ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 Справа № 914/199/25

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «АДС Сервіс», м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія», с.Сілець Сокальського району Львівської області

про 349520,00 грн заборгованості за договором №78 про закупівлю товару за результатами відкритих торгів з особливостями №UA-2024-02-02-008768-a від 22.02.2024

Суддя Ділай У.І.

Без участі представників сторін

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025 справу №914/199/25 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 03.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без участі представників сторін.

03.02.2024 копію ухвали від 03.02.2025 доставлено до електронного кабінету відповідача.

Відповідно до ст.248 Господарського процесуального кодексу України - суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Строк вирішення спору завершився 04.04.2025. Відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору у спрощеному позовному провадженні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

22 лютого 2024 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «АДС Сервіс» (надалі позивач, постачальник) та Приватне акціонерне товариство «Шахта «Надія» (надалі відповідачем, замовник) було укладено Договір №78 про закупівлю товару за результатами відкритих торгів з особливостями №UA-2024-02-02-008768-a, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого предметом Договору є акумуляторна батарея лужна нікель-залізна за кодом ЄЗС ДК 021:2015 -31430000-9 Електричні акумулятори. На умовах цього договору позивач зобов`язався поставити відповідачу товар згідно Специфікації (додаток №1), а відповідач зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість (п. 1.2. Договору):

Сума договору складає 1 199 520,00 грн з ПДВ, в тому числі ПДВ 199 920,00 (п. 2.2. договору):

У п. 2.3. договору сторони погодили умови оплати: 50% - передплата по факту надходження заявки (замовлення) від відповідача на поставку товару (протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку), 50% - остаточна оплата по факту готовності товару для відправки на адресу замовника (протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку);

Згідно з Специфікацією на поставку товару до договору №78 від 22 лютого 2024 року, сторони узгодили наступний асортимент, кількість, ціну та вартість Товару, що підлягає поставці: Найменування: «Акумуляторна батарея лужна нікель-залізна 112 ТНЗШ-350Р-У5», одиниця виміру: «комплект», кількість: « 1», загальна вартість з ПДВ: « 1 199 520, 00».

Як зазначено в позові позивачем виставлено рахунок №88 від 25.03.2024 на оплату поставки товару згідно Договору та Специфікації на суму 1199520,00 грн з ПДВ.

Відповідачем здійснено передплату у розмірі 50% від загальної вартості товару у розмірі 600 000,00 грн (з ПДВ).

09.04.2024 позивачем здійснено поставку товару відповідачу. На підтвердження до позову долучено: копії видаткової накладна №28 від 09 квітня 2024 року; копію товарно-транспортної накладної №Р28 від 09 квітня 2024 року; копію довіреності №30 від 09 квітня 2024 року.

Згідно з п. 2.3. договору, відповідач зобов`язаний оплатити залишкові 50% вартості товару по факту готовності товару для відправки на адресу замовника, протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку.

Після отримання товару відповідач здійснив часткові оплати за товар на загальну суму 250000,00грн.

Залишок заборгованості становить 349520 гривень 00 копійок. На підтвердження факту наявності боргу позивач долучив копію акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2024-11.12.2024, який підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не оплатив позивачу повної вартості поставленого товару. Відтак, ТОВ «АДС Сервіс» подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 349760,00грн основного боргу.

Відповідач відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір №78 про закупівлю товару за результатами відкритих торгів з особливостями №UA-2024-02-02-008768-a від 22.02.2024, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами (ч. 3 ст. 264 ГК України).

У частині 2 ст. 712 Цивільного кодексу зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Позивач свої зобов`язання щодо передачі товару на загальну суму 349520,00грн за спірним договором виконав повністю, що підтверджено копією видаткової накладної копією товарно-транспортної накладної, долученими до матеріалів справи.

Згідно із матеріалами справи, жодних зауважень зі сторони відповідача в накладних не зазначено.

Підписання відповідачем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем здійснено передплату у розмірі 50% від загальної вартості товару у розмірі 600 000,00 грн (з ПДВ).

09.04.2024 позивачем здійснено поставку товару відповідачу. На підтвердження до позову долучено: копії видаткової накладна №28 від 09 квітня 2024 року; копію товарно-транспортної накладної №Р28 від 09 квітня 2024 року; копію довіреності №30 від 09 квітня 2024 року.

Згідно з п. 2.3. договору, відповідач зобов`язаний оплатити залишкові 50% вартості товару по факту готовності товару для відправки на адресу замовника, протягом 5 робочих днів з дня виставлення рахунку.

Після отримання товару відповідач здійснив часткові оплати за товар на загальну суму 250000,00грн. Залишок заборгованості становить 349520,00грн, що також підтверджено актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2024-11.12.2024.

Натомість в прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача 349760,00грн, хоча в змісті позовної заяви ТОВ «АДС Сервіс» зазначало про наявність заборгованості відповідача саме в розмірі 349520,00 грн. Вказана вимога суперечить встановленим обставинам справи та заявлений розмір не підтверджений відповідними доказами.

Отже, за обставинами цієї справи, відповідач про дійсність отриманого товару та проти наявності заборгованості в сумі 349520,00грн не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Беручи до уваги, що строк виконання обов`язку сплати за поставлений товар є таким, що настав, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги про стягнення 349520,00грн основного боргу є підставними та підлягають задоволенню. В задоволенні решти вимог в цій частині слід відмовити.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (80086, Львівська область, Сокальський район, село Сілець, ідентифікаційний код 00178175) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДС Сервіс» (03143, Київська область, місто Київ, вулиця Лебедєва Академіка, 1, корпус 6, офіс 33, ідентифікаційний код 38454636) 349520,00 грн основного боргу та 5242,80грн судового збору.

3.У задоволенні решти вимог відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 08.04.2025.

Суддя Уляна ДІЛАЙ