ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/387/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/387/25

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117, )

до відповідача: Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області (67842, Одеська область, Одеський район, с. Дальник, вул. Дружби, буд. 126, )

про стягнення 571 631,71грн..

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення 571 631,71грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.02.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/387/25. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 5.8 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.

У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.

Відповідно до відомостей, наявних у матеріалах справи, відповідач Дальницька сільська рада Одеського району Одеської області є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в Електронному суді та має власний кабінет в Електронному суді.

Так, згідно Довідки суду про доставку електронного документа вих. № 916/387/25/7747/25 від 12.02.2024 Документ в електронному вигляді "Ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)" від 10.02.2025 по справі № 916/387/25 (суддя Погребна К.Ф.) було надіслано одержувачу - Дальницька сільська рада Одеського району Одеської області в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 12.02.25р о 02:25.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Таким чином, Дальницька сільська рада Одеського району Одеської області повідомлено про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив.

29.12.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП (Постачальник) та Дальницькою сільською радою Одеського району Одеського регіону (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №160.

Відповідно до п.2.1 договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п.2.3 договору, найменування товару: код ДК 021:2015: код 09310000-5 «Електрична енергія» (Електрична енергія ДК021:0215: код 09310000-5). Очікуваний договірний обсяг постачання електричної енергії на період з 01.01.2024р. по 31.12.2024р. становить 487 500 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору (п.3.1 договору).

Пунктом 3.4 договору передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити Споживачу електричну енергію в строк до 31.12.2024р.

Відповідно до п.5.1 договору, Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що визначається відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Ціна 1 кВт*год електричної енергії, з урахуванням тарифу не послуги з передачі електричної енергії, становить 6,29грн., з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії 5,24166грн.; податок на додану вартість 20% до ціни електричної енергії 1,04834грн.

Згідно п.5.2 договору, загальна вартість всього обсягу поставки електричної енергії складає 3 066 371,10грн., з урахуванням ПДВ 511 061,85грн.

Спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (додаток 2 до договору) (п.5.3 договору).

Пункт 5.6 договору, сторони домовились, що ціна електричної енергії, розрахована відповідно до пункту 5.1 цього розділу, є обов`язковою для Сторін. Визначена на її основі вартість електричної енергії буде застосовуватись Сторонами при складанні актів приймання-передачі електричної енергії, рахунків та розрахунках за товар згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 5.9 договору, оплата електричної енергії здійснюється Споживачем виключно в грошовій формі на підставі акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання Споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії Споживачу.

Згідно п. 5.10 договору, загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання електричної енергії Споживачу.

Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника (далі-спецрахунок). Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни. Місцем виконання зобов`язання щодо оплати вартості електричної енергії (грошового зобов`язання) Споживача відповідно до цього Договору визначається за місцем знаходження Постачальника (п.5.11 договору)

Пункт 5.17 договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, в якому здійснюється постачання електричної енергії.

Положеннями пункту 5.20 договору передбачено, що Споживач протягом п`яти днів з дати одержання акта приймання-передачі електроенергії зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі електроенергії, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі електроенергії.

Відповідно до п. 5.21 договору, у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі електроенергії, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 20 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитої електроенергії встановлюється відповідно до даних ОСР.

Згідно пункту 6.2 договору, Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору виконувати інші обов`язки, покладені на Споживача чинним законодавством та/або цим Договором, а Постачальник має право, зокрема, отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію (п.7.1 договору).

Пункт 14.1 договору передбачено, що Договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з 01 січня 2024 р. до 31.12.2024 р. (включно), а в частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором. Початок постачання електричної енергії зазначається в заяві-приєднання, яка є додатком №1 до Договору. Початком постачання електричної енергії Споживачу, вважається дата з якої Адміністратор комерційного обліку підтвердив Постачальника про зміну електропостачальника.

Враховуючи територіальну віддаленість місцезнаходження Постачальника та Споживача, Сторони дійшли згоди, що документи, пов`язані з укладанням та виконанням цього Договору (договір, додаткові угоди до нього, листи, інша інформація. Передані через зафіксовані у Договорі засоби електронного зв`язку (електронна пошта, факс, факсимільні копії/сканкопії) та/або передані по факсу мають юридичну силу для Сторін до обміну оригіналами цих документів. Відтак, Сторони домовились, що юридичну силу такі документи набувають з моменту направлення їх Стороні, однак фінансові зобов`язання виникають з дати їх підписання (п.14.11 договору).

Згідно п. 14.12 договору, сторони визнають, що цей Договір, заявки, специфікації, рахунки, акти первинні бухгалтерські документи, додатки, додаткові угоди та інші документи за Договором можуть складатися в електронній формі та підписуватися Сторонами електронними-цифровими підписами (ЕЦП) або кваліфікованими електронними підписами (КЕП) в будь-якому з таких сервісів, які є у використанні сторін: M.E.Doc та інші (за домовленістю сторін) та відправляються засобами електронного зв`язку за адресами/з адрес, зазначеними в реквізитах Договору, мають юридичну силу, породжують права та обов`язки для Сторін, можуть бути представлені в судових інстанціях в якості належних доказів ,якщо вони були підписані у встановленому порядку та відправлені уповноваженими особами.

Пункт 14.13 передбачено, що електронні документи вважаються одержаними адресатом з моменту надсилання, якщо відправник не отримає автоматичне повідомлення про те, що електронний документ не надіслано.

Невід`ємною частиною цього Договору є: -Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (Додаток №1). -Комерційна пропозиція (Додаток №2) (розділ 15 договору).

Умовами Додатку №1 до Договору №160 про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2023 р. Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії визначено персоніфіковані дані Споживача, а також визначено дату початку постачання електричної енергії з 01 січня 2024 р., але не раніше дати фактичної зміни постачальника та за умови зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку з переведенням ЕІС-коду (кодів) точок обліку електроенергії за об`єктами Споживача за Договором.

Умовами Додатку №2 до Договору №160 про постачання електричної енергії споживачу від 29.12.2023 р. передбачено: пункт 1. Ціна (тариф) електричної енергії Оплата за спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді здійснюється за ціною (тарифом), визначеною за 1 кВт*год (1 МВт*год). Ціна 1 кВт*год електричної енергії, з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії, становить 6,29 грн (шість гривень 29 копійок) з урахуванням ПДВ, у тому числі: -ціна електричної енергії 5,24166 грн. -податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії 1,04834 грн. Фактична ціна (тариф) купованої Споживачем електроенергії у розрахунковому періоді зазначається в акті-купівлі продажу електроенергії. При проведенні розрахунків тарифні коефіцієнти для зон доби не застосовуються; пункт 2. Спосіб оплати за електричну енергію Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника в безготівковій формі на підставі платіжних документів: рахунку-фактури та акту приймання-передачі електричної енергії; пункт 4. Термін (строк) виставлення рахунку та термін його оплати Рахунок на оплату виставляється Постачальником протягом 2 робочих днів після отримання Постачальником інформації від адміністратора комерційного обліку про обсяги поставленої електричної енергії об`єктам Споживача, але не пізніше 12-го числа місяця наступного за місяцем поставки електричної енергії. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 днів від дати отримання Споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місяця). На підставі звернення Споживача, можуть здійснюватися планові платежі, розраховані відповідно до прогнозованих обсягів споживання електроенергії згідно рахунку наданого постачальником з подальшим перерахунком згідно фактичного споживання. Споживач зобов`язаний до 06 числа місяця, наступного за розрахунковим, надати Постачальнику скановану копію акту приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії, підписаного ОСР та Споживачем за відповідний розрахунковий місяць. Інформація постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим Договором. Наявність заперечень з боку Споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або не повної оплати коштів, згідно виставлених Постачальником рахунків; пункт 6 Розмір пені за порушення строку оплати За порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, зазначених у Договорі, Постачальник має право стягнути із Споживача окрім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, неустойку (пеню) за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, також за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від суми заборгованості; пункт 14 Строк дії договору та умови пролонгації Договір набуває чинності з дати підписання і діє в частині постачання електричної енергії до 31.12.2024 р. (включно), а в частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Початок постачання електричної енергії зазначається у заяві-приєднання, яка погоджена (акцептована) Споживачем. Початком постачання вважається дата з якої Адміністратор комерційного обліку підтвердив нового постачальника про зміну електропостачальника. Дія договору про постачання електричної енергії може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Позивач вказує, що надав послуги поставки відповідачу згідно з умовами Договору №160 про постачання електричної енергії від 29.12.2023 р. та Додатку №1 до Договору №160 про постачання електричної енергії від 29.12.2023 р., Додатку №2 до Договору №160 про постачання електричної енергії від 29.12.2023 р., що підтверджується Актом №2092 здачі-приймання електричної енергії за Грудень 2024 року від 31.12.2024 р. на 66 478 кВт*год на суму 560 694,34 грн. який був підписаний представниками сторін та скріплений печаткам позивача та відповідача.

За посиланнями позивача, на оплату відповідного Акту, ним було складено рахунок на оплату №3611 від 31.12.2024 р. який був скерований на адресу відповідача.

Проте відповідач, як вказує позивач, свої зобов`язання щодо оплати вартості електричної енергії не здійснив, в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 560 694,34грн.

За посиланнями позивача, він звернувся до відповідача з вимогою від 03.02.2025 року, щодо оплати заборгованості за Договором про постачання електричної енергії №160 в сумі 560 694,34грн. Проте, відповідна вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Крім того, в зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо оплати вартості отриманої електричної енергії, позивачем було нараховано пеню в сумі 9 887,43грн. та 3% в розмірі 1 059,94грн.

Отже посилаючись на вищенаведені обставини Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП (Постачальник) та Дальницькою сільською радою Одеського району Одеського регіону (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №160.

Відповідно до п.2.1 договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Правовідносини, що склалися між сторонами врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

За приписами ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Як встановлено судом, на виконання умов договору №160 від 29.12.2023 відповідно до акту здачі-приймання електричної енергії №2092 від 31.12.2024р. за грудень 2024 р. позивач поставив відповідачу електроенергію на загальну суму 560 694,34 грн.

При цьому відповідний акт був підписаний представниками сторін та скріплений печаткам позивача та відповідача.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.9 договору, оплата електричної енергії здійснюється Споживачем виключно в грошовій формі на підставі акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку. Розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання Споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії Споживачу.

Крім того, п. 4 Додатку 2 до договору, «Комерційна пропозиція» встановлено, що розрахунок за фактично спожиту електричну енергію здійснюється протягом 5 днів від дати отримання Споживачем рахунку на оплату, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії (розрахункового місяця).

Поряд з цим, як встановлено судом, Відповідачем вартість отриманої електричної енергії оплачена не була, в наслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 560 694,34грн.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі сплати отриманої електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 560 694,34грн. є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

З огляду на неналежне виконання Дальницькою сільською радою Одеського району Одеської області умов Договору Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП, окрім 560 694,34 грн. основного боргу, заявлено до стягнення 9 877,43грн. пені та 10 059,94 грн. 3% річних.

Частиною 3 статті 14 ЦК України встановлено, що виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною 4 статті 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В силу частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В статті 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 Розмір Додатку 2 до договору, «Комерційна пропозиція» передбачено, що за порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, зазначених у Договорі, Постачальник має право стягнути із Споживача окрім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, неустойку (пеню) за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, також за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від суми заборгованості; Як визначено у частині 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані Товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП розрахунки пені та 3% річних, господарський суд встановив, що вказані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства, здійснені належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі, та стягненню з Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області підлягає 9 877,43грн. пені та 1059,94грн. 3% річних.

Щодо клопотання позивача, яке викладене в другому пункті прохальної частини позовної заяви - " Зазначити в рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати штрафних санкцій відповідно до ст. 625 ЦК України до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (560 694,34 грн.) і стягнути отриману суму процентів з Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Ресурс» РІ ГРУП»", суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Так, вирішуючи вказане клопотання, суд враховує матеріальні інтереси обох сторін, застосування вищезазначених положень ГПК є правом суду, також на час ухвалення рішення у цій справі відсутні приписи законодавства України, які регулюють нарахування відсотків, з урахуванням яких суд міг би визначити відповідні нарахування для подальшого застосування органом, що здійснюватиме примусове виконання рішення, а відтак суд не наділений повноваженнями самостійно встановлювати порядок нарахування відсотків, а може застосувати лише передбачені законодавством приписи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання. До того ж суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в судовому порядку з позовом про нарахування інфляційних та 3% річних на суму боргу за період, неохоплений вказаним рішенням, до фактичного його погашення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117, ) до Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області (67842, Одеська область, Одеський район, с. Дальник, вул. Дружби, буд. 126, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області (67842, Одеська область, Одеський район, с. Дальник, вул. Дружби, буд. 126, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО РЕСУРС РІ ГРУП (08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Лесі Українки, буд. 26, кв. 117, ) основний борг в сумі 560 694 (п`ятсот шістдесят тисяч шістсот дев`яносто чотири)грн. 34коп, пню в розмірі 9 877 (дев`ять тисяч вісімсот сімдесят сім)грн. 43коп., 3% річних в сумі 1 059 (одна тисяча п`ятдесят дев`ять)грн.94коп. та судовий збір в розмірі 6 859 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять)грн. 58коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 квітня 2025 р.

Суддя К.Ф. Погребна