ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 Справа № 914/3149/24

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Мандюк розглянув матеріали

за позовом: Комунального підприємства «Адміністративно технічне управління», м. Львів,

до відповідача: ОСОБА_1 , с. Ясинська, Яворівський район, Львівська область,

предмет позову: стягнення 20 304, 00 грн,

підстава позову: порушення обов`язку із відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням демонтажу тимчасової споруди,

за участю представників:

позивача: Паращак Ірина Вікторівна,

відповідача: ОСОБА_2 .

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 23.12.2024 надійшла позовна заява Комунального підприємства «Адміністративно технічне управління» до ОСОБА_1 про стягнення 20 304, 00 грн.

1.2. Оскільки відповідачем у справі є фізична особа ОСОБА_1 , суд відповідно до вимог статті 176 Господарського процесуального кодексу України звертався до Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_1 .

1.3. Відповідно до отриманої 08.01.2025 відповіді місцем проживання (перебування) ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

1.4. Ухвалою від 10.01.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

1.5. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.6. Відповідач 12.02.2025 подав відзив на позовну заяву, а 05.03.2025 заперечення на відповідь на відзив, позивач 27.02.2025 відповідь на відзив.

1.7. У судовому засіданні 02.04.2025 відкрито розгляд справи по суті та за участю представників сторін проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з демонтажем та доставкою на майданчик тимчасового зберігання демонтованої тимчасової споруди, власником якої є відповідач, позивач поніс витрати у загальному розмірі 20 304, 00 грн. Стягнення цієї суми є предметом спору у справі.

2.2. Відповідач подав відзив на позовну заяву, заперечує позовні вимоги з тих підстав, що позивач не довів до його відома рішення від 22.07.2022, не встановив власника тимчасової будівлі, не повідомив про необхідність добровільного демонтажу тимчасової споруди, лише через п`ять днів після демонтажу надіслав вимогу про відшкодування витрат і то на неправильну адресу. Тому вини відповідача в понесенні позивачем витрат на демонтаж його майна немає.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

3.1. Рішенням Львівської міської ради від 22.07.2022 № 568 «Про надання функцій замовника на виконання робіт з благоустрою території, обмеженою вул. Садовою, 2 А вул. Підміською до вул. Підміської, 23 вирішено:

- п. 6: демонтувати встановлені тимчасові споруди на проміжку від вул. Садової, 2 А - вул. Підміської до АДРЕСА_2 ;

- п. 7: рекомендувати суб?єктам підприємницької діяльності здійснити демонтаж тимчасових споруду добровільному порядку протягом 30 календарних днів (п. 7);

- п. 8: у разі нездійснення демонтажу у добровільному порядку визначити уповноваженою особою на виконання демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької ліяльності на проміжку від зул. Салової, 2-А - вул. Підміської до АДРЕСА_2 комунальне підприємство «Адміністративно - технічне управління» спільно з Залізничною районною адміністрацією;

- п. 9: Залізничній районній адміністрації встановити власників тимчасових споруд на відрізку від вул. Садової, 2-А - вул. Підміської до АДРЕСА_2 протягом 10 календарних днів (пп. 9.1.); довести рішення до відома власника (користувача) тимчасових споруд, а також відповідних експлуатуючих організацій для відключення тимчасових споруд від інженерних мереж протягом 20 календарних днів (пп. 9.2);

- п. 10: Комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління» здійснити демонтаж за участю представника Залізничної районної адміністрації протягом 60 календарних днів (пп. 10.1).

3.2. Підпунктами 10.4 - 10.6 рішення передбачено укласти відповідні договори з суб?єктами господарювання на виконання робіт з демонтажу тимчасових споруд та супутніх послуг та оплатити їх вартість; організувати відповідальне зберігання демонтованих тимчасових споруд та майна (за наявності) на АДРЕСА_3 ; повернути демонтовані тимчасові споруди та майно (за наявності) власнику після відшкодування ним витрат на демонтаж, транспортування та зберігання демонтованих тимчасових споруд.

3.3. Комісія в складі представників Залізничної районної адміністрації та Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» 14.09.2022 склала акт опису та вилучення майна в тимчасовій споруді за адресою АДРЕСА_4 до АДРЕСА_2 .

3.4. У той же день 14.09.2022 складено акт проведення демонтажу тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_4 до АДРЕСА_2 . Відповідно до акта комісією в складі представників Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» і Залізничної районної адміністрації за відсутності власника тимчасово споруди на виконання рішення Львівської міської ради від 22.07.2022 № 568 проведено демонтаж тимчасової споруди у цілісному стані з від`єднанням металевого даху. Демонтаж здійснено силами підрядної організації - Фізична особа підприємець ОСОБА_3 . Тимчасова споруда перевозиться на зберігання на майданчик тимчасового зберігання АДРЕСА_3 .

3.5. Додатками до акта проведення демонтажу є фото розміщення тимчасової споруди до і після демонтажу та акт опису та вилучення майна від 14.09.2022.

3.6. Договір про виконання робіт укладено позивачем з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 також 14.09.2022. Відповідно до п. 1.1 договору такий стосується зобов`язання з демонтажу (знесення, розбирання) самовільно встановленого (розміщеного) об`єкта (тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_4 - АДРЕСА_2 ) та доставці їх на майданчик тимчасового зберігання (код ДК 00000-1-руйнування та знесення будівель і земляні роботи).

3.7. Крім цього, на виконання п. 7 описаного рішення 14.09.2022 комісією в складі представників Відділу соціально-економічного розвитку Залізничної районної адміністрації, Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» здійснено обстеження зазначеної у рішенні території на предмет добровільного демонтажу тимчасових споруд, про що складено акт.

3.8. Відповідно до цього акта в ході обстеження зафіксовано, що 9 тимчасових споруд на зазначеній території демонтовані у добровільному порядку. Дві тимчасові споруди Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 не демонтовані. 14.09.2022 Комунальним підприємством «Адміністративно технічне управління» за участю Залізничної районної адміністрації проведено примусовий демонтаж тимчасової споруди ОСОБА_5 .

3.9. Позивач і Фізична особа підприємець ОСОБА_3 14.09.2022 підписали акт № ОУ-000000163 здачі прийняття робіт: послуг з демонтажу (знесення, розбирання) самовільно встановленого (розміщеного) об`єкта (тимчасової споруди) та доставка на майданчик тимчасового зберігання (код ДК 00000-1-руйнування та знесення будівель і земляні роботи), вартістю 16 920,00 грн.

3.10. Фізична особа підприємець ОСОБА_3 склав рахунок на оплату на суму 16 920,00 грн, який оплачений позивачем 15.09.2022.

3.11. Після цього, 22.09.2022, позивач отримав лист Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 21.09.2022 про надання інформації про власника тимчасової споруди на АДРЕСА_4 . Повідомлено, що з метою з`ясування такої інформації районна адміністрація зверталась до Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівської області Національної поліції України. І відповідно до отриманої інформації власником тимчасової споруди «ROZ.DRIB» є ОСОБА_6 .

3.12. Відповідно до змісту листа Відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції від 10.08.2022, підготовленого на лист залізничної районної адміністрації від 02.08.2022 (копія долучена до матеріалів справи) «станом на 09.08.2022 тимчасові споруди (МАФи) на АДРЕСА_5 , які зображені на наданих Вами фотосвітлинах ТС демонтовані, окрім ROZ.DRIB, власником якого є ОСОБА_6 , що проживає в селі Ясниська Яворівського району Львівської області (тел. ) та який на даний час знаходиться у зоні проведення бойових дій.».

3.13. Позивач надіслав лист про відшкодування 20 304,00 грн (включно з 3 384,00 грн ПДВ) від 01.03.2023, адресований відповідачу, на адресу АДРЕСА_6 . Відповідно до змісту листа, серед іншого, позивач стверджує, що оскільки відповідач не відреагував на рішення міської ради від 22.07.2022 та не здійснив демонтаж власними силами у добровільному порядку, то 14.09.2022 позивач здійснив примусовий демонтаж, в результаті чого підприємству завдано майнової шкоди, пов`язаної з витратами на демонтаж і перевезення.

3.14. Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 10.03.202 солдат ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , в період 2022 2023 років, включно з періодом 11.06.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 , брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій, Луганській та Харківській областях.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Звертаючись з позовом фізичної особи ОСОБА_1 , позивач цитує позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах у справах № 338/180/17 від 05.06.2018, № 910/8729/18 від 13.02.2019; № 904/1093/18 від 05.06.2019 щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, що на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні укладеного між ними господарського договору. Відповідно до таких господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 2 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

4.2. Крім цього, відповідно до ухвали Яворівського районного суду Львівської області у справі № 944/7792/23 провадженні у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Адміністративно технічне управління» до ОСОБА_1 про стягнення 20 304, 00 грн закрито, а позивачу роз`яснено, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

4.3. Щодо суті спірних правовідносин, то не є спірною обставина чинності Львівської міської ради від 22.07.2022 № 568 про демонтаж встановлених тимчасових споруд на проміжку від вул. Садової, 2 А - вул. Підміської до АДРЕСА_2 . Відповідач не оскаржує такого рішення та не оспорює підстав його прийняття. Водночас не згідний з порядком виконання такого рішення уповноваженими особами.

4.4. Виходячи зі змісту рішення № 568, вбачається, що висновків про самовільно встановлені споруди відповідачем таке не містить, а підставою п. 6 про демонтаж встановлених тимчасових споруд не вказано самовільність встановлення таких. Більше того, згідно з п. 2 рішення здійснювалась підготовка до початку будівництва комунального ринку на вул. Садовій, 2-А вул. С. Петлюри. Тому суд визнає безпідставними твердження позивача про те, що демонтована тимчасова споруда є самовільно встановленою, про що, зокрема, згадано в листі від 01.03.2023, в договорі про виконання робіт від 14.09.2022, в акті № ОУ-000000163 здачі прийняття робіт від 14.09.2022.

4.5. Суд зауважує, що між сторонами спору відсутні договорі відносини і сума, заявлена до стягнення, має ознаки деліктної відповідальності. Загальновідомо, що ст. 22 Цивільного кодексу України визначає збитками втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

4.6. Крім цього, ст. 1166 Цивільного кодексу України загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

4.7. Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина завдавача шкоди.

4.8. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. За відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

4.9. З огляду на наведене, предметом доказування в справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

4.10. Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

4.11. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

4.12. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

4.13. Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 ст. 73).

4.14. Відповідно до встановлених обставин справи на виконання рішення Львівської міської ради від 22.07.2022 № 568 не вчинено дій, передбачених п. 7, 8, 9, адже відсутні докази звернень до відповідача з рекомендацією здійснити демонтаж тимчасових споруду добровільному порядку протягом 30 календарних днів; відсутні докази встановлення факту не проведення демонтажу у добровільному порядку; відсутні докази встановлення власників тимчасових споруд на відрізку від вул. Садової, 2-А - вул. Підміської до АДРЕСА_2 протягом 10 календарних днів, відсутні докази доведення до відома власника (користувача) тимчасових споруд, а також відповідних експлуатуючих організацій для відключення тимчасових споруд від інженерних мереж протягом 20 календарних днів.

4.15. Демонтаж тимчасової споруди, власником якої є відповідач, здійснено в один день з обстеженням території на АДРЕСА_7 , за відсутності власника тимчасової споруди та без встановлення особи власника, адже лист Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 21.09.2022 про надання інформації про власника тимчасової споруди на АДРЕСА_4 позивач отримав тільки 22.09.2022, тобто після демонтажу споруди.

4.16. Вказане свідчить про передчасність дій (без дотримання алгоритму та черговості дій, передбачених рішенням № 568) позивача по демонтажу тимчасової споруди.

4.17. У справі відсутні докази обізнаності відповідача про можливість добровільного демонтажу тимчасової споруди. За обставини, коли відповідач не оскаржував рішення № 568, тобто погоджувався з ним, то існувала висока ймовірність добровільного демонтажу, що дозволило б уникнути додаткових витрат позивачем. Однак доказів того, що позивач на час демонтажу встановив особу власника споруди і встановив відсутність його добровільності у здійсненні демонтажу, немає. Тому неправомірної поведінки відповідача не доведено.

4.18. Суд також зауважує, що про обставину здійснення демонтажу та необхідність відшкодування понесених витрат позивач надіслав відповідачу не на його офіційну адресу (Яворівський район, с. Ясниська, вул. Шевченка, 74), а на 79007, м. Львів, с. Ясниська, 11/11.

4.19. Через відсутність доказів повідомлення про необхідність здійснення демонтажу тимчасової споруди відповідача, який до того ж на час прийняття рішення № 568 і на час демонтажу споруди брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, сторона вважає відсутньою в неї вини в понесенні позивачем витрат на здійснення демонтажу його споруди.

4.20. Крім цього, щодо заявленого до стягнення розміру шкоди, то з поданих на його підтвердження доказів також неможливо ідентифікувати, що договір з виконавцем демонтажу та акт виконаних робіт стосувалися саме тимчасової споруди відповідача. Крім того що в них відсутня вказівка на особу власника, в таких документах зазначено про демонтаж самовільно встановленої споруди. А як встановив суд вище, у рішенні № 568 факту самовільного встановлення споруди відповідачем не вказано і така обставина не була підставою для демонтажу споруди.

4.21. Враховуючи відсутність доказів допущення неправомірної поведінки відповідачем та його вини як суб`єктивної поведінки, суд доходить висновку, що позивач не довів наявності в спірній ситуації всіх елементів правопорушення. Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

4.22. Щодо розподілу судових витрат, то за результатами вирішення спору сплачений судовий збір залишається за позивачем.

4.23. Щодо заявленого відповідачем у відзиві орієнтовного розрахунку витрат на правову допомогу в розмірі 4 500,00 грн, то в судовому засіданні 02.04.2025 представник відповідача зробив заяву про надння доказів понесення судвих витрат після постановлення рішення суду.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07.04.2025.

Суддя Матвіїв Р.І.