язань ДП "Гарантований покупець" з оплати відпущеної електроенергії виробникам за "зеленим" тарифом, що встановлений Законом України "Про ринок електричної енергії" та Порядком купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженим постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019; залучення підприємства до функціонування критичної сфери інфраструктури в період воєнного стану; надання регулятором настанови щодо заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій у період дії воєнного стану згідно з постановою НКРЕКП № 332 від 25.02.2022. Зокрема заявник зазначає, що виконання судового рішення залежить не лише від волі боржника, а в більшій мірі - від виконання спеціальних обов`язків ПрАТ "НЕК "Укренерго", яке має значну заборгованість перед ДП "Гарантований покупець", щодо забезпечення надходження грошових коштів підприємству для оплати електричної енергії виробникам за "зеленим" тарифом. При цьому в Положенні про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії, що здійснюють операції з експорту електричної енергії, для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії протягом дії воєнного стану, затвердженого постановою КМУ № 775 від 07.07.2022, відсутнє визначення джерел для покриття витрат на оплату трьох процентів річних та інфляційних втрат за договорами, укладеними на виконання цього Положення. Також заявник вказує на те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України господарська діяльність учасників ринку електричної енергії ускладнена або взагалі неможлива, наслідком чого є несвоєчасне постачання електричної енергії та несвоєчасна оплата у повному обсязі вартості послуг підприємства. Крім того, у період воєнного стану Гарантований покупець бере участь у функціонуванні критичної сфери інфраструктури. Разом з іншими учасниками ринку, на яких покладено виконання спеціальних обов`язків, Гарантований покупець здійснює забезпечення населення України доступною електричною енергією за фіксованим, пільговим тарифом 2,64 грн за 1 кВт/год. Відповідно до алгоритму розрахунків, визначених Положенням, Гарантований покупець спрямовує отримані від виробників електричної енергії, які виконують ПСО кошти на розрахунки з постачальниками універсальних послуг. В умовах неотримання коштів від виробників електричної енергії в порядку, визначеному Положенням, відсутній альтернативний механізм отримання коштів для виконання відповідачем ПСО (виділення державних дотацій, субвенцій тощо). Станом на час розгляду заяви до відповідача звернулися ряд постачальників універсальних послуг з позовами про стягнення заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат, та штрафних санкцій.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА» у поданих до суду 11.03.2025 через систему «Електронний суд» запереченнях щодо заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочення виконання рішення у справі № 910/12025/24 з наведеними відповідачем підставами не погоджується та повністю заперечує проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/12025/24, у зв`язку з наступним. Сторони у справі 18.02.2025 укладено Угоду про взаєморозуміння та врегулювання суперечностей № 354/04/25 (далі - Угода). Відповідно до пункту 1.4. Угоди метою цієї угоди є погашення в добровільному порядку (без звернення до органів, які здійснюють примусове виконання) основного боргу та судового збору у справі № 910/12025/24, та побудова довгострокових та взаємовигідних ділових відносин на основі взаємної довіри, відкритості, рівності, взаєморозуміння та балансу інтересів кожної зі Сторін. За умовами цієї Угоди сторони домовились про те, що Відповідач здійснюватиме оплату Позивачу основного боргу та судового збору по справі № 910/12025/24 згідно узгодженого графіку платежів. Таким чином, сторонами вже було узгоджено розстрочення оплати боргу, який встановлений судом у справі № 910/12025/24. Враховуючи, що сторонами вже погоджено графік платежів та встановлено порядок добровільного погашення заборгованості, додаткова відстрочка виконання рішення суду є безпідставною та такою, що суперечить домовленостям, досягнутим між сторонами. Також ТОВ «Е-СЕЙФ СОСУЛІВКА» зазначає, що питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, Наведені Відповідачем обставини не є виключними і не відповідають критеріям, визначеним законом; вони не ускладнюють виконання рішення суду настільки, щоб обґрунтувати його відстрочення. Заява ДП «Гарантований покупець» не містить належних обґрунтувань та доказів на підтвердження виконання судового рішення у добровільному порядку через рік з моменту ухвалення рішення, у випадку відстрочення судом виконання рішення у справі №910/12025/24. Факт відсутності фінансування та ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та від інших контрагентів не можуть бути достатньою підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. При цьому, відсутні докази того, що протягом одного року Відповідач отримає грошові кошти від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» або будь-яких інших осіб в обсязі, достатньому для виконання рішення суду у справі № 910/12025/24.

Враховуючи зазначене вище, оцінивши обґрунтування заявника та заперечення позивача, суд дійшов висновку, що наведені заявником доводи не підтверджують наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні частини 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Недостатність чи відсутність коштів у Державного підприємства "Гарантований покупець" не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких виконання судового рішення можна відстрочити.

Так, згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд також звертає увагу на положення частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відсутність грошових коштів не є виключною обставиною та має негативний вплив на фінансовий стан не лише заявника, а й стягувача у справі та здійснювану ним господарську діяльність.

Відсутність бюджетних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява № 70297/01) та "Бакалов проти України" (заява № 14201/02).

Наведені заявником доводи щодо відсутності його вини у невиконанні зобов`язання не є підставою для відстрочення виконання рішення.

Водночас заявником, у розумінні наведених вище приписів законодавства, не обґрунтовано в чому полягає виключність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу щодо відстрочення виконання рішення.

Судом серед іншого також враховано відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин, які ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення. Судом також зазначає, що не тільки відповідач продовжує працювати в умовах воєнного стану, а й позивач, на господарську діяльність якого негативно впливають наслідки, пов`язані з військовою агресією російської федерації.

Окрім того, судом враховано, що Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони, якою у даному випадку є позивач (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" заява № 18357/91).

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що рішення суду від 22.01.2025 у справі № 910/12025/24 станом на дату постановлення даної ухвали не набрало законної сили, а тому вирішення питання про відстрочення виконання такого рішення наразі є недоцільним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/12025/24.

Керуючись ст.ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Державного підприємства «Гарантований покупець» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/12025/24 на термін один рік - відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 08.05.2025.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА