УХВАЛА

м. Київ

15.04.2025Справа № 910/3949/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А. розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»

про стягнення 14 586,80 грн,

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (надалі-відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 14 586,80 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі №910/3949/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

09.04.2025 від МТСБУ надійшла інформація про страхове покриття.

10.04.2025 від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн у порядку ч.3 ст.130 ГПК України. Зазначає, що 09.04.2025 на рахунок позивача від відповідача надійшла спірна грошова сума в розмірі 14 586,80 грн.

11.04.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що ним сплачено позивачу спірну суму страхового відшкодування, а тому просить закрити провадження в справі та повернути позивачу 50% судового збору на підставі ч.ч.1, 4 ст.130 ГПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Предметом спору в даній справі є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача суми грошових коштів у загальному розмірі 14 586,80 грн.

Як зазначають сторони та вбачається з копії платіжної інструкції №20457 від 09.04.2025 відповідачем в повному обсязі перераховано позивачу суму боргу в розмірі 14 586,80 грн.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

З огляду на наведене вище, оскільки на момент розгляду даної справи предмет спору припинив своє існування, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі згідно із п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача на наслідки закриття провадження в справі, вказані в ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, зокрема у випадках закриття провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Частиною 4 ст.231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Суд зазначає, що в даній справі мирова угода між сторонами не укладалась, як і позивач не відмовлявся від позову чи такий позов не визнавався відповідачем, а тому посилання відповідача на вказані норми ч.ч.1, 4 ст.130 Господарського процесуального кодексу України , як на підставу повернення позивачу 50% сплаченого судового збору є безпідставними. Окрім того, позивач не просив суд повернути йому судовий збір, а просив стягнути його з відповідача згідно положень ч.3 ст.130 Господарського процесуального кодексу України .

Так, відповідно до ч.9 ст.129, ч.3 ст.130 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як убачається із матеріалів справи, відповідач сплатив заборгованість після звернення позивача з відповідним позовом до суду, а відтак, суд дійшов висновку, що спір виник саме внаслідок неправильних дій відповідача, а тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 231, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження в справі №910/3949/25 за відсутністю предмета спору.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052) судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

3. Стягувач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (03150, місто Київ, вулиця Казимира Малевича, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052).

4. Боржник - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186).

5. Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили 15.04.2025 і дійсна для пред`явлення до виконання до 15.04.2028 та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Я.А.Карабань