ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 Справа № 917/1956/24

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина", село Климівка, Полтавський район, Полтавська область,39532

до Ланнівської сільської ради, вул.Миру,9, селище Ланна, Полтавський район, Полтавська область,39541

про визнання додаткової угоди укладеною

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Ланнівської сільської ради про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 20.11.2012, укладену Ланнівською сільською радою () попередній Орендодавець - Карлівська районна державна адміністрація)) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» ()( редакція додається).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним, як Орендарем, дотримано порядок, передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" для укладення договору оренди на новий строк. Ланнівська сільська рада протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди не направила позивачу лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, а позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та виконувати інші умови договору, тому договір оренди землі вважається поновленим.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.12.2024 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 12.12.2024

18.11.2024 за вхід. № 15517 від відповідача надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що позивачу надано згоду на реалізацію переважного права на укладення (поновлення) договору оренди землі терміном до 01.01.2025; відповідно до нової редакції статті 33 Закону України «Про оренду землі», позивач до листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк мав додати проєкт договору, а не проєкт додаткової угоди; сторони не досягли домовленості щодо строку дії нового договору та розміру орендної плати - позивач вважає, що таким строком має бути сім років, а відповідач вважає, що таким строком має бути 5 місяців; щодо розміру орендної плати, то позивач ігнорує вимогу відповідача про збільшення розміру орендної плати з 7 % до 8 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. За таких обставин переважне право на укладення договору оренди землі припинилося.

Також, вказує, що у своєму позові позивач не врахував, що земельна ділянка площею 3,2258 га з кадастровим номером :00:003:0299 належить до категорії земель сільськогосподарського призначення колективно власності, а саме невитребувана частка (пай). Відповідно до статті 13 Закону України 899-ІV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» орган місцевого самоврядування є розпорядником даної земельної ділянки, тільки до дня державної реєстрації права власності такої земельної ділянки, а отже в позові невірно визначена категорія спірної земельної ділянки. Виходячи з цього відповідно до частини 4 вказаної статті у разі, якщо до 01.01.2025 власник чи спадкоємець не оформить права власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від земельної ділянки і тільки після цього на підставі рішення суду вона визнається безхазяйним майном та переходить у комунальну власність, що є підставою для скасування будь - яких договорів оренди та інших укладених угод. Враховуючи вказану норму закону, яка була чинною на момент винесення рішення на тридцять четвертій сесії восьмого скликання Ланнівська сільська рада у своєму рішенні № 126 від 15.06.2023 «Про поновлення договору оренди землі площею 3,2258 га з ТОВ «Батьківщина» встановлено саме такий термін дії оренди, який передбачено нормами чинного законодавства (на момент винесення рішення), а саме 01.01.2025.

Отже, не існує жодної підстави для визнання запропонованої позивачем додаткової угоди до договору оренди укладеною.

21.11.2024 за вхід. № 15753 від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, вважає їх необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними і достовірними доказами та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 12.12.2024 суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити її до судового розгляду по суті

24.01.2025 за вхід. № 941 від відповідача надійшло клопотанням про залучення додаткових доказів.

25.02.2025 за вхід. № 2590 від позивача надійшли заперечення на клопотання з доказами та поясненнями.

Суд зазначає про можливість сторін під час з`ясування обставин та дослідження доказів давати свої пояснення, наводити свої доводи і міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду в порядку п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

З урахуванням зазначеного та з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, господарський суд враховує при вирішенні спору надані сторонами пояснення під час судового розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд установив наступне.

20 листопада 2012, між Карлівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (орендар) укладено Договір оренди землі (далі по тексту Договір), зареєстрований у відділі Держземагенстві Карлівського району Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 грудня 2012 за № 02744. Згідно пункту 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,2258 га, в тому числі: 3,2258 га ріллі (невитребувана земельна частка (пай)). Кадастровий номер: :00:003:0314.

Термін дії договору - 5 років.

17 грудня 2012 відповідно до Акту приймання-передачі земельна ділянка передана в оренду позивачу. Розпорядженням Карлівської районної державної адміністрації № 79 від 03.04.2017 поновлено дію договору оренди строком на 7 років. 14 липня 2017 додатковою угодою до договору оренди від 20.11.2012 внесені зміни відносно пунктів 2, 5, 8, 9, 15 (уточнено предмет договору, НГО, строк дії договору, розмір оренди, цільове призначення земельної ділянки). Відповідно до пункту 8 діючого Договору Договір діє до 14.07.2024 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Реєстрація права оренди земельної ділянки, загальною площею 3,2258 га, розташованої у Полтавській області, Карлівський район, с/рада Климівська, кадастровий номер :00:003:0314 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена 31.10.2017, про що свідчить інформація із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.11.2017 № 102519680 (номер запису 23169404 (спеціальний розділ) від 31.10.2017), дата закінчення дії договору 14.07.2024. Згідно пункту 21 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 19, 22, 23, 50 Закону України «Про землеустрій», пп. а п.13 ч.1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0314 загальною площею 3,2258 га перейшла у розпорядження Ланнівської сільської ради. Ланнівська територіальна громада утворена 27 квітня 2017 шляхом об`єднання Ланнівської та Нижньоланнівської сільських рад Карлівського району відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад". 07 серпня 2019 внаслідок добровільного приєднання до громади приєдналася Верхньоланнівська сільська рада. 19 липня 2020, в результаті адміністративно - територіальної реформи та ліквідації Карлівського району, громада увійшла до складу новоутвореного Полтавського району Полтавської області. Рішенням сесії Ланнівської сільської ради № 19 від 20.11.2020 Климівська сільська рада () приєдналася до Ланнівської сільської ради.

28.05.2024 року у визначеному законом, договором порядку та строки, товариство з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» звернулося до Ланнівської сільської ради з листом-повідомленням вих. № 51 від 27 травня 2024 про поновлення договору оренди землі.

Відповідно до рішення № 126 від 15 червня 2023, ТОВ «Батьківщина» поновлено термін дії договору оренди на строк до 01.01.2025 та встановлено, що після закінчення даного строку ТОВ «Батьківщина» не має права поновлення договору на новий строк. Позивач вважає, таке рішення протиправним та незаконним, оскільки не відповідає нижче наведеним нормам. Вказує, що земельна ділянка відповідно до акту приймання - передачі передана в оренду відповідачу 17 грудня 2012 - в день підписання акту приймання - передачі. Умови щодо строку дії договору оренди землі передбачені у статті 19 Закону України "Про оренду землі". Так, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Відповідно до пункту 34 договору дія договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Спір у справі стосується договірних правовідносин, на які поширюється дія загальних норм ЦК України, що підтверджується як Земельним кодексом України, так і Законом України «Про оренду землі».

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний сторк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Правові підстави та порядок поновлення договору оренди землі врегульовано положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі».

16.01.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким статтю 33 Закону України «Про оренду землі», яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції.

Розділ ІХ «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу.

Отже, поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час укладення спірного договору 20.11.12).

Відтак, статтею 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано процедуру поновлення договору оренди землі на новий строк, шляхом реалізації переважного права орендаря перед іншими особами.

За умовами ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами 1-5, так і для підстави, передбаченої частиною 6 цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбачена у наведеній нормі, можлива лише за умови дотримання встановлених такою нормою процедури і строків.

Отже, для продовження договірних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди щодо продовження договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах (чатини 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» або мовчазна згода сторін договору стосовно поновлення договору на тих самих умовах на той самий строк (ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

У розумінні наведених положень законодавства основними відмінностями у застосуванні положень частин 1-5 та частини 6 Закону України «Про оренду землі» є умови додаткової угоди (відмінні від попередніх, або ті самі чи тотожні та наявність погодження обох сторін щодо істотних умов договору, або ті самі та строк, в який орендодавець повинен повідомити орендаря про відсутність наміру продовжувати або поновлювати договір оренди (у місячний строк після повідомлення орендаря про намір продовжувати договір оренди земельної ділянки) чи у місячний строк після закінчення строку дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, у кінці травня 2023, ТОВ «Батьківщина» звернулося до Ланнівської сільської ради з Листом-повідомленням № 05/23-7 про поновлення договору оренди землі від 20.11.2012 на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0314 та просило за взаємною згодою затвердити Додаткову угоду, проєкт якої додало.

Рішенням Ланнівської сільської ради № 126 від 15.06.2023 було вирішено:

- поновити термін дії договору оренди землі площею 3,2258 га з кадастровим номером :00:003:0314, укладений 20.11.2012 між Карлівською РДА та ТОВ «Батьківщина» на строк до 01 січня 2025 року.

- встановлено, що після закінчення строку вищевказаного договору 01.01.25 орендар, ТОВ «Батьківщина» не має права поновлення договору на новий строк

- змінити орендодавця з «Карлівської РДА» на «Ланнівську сільську раду в особі сільського голови Удовиченка К.О»

- замінити у договорі слова «державної власності» на «комунальної власності»

- встановити річну орендну плату у розмірі 8% нормативної грошової оцінки

- відмовити ТОВ «Батьківщина» у погодженні відступлення прав і обов`язків за Договором оренди землі на користь ТОВ «Агро-край»

Із даним Рішенням фактично погодилося ТОВ «Батьківщина», оскільки не звернулося до відповідача із листом про незгоду строку дії договору оренди, не оскаржило дане рішення в судовому порядку та не зверталося до суду з вимогою про визнання укладеною додаткової угоди у запропонованому ними варіанті.

Не зважаючи на рішення Ланнівської сільської ради № 126 від 15.06.2023 ТОВ «Батьківщина» повторно звернулося до Ланнівської сільської ради з Листом-повідомленням № 51 від 27.05.2024 про поновлення договору оренди землі від 20.11.2012 на земельну ділянку кадастровий номер :00:003:0314 та просило за взаємною згодою затвердити Додаткову угоду, проєкт якої додало.

Рішенням Ланнівської сільської ради № 7 від 18.06.2024 «Про поновлення договору оренди землі» було вирішено:

- поновити термін дії договору оренди землі площею 3,2258 га. з кадастровим номером :00:003:0314 укладений 20.11.2012 між Карлівською РДА та ТОВ «Батьківщина» на строк до 01.01.2025 ( що не суперечить попередньому рішенню сільської ради №126)

- встановити розмір річної орендної плати у розмірі 8% нормативної грошової оцінки.

Дане рішення було направлено відповідачу рекомендованим листом з описом 21.06.24 та оприлюднено на офіційному сайті Ланнівської сільської ради.

У постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 926/2720/21 міститься такий правовий висновок: «Якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону».

Враховуючи, що позивачу Рішенням Ланнівської сільської ради № 126 від 15.06.2023 було продовжено строк дії договору оренди землі від 20.11.2012 до 01.01.2025 про, що було також зазначено і в Рішенні Ланнівської сільської ради № 7 від 18.06.2024, ТОВ «Батьківщина» достаменно було обізнане про закінчення строку договору оренди земельної ділянки площею 3,2258 га. з кадастровим номером :00:003:0314 саме 01 січня 2025 року, разом з тим із відповідним Листом-повідомленням та проєктом додаткової угоди до відповідача у 30-денний строк до закінчення дії договору, не звернулося.

Крім того, відповідно до п.10 Договору оренди землі від 20.11.2012, обчислення розміру орендної плати здійснюється за земельні ділянки державної власності з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством , затвердженими КМУ формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

Пункт 12 даного договору передбачає, що розмір орендної плати переглядається один раз на три роки або у разі:- зміни умов господарювання, передбачених договором; - зміни розмірів земельного податку, підвищення цін або зменшення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; - погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; - в інших випадках, передбачених законом.

Згідно Додаткової угоди від 14.07.2017 «Про поновлення договору оренди землі від 20.11.12» вбачається, що пунктом 2.3. передбачено викласти в такій редакції п.9 « 9. Орендна плата вноситься орендарем за земельні ділянки у грошовій формі в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки землі в рік».

Як вбачається, відповідач двічі отримавши додаткову угоду вказував у своїх рішеннях про збільшення орендної плати із 7% до 8 %, однак, позивач жодним чином не відреагував на запропоновані зміни умов договору.

Таким чином, умови додаткової угоди щодо розміру орендної плати сторонами погоджені так і не були, оскільки позивач продовжив сплачувати річну орендну плату у розмірі визначеному 7% нормативної грошової оцінки до 14.07.2024, не зважаючи на рішення Ланнівської сільської ради.

Звернення позивача від 27.05.2024 №51 щодо поновлення договору оренди землі терміном до 31.12.2031 було розглянуто відповідачем і рішенням Ланнівської сільської ради від 18.06.2024 № 7 поновлено термін дії договору оренди земельної ділянки до 01.01.2025.

Таким чином, позивач скористався правом на поновлення спірного договору оренди, а відповідний орган місцевого самоврядування прийняв рішення про поновлення договору, що вказує на те, що сторони узгодили можливість саме поновлення цього договору на певний строк, але не погодили терміни такого строку та розмір орендної плати.

Однак, позивач не оспорює у своїй позовній заяві термін поновлення договору оренди до 01.01.2025, а вказує на те, що орендодавець у місячний термін після закінчення строку договору не надіслав жодного повідомлення про заперечення у продовженні договору оренди землі, не повернув сплачену орендну плату як безпідставну. При цьому рахує, що строк дії договору оренди сплинув 14.07.2024, а не 01.01.2025

Стаття 33 Закону про оренду землі у редакції, чинній до 16.07.2020, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Як вбачається із матеріалів справи, сторони, починаючи із червня 2023 року, не дійшли згоди щодо орендної плати та продовження строку договору оренди земельної ділянки, що є істотними умовами договору, а також запропоновані позивачем умови додаткових угод не були погоджені відповідачем та сторони не дійшли спільної згоди щодо умов, на яких може бути продовжено дію договору оренди землі , тому переважне право позивача на поновлення договору оренди землі на новий строк є неможливим.

У відповідності до ч.1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд зауважує, що відповідно до частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

У зв"язку з перебуванням судді у відпустці, повне рішення підписано; 07.04.2025

Суддя Кльопов І.Г.