РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025Справа № 910/8760/24

За позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V."

до Антимонопольного комітету України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрнафта";

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння";

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про зобов`язання вчинити дії,

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Данилюк М.Д.

Представники учасників справи:

від позивача Катрук Є.А.;

від відповідача Гришина М.Г.;

від третьої особи-1: Клименко П.М.;

від третьої особи-2: Козуб Б.Ю.;

від третьої особи-3: Корнієнко К.С.

В судовому засіданні 01.04.2025, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників учасників справи, що повне рішення буде складено 15.04.2025.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва від Приватної компанії з обмеженою відповідальністю "JKX Ukraїne B.V." (далі - Компанія "JKX Ukraїne B.V.", позивач) до Антимонопольного комітету України (далі - АМК України, Комітет, відповідач), у якому позивач просить суд:

- зобов`язати Антимонопольний комітет України розглянути заяву Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 про перегляд рішення від 29 червня 2023 року № 178-р про дозвіл ПАТ "Укрнафта" на одержання ПАТ "Укрнафта" в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не у межах своїх повноважень, не у порядок та спосіб, встановлений законом, а висновки, викладені в листі №128-29.3/07-6172е від 20.06.2024 року, не відповідають фактичним обставинам справи. Відповідачем було неправильно здійснено аналіз та досліджено усі матеріали, які були надані позивачем до заяви від 27.05.2024, а також неправильно застосовано норми чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого заява підлягає розгляду за рішенням суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2024 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

13.08.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній проти позову заперечив, зазначив, що оскільки позивачем не було усунуто недоліки поданої ним заяви, про які відповідач зазначав у листі від 06.06.2024 № 128-29.3/07-5718, то Комітет правомірно залишив без розгляду заяву Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 (зареєстрована в комітеті 28.05.2024 за № 8-01/8-пр) про перегляд рішення від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння", що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління товариства. Отже, Комітет діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Також вказав про відсутність порушеного права позивача для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2024 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта", третя особа-1) та Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (далі - ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння", третя особа-2).

19.09.2024 від третьої особи-1 - ПАТ "Укрнафта" надійшли письмові пояснення по справі, у яких останній вказав, що позов задоволенню не підлягає, оскільки на момент прийняття відповідачем рішення № 178-р від 29.06.2023 усі права за акціями, що належать позивачу щодо ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння" перебували у володінні ПАТ "Укрнафта", а тому права позивача спірним рішення не були порушені. Також вказав, що позивачем було обрано неефективний спосіб захисту.

30.10.2024 від третьої особи-2 - ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння" надійшли письмові пояснення по справі, у яких останній вказував про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки права позивача не порушені, арешт на корпоративні права ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння", у тому числі на частку, що належить позивачу, був накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 757/17952/23-к. Також вказав, що позивач обрав неефективний спосіб захисту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА, третя особа-3).

10.12.2024 від АРМА надійшли письмові пояснення, у яких останнє вважало, що позов задоволенню не підлягає, оскільки АМКУ діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а підстави для перегляду рішення від 29.06.2023 № 178-р - відсутні.

У підготовчому засіданні 10.12.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні під час розгляду справи по суті позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав, зазначених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Представники третіх осіб - 1, 2, 3 вважали, що позов задоволенню не підлягає, з підстав, зазначених у письмових поясненнях, наданих третіми особами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

29.06.2023 Антимонопольним комітетом України було прийняте рішення № 178-р про надання дозволу ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій ПрАТ «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління товариства.

27.05.2024 Компанія "JKX Ukraїne B.V." звернулась до відповідача з заявою (зареєстрована в АМКУ 28.05.2024 за № 8-01/8-пр) про перегляд рішення комітету від 29.06.2023 № 178-р. У прохальній частині заяви заявник просив АМКУ:

- прийняти до розгляду заяву про перегляд рішення комітету від 29.06.2023 № 178-р про дозвіл ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння»;

- відкрити провадження у справі про концентрацію шляхом отримання ПАТ «Укрнафта» в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння»;

- відкрити провадження у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції групою «Нафтогаз України», у зв`язку із монополізацією ринку природного газу та суміжних ринків, що призвело до обмеження конкуренції та зловживань монопольним становищем групою «Нафтогаз України» на вказаних ринках. Також пунктом 5 прохальної частині заяви пропонувалось вжити відповідні заходи за результатами розгляду справ, зазначених у п. 2-4 прохальної частини заяви.

Оскільки заява Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 була подана без додержання вимог, встановлених п. 2 розділу X Порядку розгляду АМКУ та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, АМКУ листом від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е повідомив заявника про залишення заяви Компанії "JKX Ukraїne B.V." без руху та запропонував у 10-денний термін з дня отримання листа усунути недоліки заяви. Також було повідомлено заявника, що у разі якщо заявник відповідно до абз. 4 п. 3 розділу X Порядку у встановлений строк не усунув недоліки поданої ним заяви про перегляд рішення, така заява залишається без розгляду.

У відповідь на вказаний лист без руху, позивач листом від 14.06.2024 (зареєстрований в комітеті 17.06.2024 за № 8-07/8165) надав відповідь, проаналізувавши яку, АМКУ дійшов висновку, що заявник не усунув недоліків в заяві, проте, доводи про зловживання монопольним становищем та недостовірність інформації зазначив у якості обгрунтування необхідності скасування рішення.

Так, АМКУ у листі № 128-29.3/07-6172е від 20.06.2024 вказав, що заявник по суті заперечує висновки Комітету щодо відсутності відносин контролю між ПАТ «Укрнафта» та Групою «Нафтогаз Україна» на момент прийняття рішення, а не вказує на недостовірні факти/інформацію, на підставі яких прийнято рішення. Отже, АМКУ прийшов до висновку про те, що заява не відповідає вимогам розділу X Порядку, оскільки не містить даних про недостовірність інформації, а також доказів на їх підтвердження. При цьому, відповідачем було наголошено, що залишаючи заяву без руху, АМКУ надав заявнику можливість надати документи, докази, які підтверджують недостовірність фактичних відомостей, наданих учасниками концентрації, на підставі яких було прийняте рішення. Проте, у листі-відповіді заявника таких доказів та документальних підтверджень не було надано.

Враховуючи зазначене, Комітет дійшов висновку, що відповідно до абз. 4 п. 3 розділу X Порядку, заяву уповноваженого представника Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 про перегляд рішення комітету від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління товариства, залишити без розгляду.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на достатність підстав для перегляду рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р про надання дозволу ПАТ «Укрнафта» на одержання в управління акцій ПрАТ «ВК «Укрнафтобуріння», що забезпечує перевищення 50 % голосів у вищому органі управління товариства, проте, Комітет залишив заяву позивача без розгляду неправомірно. Отже, позивач просить суд зобов`язати АМКУ повторно розглянути заяву Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 (зареєстрована в Комітеті 28.05.2024 за № 8-01/8-пр) про перегляд рішення від 29.06.2023 № 178-р.

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Порядок підстав та подання заяв про перегляд рішення Комітету передбачено статтею 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон України) та розділом X Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції від 19.04.1994 № 5 (далі - Порядок).

Зокрема, відповідно до статті 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України з власної ініціативи чи за заявами осіб можуть переглянути рішення, прийняті ними у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у заявах, справах про узгоджені дії, концентрацію, у разі:

- якщо істотні обставини не були і не могли бути відомі органам Антимонопольного комітету України, що призвело до прийняття незаконного або необгрунтованого рішення;

- якщо рішення було прийнято на підставі недостовірної інформації, що призвело до прийняття незаконного або необгрунтованого рішення;

- невиконання учасниками узгоджених дій, концентрації вимог і зобов`язань, якими було обумовлене рішення органів Антимонопольного комітету України щодо узгоджених дій, концентрації відповідно до частини другої статті 31 цього Закону;

- якщо обставини, на підставі яких було прийняте рішення про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію суб`єктів господарювання, вже не існують;

- невиконання суб`єктом господарювання умов угоди про врегулювання справи щодо припинення порушення та усунення причин його виникнення, усунення наслідків порушення;

- якщо угода про врегулювання справи порушує публічний порядок;

- наявності інших підстав, передбачених законами України.

При цьому, частиною 1 статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

- неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи;

- недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

- невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

- заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»;

- порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Верховний Суд у постанові від 12.12.2019 у справі № 910/1646/19 вказував, що Комітет як орган державної влади, зобов`язаний діяти відповідно до статті 19 Конституції України (на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України), а відтак, на стадії перегляду рішень Комітету цей орган має діяти у межах і у спосіб, передбачені статтею 58 України «Про захист економічної конкуренції», і позбавлений можливості приймати рішення відповідно до статті 59 цього Закону.

Абзацем 2 пункту 2 розділу X Порядку передбачено, що заява про перегляд подається в письмовій формі й повинна містити вимоги заявника, у тому числі очікувані ним рішення за результатами перегляду, які передбачені частиною третьою статті 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також зазначення підстав для перегляду рішення, передбачених частиною першою статті 58 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та доказів на їх підтвердження.

Відповідно до абзацу 5, 8 пункту 3 розділу X Порядку встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 цього розділу, і це перешкоджає розгляду заяви, державний уповноважений, голова територіального відділення Комітету залишає заяву без руху, про що письмово повідомляють заявника і надають йому строк для усунення недоліків. Уразі невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява може бути залишена без розгляду, про що письмово повідомляють заявника.

Отже, з наведених положень законодавства про захист економічної конкуренції вбачається, що перевірка заяви про перегляд рішення органів Комітету має не формальний характер, а здійснюється з метою первісної оцінки доказів наданих юридичними та/або фізичними особами на предмет їх спроможності попередньо підтвердити обґрунтовану наявність підстав визначених статтею 58 Закону. Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.01.2020 у справі № 910/617/19.

Як вже було встановлено судом, відповідач розглянувши заяву позивача встановив, що заява Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 була подана без додержання вимог, встановлених п. 2 розділу X Порядку розгляду АМКУ та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у зв`язку з чим АМКУ листом від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е повідомив заявника про залишення заяви без руху та запропонував у 10-денний термін з дня отримання листа усунути недоліки заяви.

Зокрема, АМКУ у листі вказав про надання позивачем доказів із обгрунтованими поясненнями до них, що підтверджують, що інформація, подана учасниками концентрації до Комітету під час розгляду заяви про концентрацію, є недостовірною, зокрема, пояснення та підтверджуючі документи (розрахунок) щодо часток та сукупних часток учасників концентрації на задіяному товарному ринку у рамках відповідної концентрації. Вказати часові межі розрахунку відповідних часток;

- пояснення, чому позивач вважає, що учасниками концентрації подано недостовірну інформацію в частині задіяних товарних ринків в рамках розгляду концентрації, зокрема, не враховано ринок оптової реалізації природного газу;

- пояснення щодо визначення позивачем діяльності із добування природного газу - задіяним товарним ринком та, відповідно зайняття монопольного становища (зловживання монопольним становищем) на ринку «добування природного газу» з боку НАК «Нафтогаз України»;

- документи, докази, які підтверджують недостовірність фактичних відомостей, наданих учасниками концентрації, на підставі яких зроблено висновок про саме такі відносини контролю, які визначені у рішенні;

- очікувані заявником рішення за результатами перегляду, які передбачені частиною третьою статті 58 Закону.

Листом від 14.06.2024 (зареєстрований в Комітеті 17.06.2024 за № 8-07/8165) позивач надав відповідь на лист відповідача від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е, за результатами розгляду якої АМКУ дійшов висновку про те, що заява не відповідає вимогам розділу X Порядку, оскільки не містить даних про недостовірність інформації, а також доказів на їх підтвердження, у зв`язку з чим залишив заяву уповноваженого представника Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р без розгляду.

Отже, заявником не було усунуто недоліки поданої ним заяви, інформація щодо яких була запитана Комітетом у листі, як це передбачено абзацом четвертим пункту 3 розділу X Порядку, Відтак, у Комітету були відсутні правові підстави для перегляду рішення № 178-р від 29.06.2023, що означає, що Комітет діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Суд зазначає, що за принципом належного урядування влада має здійснюватись у правомірний, справедливий та розумний спосіб. З принципу «правової держави» витікає вимога законності та узгодженості діяльності її органів. Саме тому на рівні Основного закону закріплено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

З позиції гарантування основоположних прав людини, надання дискреційних повноважень державним органам обсяг, яких не має чітко визначених меж було б несумісним з принципом верховенства права, як одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією і Конституцією України.

Саме тому Закон має чітко визначати межі дискреційних повноважень будь-яких державних органів та порядок їх здійснення (пункт 67 рішення у справі «Котій проти України» від 5 березня 2015 року, заява № 28718/09; пункт 60 рішення у справі «Зосимов проти України» від 7 липня 2016 року, заява № 4322/06).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2018 № 7-р/2018 зазначив, що принцип юридичної визначеності, як один із елементів верховенства права не виключає визнання за органом публічної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними.

Згідно з юридичною позицією Конституційного Суду України цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 08.06.2016 № З-рп/2016).

Отже, кожен орган влади, використовуючи визначені законом саме для нього владні повноваження, зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні у справі факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми, не допускаючи при цьому зловживання владою у процесі прийняття відповідного рішення. А завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання органом прав особи, що звернулася за захистом, на кожній стадії такого провадження та за його наслідками.

Дискреційні повноваження Антимонопольного комітету України мають узгоджуватися з конституційним принципом верховенства права та такими його елементами, як юридична визначеність та заборона свавілля.

Дискреційні повноваження органу Антимонопольного комітету України не повинні використовуватися ним свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискрецїї державного органу. Зазначена правова позиція послідовно викладалася у низці постанов, зокрема, Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 910/23000/17, Верховного Суду від 09.07.2020 року у справі № 910/13869/19, від 01.10.2020 року у справі № 920/890/19, від 15.04.2021 року у справі № 910/17929/19, від 15.07.2021 року у справі № 904/4598/20.

У постанові від 02.07.2019 року у справі № 910/23000/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на важливості дотримання принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що орган Антимонопольного комітету України має враховувати при ухваленні рішень.

Перевіряючи дії Антимонопольного комітету України на відповідність законодавству України, суд, не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Антимонопольного комітету України з`ясовує і визначає наявність/відсутність, а тому доведеність/недоведеність, обгрунтованість/необгрунтованість передбачених статтею 59 Закону підстав для визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України через призму/критерії, зокрема, неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неправильності застосування норм матеріального і процесуального права тощо. Саме таким чином суд і здійснює перевірку на відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і на узгодженість рішень/дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи тощо (постанова Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 910/20099/20).

Отже, спеціально-дозвільний принцип, встановлений у статті 19 Конституції України передбачає зобов`язання органу державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією або ж законами України. Норми Конституції не містять прямої безпосередньої вказівки на можливість багатоваріантної поведінки при здійсненні органами державної влади своїх повноважень. Водночас реалізація окремих повноважень може залежати від оцінки відповідної потреби їх застосування з метою належної реалізації вимог закону. Свобода розсуду є необхідною для здійснення цілого ряду завдань, які мають бути виконані при здійсненні державної влади. Проте однією з вимог до здійснення дискреційних повноважень є вимога до суб`єкта владних повноважень використовувати дискреційні повноваження з метою, з якою воно було надано, зокрема, згідно з відповідним законом.

Комітет залишаючи заяву без розгляду діяв у межах своїх повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.

У постанові від 07.06.2022 у справі № 910/3603/21 Верховний Суд зазначав, що міра, до якої Комітет має виконати обов`язок щодо надання мотивованої відповіді про відмову в розгляді справи, може бути різною залежно від характеру рішення і, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Перевірка меж та обсягу мотивів, наведених АМК України під час прийняття рішень про відмову в розгляді справи, в тому числі оформлених листами, до компетенції судів не входить.

Таким чином, з огляду на свої дискреційні повноваження, Комітет навів мотиви та обґрунтування підстав прийняття ним рішення про залишення заяви уповноваженого представника Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 про перегляд рішення Комітету від 29.06.2023 № 178-р, без розгляду, оскільки запитуваної інформації Комітетом у листі від 06.06.2024 № 128-29ю3/07-5718е, позивачем надано не було.

А втручання будь-яких осіб у дискреційні повноваження Комітету, віднесені законом, є недопустимим.

Крім того, суд зазначає, що арешт на корпоративні права ПрАТ «Укрнафтобуріння», у тому числі на частку, що належить Компанії "JKX Ukraїne B.V.", був накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 757/17952/23-к.

Тобто, фактично надання дозволу ПАТ "Укрнафта" на одержання в управління акцій ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння", що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління, відбулось, у зв`язку з наявністю вказаного кримінального провадження.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст.ст. 73, 76, 77, 79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У даному випадку суд, оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку, що позивач не надав належних, допустимих та вірогідних доказів для зобов`язання АМКУ розглянути заяву Компанії "JKX Ukraїne B.V." від 27.05.2024 про перегляд рішення від 29 червня 2023 року № 178-р про дозвіл ПАТ "Укрнафта" на одержання ПАТ "Укрнафта" в управління акцій, що забезпечує перевищення 50 відсотків голосів у вищому органі управління ПрАТ "ВК "Укрнафтобуріння".

За таких обставин, суд відмовляє у позові Компанії "JKX Ukraїne B.V.".

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.04.2025 року.

Суддя О.В. Котков