РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2025Справа № 904/4818/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

до Фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 1 366,47 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1 366,47 грн, з яких: 534,43 грн. основна заборгованість, 206,86 грн. інфляційні втрати, 43,63 грн. 3 % річних, 544,14 грн. пеня та 37,41 грн. 7 % штрафу.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 19.12.2024 матеріали справи № 904/4818/24 передав за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 прийнято справу до свого провадження, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачка правом на подачу відзиву на позов не скористалася, ухвалу суду від 20.01.2025 було надіслано їй на адресу згідно відомостей з відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації поштовим відправленням № 902, яке повернено до суду із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", будь-яких заяв про зміну місцезнаходження відповідачки до суду не надходило.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (позивачем, теплопостачальною організацією) та Фізичної особи-підприємцем Гребеньковою Юлією Олександрівною (відповідачкою, споживачем) укладено договір № 1399 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати відповідачці теплову енергію в гарячій воді, а відповідачка - оплачувати вартість теплової енергії на умовах договору.

Об`єктом постачання теплової енергії є нежитлове приміщення відповідача за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Панкєєва, 6/3.

Оплата за отриману теплову енергію здійснюється відповідно до умов п. 6.3 договору. Зокрема, остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії.

Відповідно до умов розділу 10 договору договір набуває чинності з моменту фактичного гадання послуг з теплопостачання та діє до 31.10.2014. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах копією вищезгаданого договору.

Згідно пояснень позивача, викладеними у позовній заяві, актом передачі-приймання теплової енергії (надання послуг) № 5587 від 29.11.2021 стверджується факт постачання позивачем відповідачці у листопаді 2021 року теплової енергії вартістю 534,43 грн.

Всупереч ст. 74 ГПК України доказів належної оплати суми у розмірі 534,43 грн. суду не надано.

За таких обставин, вимоги щодо стягнення з відповідача 534,43 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідачки 544,14 грн. пені та 37,41 грн. штрафу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2.7. договору за порушення строків оплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 544,14 грн. пені та 37,41 грн. штрафу суд задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Також за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 206,86 грн. інфляційних втрат та 43,63 грн. 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 206,86 грн. інфляційних втрат та 43,63 грн. 3% річних, судом задовольняються вказані вимоги, оскільки вказані розрахунки є вірними.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідачка письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для стягнення спірної суми коштів не надала, стверджувань позивача не спростувала.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Електрична, будинок, 1, код 00130850) 534 (п`ятсот тридцять чотири) грн. 43 коп. основної заборгованості, 206 (двісті шість) грн. 86 коп. інфляційних втрат, 43 (сорок три) грн. 63 коп. 3 % річних, 544 (п`ятсот сорок чотири) грн. 14 коп. пені, 37 (тридцять сім) грн. 41 коп. штрафу, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак