ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

07.04.2025 Справа № 917/496/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до Миргородської міської ради Полтавської області, вул. Незалежності, 17, м. Миргород, Полтавська обл., 37600,

про визнання протиправним, часткове скасування рішення, визнання укладеними договорів оренди

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області в якому просить:

1. Визнати протиправними та скасувати пункти 12, 13, 14, 15, 16, 17 рішення п`ятдесят дев`ятої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 29 січня 2025 року № 31.

2. Визнати укладеним між Миргородською міською радою Полтавської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , договір оренди земельної ділянки за рахунок невитребуваної земельної частки (паю) площею 2,5641 га, кадастровий номер :00:009:0198, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади Полтавської області за межами населеного пункту, в редакції, що додається.

3. Визнати укладеним між Миргородською міською радою Полтавської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , договір оренди земельної ділянки за рахунок невитребуваної земельної частки (паю) площею 2,5643 га, кадастровий номер :00:009:0199, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади Полтавської області за межами населеного пункту, в редакції, що додається.

4. Визнати укладеним між Миргородською міською радою Полтавської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , договір оренди земельної ділянки за рахунок невитребуваної земельної частки (паю) площею 2,5642 га, кадастровий номер :00:009:0200, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади Полтавської області за межами населеного пункту, в редакції, що додається.

5. Визнати укладеним між Миргородською міською радою Полтавської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , договір оренди земельної ділянки за рахунок невитребуваної земельної частки (паю) площею 2,5641 га, кадастровий номер :00:009:0201, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади Полтавської області за межами населеного пункту, в редакції, що додається.

6. Визнати укладеним між Миргородською міською радою Полтавської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , договір оренди земельної ділянки за рахунок невитребуваної земельної частки (паю) площею 2,5643 га, кадастровий номер :00:009:0202, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади Полтавської області за межами населеного пункту, в редакції, що додається.

7. Визнати укладеним між Миргородською міською радою Полтавської області та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , договір оренди земельної ділянки за рахунок невитребуваної земельної частки (паю) площею 2,5641 га, кадастровий номер :00:009:0203, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргородської міської територіальної громади Полтавської області за межами населеного пункту, в редакції, що додається.

01.04.2025 позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, в якому просить заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, направлені на зміну меж або цільового призначення, поділ, об`єднання, передання у користування наступних земельних ділянок з цільовим призначенням - 01.01 ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) розташованих на території Миргородської міської територіальної громади (колишня територія Шахворостівської сільської ради Миргородського району):

- № 1007 площею 2,5641 га, кадастровий номер :00:009:0198,

- № 1008 площею 2,5643 га, кадастровий номер :00:009:0199,

- № 1009 площею 2,5642 га, кадастровий номер :00:009:0200,

- № 1011 площею 2,5641 га, кадастровий номер :00:009:0201,

- № 1012 площею 2,5643 га, кадастровий номер :00:009:0202,

- № 1013 площею 2,5641 га, кадастровий номер :00:009:0203 до набрання законної сили рішенням суду за вказаним позовом.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що 26.03.2018 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 та Миргородська міська рада Полтавської області уклали з Миргородською районною державною адміністрацією Полтавської області договори оренди земельних ділянок за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв) зокрема:

- земельної ділянки № 1007 площею 2,5641 га кадастровий номер :00:009:0198 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населеного пункту;

- земельної ділянки № 1008 площею 2,5643 га кадастровий номер :00:009:0199 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населеного пункту;

- земельної ділянки № 1009 площею 2,5642 га кадастровий номер :00:009:0200 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населеного пункту;

- земельної ділянки № 1011 площею 2,5641 га кадастровий номер :00:009:0201 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населеного пункту;

- земельної ділянки № 1012 площею 2,5643 га кадастровий номер :00:009:0202 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населеного пункту;

- земельної ділянки № 1013 площею 2,5641 га кадастровий номер :00:009:0203 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, за межами населеного пункту.

Відповідно до пункту 2 вказаних договорів всі вони були укладені строком на 7 років та діють до 25.03.2025. Право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових на нерухоме майно 29 та 30 березня 2018 року.

Згідно з пунктом 3 вказаних договорів, по закінченню строку, на який було укладено цей договір, Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) в порядку, встановленому статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та умовами цього договору.

13.01.2025 позивач звернувся до Миргородської міської ради Полтавської області з відповідними заявами про укладення договорів оренди землі на новий строк.

Рішенням п`ятдесят дев`ятої сесії восьмого скликання Миргородської міської ради Полтавської області від 29.01.2025 № 31 позивачеві відмовлено в укладенні договорів оренди землі на новий строк, у зв`язку з необхідністю забезпечення конкурентних умов укладення договорів оренди на земельні ділянки, сформованих за рахунок невитребуваних земельних часток (паїв).

Позивач вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони відповідачу здійснювати щодо спірних земельних ділянок будь-які дії, направлені на зміну їх меж або цільового призначення, поділ, об`єднання, передання у користування. Встановлення таких заходів забезпечення позову, на думку позивача, до вирішення судом спору відповідатимуть предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлюватиме фактичного вирішення спору по суті та надання оцінки спору про право, а буде направлене тільки на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті та прийняття судового рішення у справі.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд враховує наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Водночас, згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда) підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, тощо.

Згідно з частиною 4 статті 136 Земельного кодексу України, підготовка лотів для проведення земельних торгів включає виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту щодо відведення земельної ділянки.

Частиною 6 статті 186 Земельного кодексу України передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень визначених статтею 122 цього Кодексу.

Також, слід зазначити, що відповідно до частини 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Посилання позивача у заяві про забезпечення позову заяві на можливість відповідача здійснювати щодо спірних земельних ділянок будь-які дії, направлені на зміну їх меж або цільового призначення, поділ, об`єднання, передання у користування, які є проявом реалізації повноважень Миргородської міської ради як розпорядника земельних ділянок, не є доказом вчинення відповідачем зазначених дій.

Матеріали заяви не містять доказів на підтвердження того, що Миргородська міська рада станом на час подання цієї заяви вчиняє дії, направлені на зміну меж або цільового призначення, поділ, об`єднання, підготовку спірних земельних ділянок для передачі третім особам.

Отже, позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тобто, не довів, що існує така загроза.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання.

Згідно з статтею 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 07.04.2025.

Суддя Дмитро Сірош