ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 Справа № 914/394/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Чорної І.Б., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту), м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗПК «Інзерноекспорт», м. Львів

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в розмірі 5 117,28 грн

за участю представників:

від позивача: Рогов М.О. - представник;

від відповідача: не з`явився

Обставини розгляду справи.

17.02.2025 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту), м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗПК «Інзерноекспорт», м. Львів про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в розмірі 5117,28 грн.

Ухвалою від 21.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 17.03.2025.

Ухвалою від 17.03.2025 суд відклав судове засідання на 10.04.2025.

27.03.2025 через канцелярію суду від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) надійшли письмові пояснення (вх. №8073/25 від 27.03.2025).

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.04.2008 між позивачем та відповідачем було укладено договір №КД-1920. За цим договором позивач надав відповідачу з диспетчеризації оперативного реагування при отриманні сигналу щодо спрацювання пожежної сигналізації на об`єктах відповідача, розташованих на території порту, на загальну суму 3 922,70 грн, що підтверджується актами надання послуг, які були надіслані відповідачу для підписання. Однак, відповідач такі акти не повернув, свої зобов`язання щодо оплати за надані послуги не виконав, на дату звернення до суду заборгованість становить 3 922,70 грн. У зв`язку з порушенням строків оплати вартості товару відповідачу нараховано пеню в сумі 582,52 грн, 3% річних в сумі 134,19 грн, інфляційні в сумі 477,87 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 5 117,28 грн.

Відповідач в судові засідання явку представника не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив, вимог ухвал суду не виконав, виклики у судове засідання надсилалися за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала також була розміщені на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

01.04.2008 між Державним підприємством «Одеський морський торговий порт», правонаступником якого є Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗПК «Інзерноекспорт» (замовник) було укладено договір №КД-1920.

12.07.2012 сторони уклали додаткову угоду, виклали договір №КД-1920 від 01.04.2008 у новій редакції.

За цим договором замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) бере на себе функції диспетчеризації оперативного реагування при отриманні сигналу щодо спрацювання пожежної сигналізації на об`єктах ТзОВ «ЗПК «ІНЗЕРНОЕКСПОРТ», розташованих на території порту (п. 1 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору в редакції додаткової угоди №КД-1920/4 від 17.12.2014, оплата робіт виконавця виконується замовником щомісяця по факту надання послуг в розмірі 219 грн 86 коп., ПДВ 20% - 43 грн 97 коп., разом 263 грн 83 коп. по безготівковому розрахунку не пізніше 20 числа місяця наступного за звітним.

Вартість послуг виконуваних СПБ адміністрації порту, визначається відповідно з діючими тарифами, погодженими наказом начальника адміністрації Одеського морського порту (п. 3.2. договору в редакції додаткової угоди №КД-1920/3 від 30.12.2013).

Згідно п. 3.3. договору в редакції додаткової угоди №КД-1920/5 від 01.03.2016 вартість послуг виконавця може бути переглянута у випадку змін централізованих цін та тарифів, а також в інших випадках, передбачених законодавством України. В такому випадку, виконавець зобов`язаний письмово (в 10-ти денний термін) повідомити про це замовника, а замовник сплачує послуги виконавця відповідно до нових узгоджених тарифів.

Наказом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) від 22.12.2022 за №166/19 затверджено ціну за послугу з диспетчеризації, оперативного реагування при отриманні сигналу про спрацьовування пожежної сигналізації на об`єктах на території порту (на місяць на 1 одиницю) (об`єкт) - 653,78 грн без ПДВ.

Позивач листом від 30.12.2022 за №1448/19-07-04/Вих повідомив відповідача, що починаючи з 01.01.2023 діють нові тарифи на протипожежні послуги, які надаються згідно з договором №КД-1920 від 01.04.2008. Вказаний лист отримано відповідачем 11.01.2023.

У зв`язку із наданням відповідачу відповідних послуг у серпні-грудні 2023 року, позивачем було оформлено акт №264 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за серпень 2023 від 31.08.2023 на суму 784,54 грн, акт №294 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за вересень 2023 від 31.09.2023 на суму784,54 грн, акт №319 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за жовтень 2023 від 31.10.2023 на суму 784,54 грн, акт №351 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за листопад 2023 від 30.11.2023 на суму 784,54 грн, акт №381 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за грудень 2023 від 31.12.2023 на суму 784,54 грн, які були надані (надіслані) відповідачу для підписання (листами №1954/19-07-04/Вих від 03.10.2023, №2126/19-07-04/Вих від 01.11.2023, №2340/19-07-04/Вих від 28.11.2023, №2590/19-07- 04/Вих від 25.12.2023). Відповідач вказані акти не підписав, мотивів відмови щодо непідписання не повідомив.

Відповідно до п. 4.3. договору в редакції додаткової угоди №КД-1920/1 від 12.07.2012 у випадку порушення строків оплати п. 3.1. договору замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, від суми простроченого платежу.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку оплати вартості послуг, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 3 922,70 грн основного боргу, 582,52 грн пені, 134,19 грн 3% річних, 477,87 грн інфляційних.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Як вбачається із долучених до матеріалів справи актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), які були надіслані відповідачу, останній зауважень до виконання не висловив, мотивів відмови у підписанні не зазначив.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт надання послуг на загальну суму 3 922,70 грн.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням цих положень та п. 4.3. договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення 582,52 грн пені, 134,19 грн 3% річних, 477,87 грн інфляційних.

Судом перевірено розрахунок пені, 3% річних, інфляційних та встановлено, що такі нараховано правильно.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 3 922,70 грн основного боргу, 582,52 грн пені, 134,19 грн 3% річних, 477,87 грн інфляційних.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗПК «Інзерноекспорт», м. Львів, вул. Сельських, буд. 10 (ідентифікаційний код 31893739) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м. Київ, пр. Берестейський, буд. 14 (ідентифікаційний код 38727770) в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту), м. Одеса, пл. Митна, буд. 1 (ідентифікаційний код 38728457) 3 922,70 грн основного боргу, 582,52 грн пені, 134,19 грн 3% річних, 477,87 грн інфляційних, 3 028,00 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.04.2025.

Суддя Мазовіта А.Б.