ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р. Справа№ 910/19993/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Іоннікової І.А.

Мальченко А.О.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Лосич Т.С. орд.;

від відповідача: Писаренко М.О. орд.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2024 (повний текст рішення складено 28.05.2024)

у справі № 910/19993/23 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп"

до фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича

про стягнення 1 485 388,79 грн

УСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Адвокатське об`єднання "Ревелін інформейшн груп" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича (далі - відповідач) та просило суд стягнути 1 485 388,79 грн, у тому числі: 1 433 603,78 грн заборгованості за надані послуги, 33 346,02 грн 3% річних, 18 438,99 грн інфляційних втрат коштів, а також зазначити рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати 3% річних за формулою "Борг * Кількість днів прострочення *3/100%/135 днів" і стягнути отриману суму 3% річних з відповідача на користь позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно укладеного між сторонами Договору про надання правничої допомоги №395-14/02/22 від 14.02.2022 позивач надав відповідачу професійну правничу допомогу при розгляді Господарським судом Черкаської області справи №925/228/22, однак відповідач у встановлений договором строк (60 календарних днів з дати набрання рішенням у вказаній справі) не оплатив вартість наданої правничої допомоги в сумі 1 485 388,79 грн. Також вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, складають 100 000,00 грн, остаточний розмір і докази понесення яких будуть надані після ухвалення рішення суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20 травня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича на користь Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп" заборгованість у розмірі 1 433 603,78 грн, 3% річних в розмірі 33 110,36 грн, інфляційні втрати в розмірі 18 438,99 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 277,30 грн.

Нарахувати до стягнення з Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича на користь Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп" 3% річних на суму заборгованості у розмірі 1 433 603,78 грн з 27.12.2023 до моменту виконання рішення за наступною формулою: В=С*3/100*Д, де В - сума нарахованих відсотків в гривнях, С - розмір заборгованості в гривнях, Д - кількість днів нарахування відсотків.

Роз`яснено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати Фізичною особою-підприємцем Христофоровим Іваном Вікторовичем суми основного боргу, нарахування 3% річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.

В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 17 червня 2024 року стягнуто з Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича на користь Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 500,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, фізична особа-підприємець Христофоров Іван Вікторович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у відповідача відсутній примірник договору поруки від 14.02.2022, як підставу для оплати наданих послуг; відповідач не погоджував акти приймання-передачі наданих послуг; позивачем не повернуті в повному обсязі оригінали документів надані для представництва інтересів відповідача; відповідач погоджується, що 14.02.2022 було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, проте вважає, що послуги надані не якісно, не в повному обсязі та в порушення Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", залучені позивачем адвокати діяли не завжди в його інтересах та для захисту його прав, що виключає можливість проведення будь-якої оплати за надані послуги, оскільки вказаний договір передбачав не лише надання юридичних послуг відповідачу, а також був направлений на повернення виробничого устаткування для виготовлення лікеро-горілчаної продукції, належного ТОВ "Ворлд Спіріт Еліт" та ТОВ "Європостачання", де відповідач являється директором/засновником; за весь час співпраці за усними вказівками адвокатів позивача відповідачем передано адвокату Гуменюку А.М. кошти у сумі 35 тис. дол. США, однак відповідач не отримав звіт щодо наданих послуг на вказану суму коштів, тому відповідачем було надіслано лист про розірвання договору і з 14.02.2023 договір припинено; суду було повідомлено, що в Придніпровському районному суді м.Черкаси розглядається кримінальне порушення за №0001352 від 06.10.2022 за обвинуваченням власника АО "Ревелін інформейшн груп", де Христофоров І.В. виступає потерпілим; у позовній заяві, яка була предметом розгляду у справі №925/228/22, адвокати зазначили орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу - 500 000,00 грн, в заяві про стягнення вказаних витрат було заявлено суму у розмірі 1 433 603,78 грн, а в рішенні Господарського суду Черкаської області задоволені витрати на професійну допомогу у сумі 15 719,28 грн, а інші частина не задоволена у зв`язку із необґрунтованістю і невідповідності критеріям реальності; жодним нормативним документом, враховуючи контекст спірних правовідносин, не передбачено можливості надання особі (клієнту) примусової правової допомоги, або допомоги без згоди такої особи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що посилання відповідача на відсутність у нього "договору поруки" не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення сум наданої правничої допомоги в рамках договору від 14.02.2022; в суді першої інстанції ні відповідач, ні його представник не надавали жодних пояснень чи заперечень щодо нібито непогодження актів приймання-передачі наданих послуг і не надав жодних доказів невиконання (неякісного виконання) позивачем обов`язків за договором; під час ведення адвокатом позивача розгляду справи №925/288/22 в суді Черкаської області у відповідача були відсутні будь-які претензії чи зауваження щодо представлення його інтересів, також відповідачем не надано доказів здійснення будь-якої оплати в рамках договору про надання правової допомоги від 14.02.2022; жодні докази нібито передавання грошових коштів, про які зазначає відповідач, докази підтвердження розміру грошових коштів та самого факту їх передання нібито адвокату Гоменюку А.М. та за нібито надані адвокатські послуги за спірним договором матеріали справи не містять, крім того адвокат Гоменюк А.М. не є представником АО "Ревелін інформейшн груп"; договором передбачено оплату поточного супроводження на підставі рахунку, а за результатами надання юридичної допомоги складається акт, в якому зазначені обсяг і вартість наданої юридичної допомоги, тому є незрозумілі підстави нібито передання відповідачем адвокату Гоменюку А.М. значної кількості грошових коштів; адвокатом, який представляв інтереси відповідача по справі №925/228/22, була адвокат Лященко А.М.; додатковою угодою №1 до договору сторони погодили, що вартість професійної правничої допомоги становить фіксовану суму в розмірі 1 433 603,78 грн (30% ціни позову), що є гонораром Адвокатського об`єднання і згідно акту №1 від 23.05.2022, який підписаний відповідачем, позивач надав послуги на вказану суму, але відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження оплати вказаних послуг. Також відповідач вказав, що витрати правничої допомоги в суді апеляційної інстанції орієнтовно складатимуть 50 000,00 грн, докази чого будуть надані протягом 5 днів після ухвалення судом рішення.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, та просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2022 року між Фізичною особою-підприємцем Христофоровим Іваном Вікторовичем, як клієнтом, та Адвокатським об`єднанням "Ревелін інформейшн груп", як адвокатським об`єднанням, було укладено Договір про надання правової допомоги № 395-14/02/22 (далі - Договір) (а.с.22-27), за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, додатками та додатковими угодами до нього.

Відповідно до п. 3.1.3 та п. 3.1.4 Договору клієнт приймає на себе зобов`язання, зокрема оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень, а також оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 Договору.

Згідно з пунктами 4.1-4.3 Договору загальна вартість послуг за цим Договором складається із суми всіх виставлених клієнту рахунків-фактур.

Підписання даного Договору клієнт підтверджує, що ознайомлений із тарифною сіткою адвокатського об`єднання.

Юридичну допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, передбачену п. 4.1 Договору, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми, вказаної в рахунку-фактурі.

За умовами п. 4.4 Договору оплата поточного супроводження за даним Договором здійснюється не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання клієнтом рахунку.

При розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п. 4.1 даного Договору, враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами та співробітниками та тарифна сітка адвокатського об`єднання (п. 4.5 Договору).

У відповідно до п. 4.7 та п. 4.8 Договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується уповноваженими представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість.

Акт про надання юридичної допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 календарних днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокатському об`єднанню письмові аргументовані заперечення на акт.

Пунктом 4.9 Договору узгоджено, що сума, вказана в п. 4.1 даного Договору є гонораром адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.

Згідно з п. 4.10 Договору в акті, зазначеному в п. 4.7 Договору, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартості юридичної допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами цього акту.

У п. 4.11 Договору сторони домовились, що рахунок та акт (далі - документи) вважаються отриманими клієнтом у разі:

- вручення документів адвокатським об`єднанням особисто клієнту під підпис;

- направлення клієнту сканованих документів на номер мобільного телефону, зазначений в даному Договорі, за допомогою будь-якого мессенджеру, таких як WhatsApp, Viber, Telegram тощо;

- надіслання сканованих документів на електронну пошту, зазначену в даному Договорі;

- передачі письмових документів в установу поштового зв`язку для відправлення на адресу, зазначену в даному Договорі, або на ту адресу, яку письмово повідомив клієнт.

Клієнт вважається повідомленим навіть у тому випадку, коли письмове повідомлення, надіслане на його останню відому адресу (яка зазначена в Договорі та/або повідомлена клієнтом письмово), не було йому доставлено (вручено) незалежно від причин.

Даний Договір, у відповідності до п. 7.1, укладений терміном 1 рік та набирає чинності з моменту його підписання сторонами (їх уповноваженими представниками).

Пунктом 7.2 Договору узгоджено, що Договір може бути розірваний достроково, зокрема за ініціативою адвокатського об`єднання на підставі п. 7.3 цього Договору.

У відповідності до пунктів 7.3.1, 7.3.2, 7.3.5, 7.3.6, 7.3.8 та 7.3.10 Договору адвокатське об`єднання може достроково (до завершення виконання доручення) розірвати в односторонньому порядку Договір з клієнтом з таких підстав:

- клієнт вчиняє дії, що стосуються суті доручення, на порушення чинного законодавства і відмовляється припинити їх вчинення, незважаючи на роз`яснення адвокатського об`єднання;

- клієнт використовує правничу допомогу, що йому надається адвокатом, для полегшення вчинення злочину;

- належне виконання доручення стає неможливим через дії клієнта, що вчиняються ним всупереч порадам адвокатського об`єднання;

- клієнт вчиняє дії, що ганьблять честь, гідність і ділову репутацію адвоката адвокатського об`єднання;

- прострочення оплати по Договору, а також фактичних витрат, більш ніж на 10 календарних днів;

- в інших випадках, передбачених Правилами адвокатської етики, законодавством України або договором про надання правничої допомоги.

У всіх випадках розірвання договору за ініціативою адвокатського об`єднання останнє зобов`язано попередити про це клієнта протягом розумного часу, пояснити йому причини розірвання договору, пересвідчитись, що вони об`єктивно або суб`єктивно, виходячи з позиції, зайнятої клієнтом, не можуть бути усунені, і вжити розумно необхідних заходів для захисту законних інтересів клієнта. Договір вважається розірваним протягом 5 робочих днів з монету направлення рекомендованого листа про розірвання Договору на адресу клієнта, зазначену в даному Договорі.

22 лютого 2022 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору (далі - Додаткова угода) (а.с.60), за умовами якої сторони погодили, що надання послуг по даному Договору, є: клієнт доручає адвокатському об`єднанню здійснити необхідні процесуальні дії для представництва та захисту прав і інтересів клієнта в Господарському суді Чернігівської області по справі №925/228/22 за позовною заявою фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича до ТОВ "Інтернешнл дрінкс продакшн імпекс" про стягнення заборгованості за договором поставки.

Для виконання п. 1.1 цієї Додаткової угоди та Договору клієнт надає адвокатському об`єднанню всі необхідні повноваження для здійснення представництва і захисту прав та інтересів клієнта згідно з вимогами чинного законодавства України та умовами Договору (п.1.2 Додаткової угоди).

На виконання п. 1.1 цієї Додаткової угоди та Договору, сторони погодили, що вартість професійної правничої допомоги (ціна послуги) становить фіксовану суму у розмірі 1 433 603,78 грн. (30% ціни позову), що є гонораром адвокатського об`єднання (п. 1.3 Додаткової угоди).

У пункті 1.4 Додаткової угоди сторони погодили, що остаточний розрахунок наданих послуг, сума якого визначена п. 1.3 цієї Додаткової угоди, здійснюється клієнтом протягом 60 календарних днів з дати набрання рішення суду у справі № 925/228/22 законної сили та на підставі підписаного сторонами відповідного Акта приймання-передачі наданих послуг.

23 травня 2022 року сторонами складено та підписано без заперечень та зауважень Акт приймання-передачі наданих послуг №1 (а.с.34), відповідно до п.1.1 якого адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв послуги з професійної правничої допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта в Господарському суді Чернігівської області по справі № 925/228/22 за позовною заявою фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича до ТОВ "Інтернешнл дрінкс продакшн імпекс" про стягнення заборгованості за договором поставки, які були визначені в Договорі та Додатковій угоді.

Відповідно до пунктів 1.2-1.6 Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 23.05.2022 вартість наданих послуг становить фіксовану суму у розмірі 1433603,78 грн (30% ціни позову), що є гонораром адвокатського об`єднання.

Клієнт зазначає про відсутність будь-яких претензій щодо якості наданих адвокатським об`єднанням послуг з правничої допомоги згідно умов Договору та Додаткової угоди.

Сторони погодили, що остаточна сплата передбаченої п. 1.2 цього Акту вартості послуг здійснюється клієнтом протягом 60 календарних днів з дати набрання рішення суду у справі № 925/228/22 законної сили.

Даний Акт є підставою для проведення оплати вартості наданих послуг. Цей Акт є невід`ємною частиною Договору.

Отже, за умовами Додаткової угоди №1 та Акту №1 адвокатське об`єднання мало здійснювати представництво та захист прав і інтересів клієнта в Господарському суді Чернігівської області по справі №925/228/22, однак, з матеріалів справи вбачається, що справа №925/228/22 розглядалась Господарським судом Черкаської області.

Так, у 2022 році до Господарського суду Черкаської області звернувся фізична особа - підприємець Христофоров Іван Вікторович з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" про стягнення з відповідача 4 778 679,25 грн, а саме: 3 156 013,00 грн основного боргу, 1 578 006,50 грн штрафу, 41 028,17 грн пені та 3 631,58 грн 3% річних, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору поставки №01/11-21 від 22.11.2021.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.09.2022 у справі №925/228/22 (а.с.39-47), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суд від 17.01.2023, вказаний позов було задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" на користь фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича 148 560,00 грн боргу, 1058,24грн пені, 146,52 грн 3% річних, 7 428,00 грн штрафу, 3 368,97 грн судового збору та 15 719,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доручено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, починаючи з 22 лютого 2022 року і до моменту виконання цього рішення нараховувати 3% річних на суму непогашеного боргу в розмірі 148560грн 00 коп. за такою формулою: С х 3 х Д: К : 100 = сума річних, де: С - сума непогашеної заборгованості, Д кількість днів прострочення; К кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість. Доручено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати пеню в розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення: на суму непогашеного боргу в розмірі 28 320 грн 00 коп. починаючи з 22 лютого 2022 року і по 30 червня 2022 року; на суму непогашеного боргу в розмірі 9 840 грн 00 коп. починаючи з 22 лютого 2022 року і по 28 липня 2022 року; на суму непогашеного боргу в розмірі 110 400 грн 00 коп. починаючи з 22 лютого 2022 року і по 30 липня 2022 року, за такою формулою: С х 0,1 (але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення) : 100 х Д = пеня, де: С - сума непогашеної заборгованості у відповідному періоді, Д кількість днів прострочення. Доручено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення: стягнути отриману згідно проведених нарахувань суму 3% річних та пені з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" на користь Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича.

Роз`яснено органу (особі), що здійснює примусове виконання цього рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, відповідні нарахування 3% річних та пені здійснюються на залишок заборгованості (основного боргу).

У решті вимог в позові відмовлено.

Таким чином, вказаним рішенням Господарського суду Черкаської області із заявленої загальної суми позовних вимог в розмірі 4 778 679,25 грн були задоволені позовні вимоги лише на суму 157 192,76 грн.

Також у вказаному рішенні зазначено, що позивачем (ФОП Христофоровим І.В.) в позові було вказано орієнтовну суму витрат на правничу допомогу 500000грн, водночас, 01.06.2022 року від позивача до суду надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1 433 603,78 грн, що істотно перевищує суму, заявлену у попередньому (орієнтовному) розрахунку, тому суд відмовив у відшкодуванні адвокатських витрат в розмірі 933 603,78 грн, також суд вирішив не присуджувати позивачу всі його витрати на професійну правову допомогу, а обмежити їх 10% від задоволених судом вимог, тобто розміром 15719,28 грн.

22 лютого 2023 року на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 20 вересня 2022 року, яке набрало законної сили 17.01.2023, судом видано відповідний наказ (а.с.118), який був пред`явлений для примусового виконання і постановою приватного виконавця Бурмагою Є.А. від 06.03.2023 було відкрито виконавче провадження (а.с.119).

17 березня 2023 року позивачем направлено відповідачу Лист про розірвання договору в односторонньому порядку від 16.03.2023, відповідно до якого позивач на підставі п. 7.3 Договору повідомив відповідача про одностороннє розірвання Договору (а.с.36).

25 квітня 2023 року позивачем направлено відповідачу Звіт про виконану роботу (надані послуги) під час здійснення юридичного супроводу (представництва) та захисту інтересів від 25.04.2023 на суму 1 433 603,78 грн та рахунок на оплату № 91 від 25.04.2023 на суму 1 433 603,78 грн (а.с.28-33). Вказані звіт та рахунок отримані відповідачем 01.05.2023, що підтверджується інформацією з сайту відстеження поштових відправлень (а.с.35).

Позивач вказує, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату наданих позивачем послуг не здійснив.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача 1 433 603,78 грн заборгованості за надані послуги, 33 346,02 грн - 3% річних за період 19.03.2023 по 26.12.2023 та 18438,99 грн інфляційних втрат коштів за період з квітня по листопад 2023 року.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими, однак позивачем невірно визначено початок прострочення, у зв`язку із чим суд задовольнив позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача 1 433 603,78 грн, 3% річних в розмірі 33 110,36 грн, інфляційні втрати коштів в розмірі 18 438,99 грн.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволенні позову у вказаному розмірі, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору про надання правничої допомоги №395-14/02/22 від 14.02.2022, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був чинним і обов`язковим для сторін.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості з оплати за надані по вказаному договору послуги, а також застосування наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно визначення, наведеного у пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частин 1, 5 статті 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту. Стороною договору про надання правничої допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правничої допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Форма та зміст договору про надання правничої допомоги визначені статтею 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", якою, зокрема, встановлено, що договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

(1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

(2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

(6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Нормами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відтак, договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Пунктом 1.3 Додаткової угоди до Договору сторони погодили, що вартість професійної правничої допомоги (ціна послуги) становить фіксовану суму у розмірі 1 433 603,78 грн. (30% ціни позову), що є гонораром адвокатського об`єднання.

За змістом статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") Європейський Суд наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно частини статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи правову природу договору послуг, до предмету доказування входить факт надання виконавцем замовнику відповідної послуги, оскільки у разі ненадання послуги у замовника не виникає обов`язку її оплати.

Позивачем, на підтвердження факту надання відповідачу послуг за Договором, надано Акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 23.05.2022, згідно якого вартість наданих послуг становить фіксовану суму у розмірі 1433603,78 грн (30% ціни позову), що є гонораром адвокатського об`єднання і клієнт зазначає про відсутність будь-яких претензій щодо якості наданих адвокатським об`єднанням послуг з правничої допомоги згідно умов Договору та Додаткової угоди.

Однак, апеляційний господарський суд критично оцінює вказаний акт, як доказ належного надання послуг по Договору, оскільки станом на дату його підписання розгляд справи №925/228/22 ще тривав у Господарському суді Черкаської області, рішення по якій вказаним судом було прийнято лише 20.09.2023, отже вказаний акт не може бути належним доказом повного і якісного надання послуг за договором.

Крім цього, за результатами розгляду справи №925/228/22 судом було позов задоволено частково та із заявленої загальної суми позовних вимог в розмірі 4778679,25 грн були задоволені позовні вимоги ФОП Христофорова І.В. лише на суму 157 192,76 грн, тобто зазначена у Акті вартість наданих адвокатським об`єднанням послуг (1 433 603,78 грн) більш ніж у дев`ять разів перевищує суму, присуджену на користь клієнта адвокатського об`єднання.

Зазначене не відповідає приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно якого при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, а гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Щодо звіту Звіт про виконану роботу (надані послуги) під час здійснення юридичного супроводу (представництва) та захисту інтересів від 25.04.2023, то позивачем не надано жодних доказів, які підтверджують фактичне виконання зазначених у звіті послуг (робіт).

За встановлених обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доведеною, обґрунтованою та розумною є вартість наданих позивачем відповідачу правничих послуг в розмірі 15 719,28 грн, що, зокрема, встановлено рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.09.2022 у справі №925/228/22.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У пункті 1.4 Додаткової угоди сторони погодили, що остаточний розрахунок наданих послуг, сума якого визначена п. 1.3 цієї Додаткової угоди, здійснюється клієнтом протягом 60 календарних днів з дати набрання рішення суду у справі №925/228/22 законної сили та на підставі підписаного сторонами відповідного Акта приймання-передачі наданих послуг.

Таким чином, з прийняттям Північним апеляційним господарський суд постанови від 17.01.2023 у справі №925/228/22, рішення Господарського суду Черкаської області від 20.09.2022 у справі № 925/228/22 набрало законної сили 17.01.2023.

Отже, з урахуванням того, що рішення Господарського суду Черкаської області від 13.09.2021 у справі № 920/404/21 набрало законної сили 08.06.2022, враховуючи п. 1.4 Додаткової угоди та п. 1.4 Акта приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23.05.2022, відповідач зобов`язаний був сплатити позивачу за надані послуги з правової допомоги у строк протягом 60 календарних днів з дати набрання рішенням суду, тобто у строк з 18.01.2023 (наступний день від дати набрання рішенням суду законної сили) до 20.03.2023 (понеділок), з урахуванням приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України.

В силу приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Однак, відповідач надані позивачем послуги у сумі 15 719,28 грн у зазначений строк не оплатив, доказів сплати заборгованості на день винесення рішення судом першої інстанції відповідачем також не надано, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 15 719,28 грн є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у вказаній сумі, а в іншій частині позовних вимог щодо сплати суми основного боргу вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 33 346,02 грн 3% річних за період 19.03.2023 по 26.12.2023 та 18438,99 грн інфляційних втрат коштів за період з квітня по листопад 2023 року від суми заборгованості 1 433 603,78 грн.

Враховуючи, що доведеною та обґрунтованою є сума основного боргу, як зазначено вище, у розмірі 15 719,28 грн, апеляційний господарський суд, здійснивши перерахунок, виходячи із вказаної суми основного боргу, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 363,05 грн за період з 21.03.2023 по 26.12.2023 та інфляційні втрати в розмірі 313,63 грн за період з квітня по грудень 2023 року, отже ці позовні вимог також підлягають частковому задоволенню.

Крім того, позивач просив суд зазначити в рішенні про нарахування 3% річних до моменту повного виконання рішення.

Так, відповідно до частини 10 статті 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI ГПК України.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України, за час прострочення.

Згідно з частин 11, 12 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Враховуючи вищевикладене, у резолютивній частині рішення слід зазначити про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення 3% річних на суму основного боргу у розмірі 15 719,28 грн. починаючи з 27.12.2023 (враховуючи, що даною постановою присуджено до стягнення 3% річних за період по 26.12.2023) до моменту виконання вказаного рішення, з урахуванням приписів законодавства України.

За встановлених обставин, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 20 травня 2024 року прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 277 ГПК України підлягає зміні в частині розміру стягуваних сум основного боргу, процентів річних, інфляційних втрат коштів та судових витрат, отже, апеляційна скарга відповідача задовольняється частково.

Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно положень частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову та частковим задоволенням апеляційної скарги, витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а витрати відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи також вбачається, що після прийняття рішення позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу і на підтвердження заявленого до стягнення розміру витрат на правову допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги від 18.12.2023, Додаткову угоду від 22.01.2024 та Акт приймання-передачі наданих послуг від 24.05.2024 на суму 100 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 17 червня 2024 року стягнуто з Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича на користь Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 500,00 грн.

Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також не вирішення окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу, а у разі зміни основного рішення, в силу вищенаведених положень частини 14 статті 129 ГПК України, підлягає зміні й додаткове рішення.

Згідно частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний господарський суд прийшов висновку про зміну рішення та часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1 103,82 грн, у зв`язку із чим додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17 червня 2024 року підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича задовольнити частково.

2. Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 20 травня 2024 року, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117; ідентифікаційний код: 43401481) заборгованість у розмірі 15 719 (п`ятнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 28 коп, 3% річних в розмірі 363 (триста шістдесят три) грн 05 коп., інфляційні втрати в розмірі 313 (триста тринадцять) грн 63 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 245 (двісті сорок п`ять) грн 94 коп.

Нарахувати до стягнення з Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117; ідентифікаційний код: 43401481) 3% річних на суму заборгованості у розмірі 15 719,28 грн. з 27.12.2023 до моменту виконання рішення за наступною формулою: В=С*3/100*Д, де В - сума нарахованих відсотків в гривнях, С - розмір заборгованості в гривнях, Д - кількість днів нарахування відсотків.

Роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у випадку часткової сплати Фізичною особою-підприємцем Христофоровим Іваном Вікторовичем ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) суми основного боргу, нарахування 3% річних повинно здійснюватися на залишок заборгованості.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ."

3. Змінити додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 17 червня 2024 року, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

"1. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117; ідентифікаційний код: 43401481) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 103 (тисяча сто три) грн. 82 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ."

4. Стягнути з Адвокатського об`єднання "Ревелін інформейшн груп" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117; ідентифікаційний код: 43401481) на користь Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 368 (триста шістдесят вісім) грн 91 коп.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 10.04.2025.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді І.А. Іоннікова

А.О. Мальченко