УХВАЛА

09 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/3359/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючої), Ємця А. А. та Колос І. Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (далі - Оператор)

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025

за позовом Оператора

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними пунктів рішення,

ВСТАНОВИВ:

Оператор 17.03.2025 (через систему "Електронний суд") звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 910/3359/21.

Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2025 касаційну скаргу Оператора залишено без руху у зв`язку з тим, що у касаційній скарзі не обґрунтовано належним чином підстав касаційного оскарження, визначених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), а також до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі; надано скаржнику строк для усунення недоліків.

Копія ухвали Верховного Суду від 27.03.2025 про залишення касаційної скарги без руху була надіслана в електронний кабінет одержувача 27.03.2025 о 21:10, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет "Електронного суду", сформованою з автоматизованої системи документообігу Суду.

Оператор 06.04.2025 (через систему "Електронний суд") на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27.03.2025 подав касаційну скаргу у новій редакції, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у цій справі з підстав, визначених пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 ГПК України.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху скаржник в обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме: абзацу восьмого статті 1, частини другої статті 12, частин першої та другої статті 13, статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", пункту 2.1 розділу 2, пунктів 3.1, 3.3, 3.4 розділу 3, пунктів 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 розділу 4, пункту 5.1 розділу 5, пунктів 6.1, 6.2. 6.3 розділу 6, пункту 7.1 розділу 7, пунктів 8.1-8.6 розділу 8, пунктів 9.1, 9.2 розділу 9, пунктів 10.1-10.3 розділу 10 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р та пункту 11 частини першої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" без урахування висновків Верховного суду щодо застосування вказаних норм, викладених у постановах, які скаржник наводить у скарзі;

обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування пункту 11 розділу 2.3 Методичних рекомендацій щодо застосування поняття контролю, затверджених рішенням Антимонопольного комітету України від 01.11.2018 у подібних правовідносинах.

Також скаржником до уточненої касаційної скарги додано квитанцію від 06.04.2025 № 9199-8226-6697-8796, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 3 632, 00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

З огляду на усунення скаржником недоліків касаційної скарги Суд, враховуючи, що касаційна скарга подана в межах строків, встановлених частиною першою статті 288 ГПК України, та відповідає вимогам статті 290 ГПК України, дійшов висновку, що подані матеріали достатні для відкриття касаційного провадження з підстав, визначених пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Водночас у касаційній скарзі Оператор заявив клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Узагальнені доводи поданого клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень зводяться до незгоди скаржника з вказаними судовими рішеннями, а також з тим, що передчасне стягнення накладеного згідно з рішенням Антимонопольного комітету України штрафу призведе до неможливості роботи підприємства.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Однак сама лише незгода скаржника з рішеннями судів попередніх інстанцій не є достатньою підставою для зупинення його виконання (дії), оскільки правильність застосування норм права суд касаційної інстанції перевіряє, переглядаючи судові рішення по суті, а не на стадії відкриття касаційного провадження, а право скаржника на касаційне оскарження судових рішень саме по собі не є причиною зупинення виконання (дії) рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Крім того, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Разом з тим скаржником не доведено, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, враховуючи, що зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду та беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у Суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.

Керуючись статтями 234, 294 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 зі справи № 910/3359/21.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 08 травня 2025 року об 11:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. 302.

3. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 28 квітня 2025 року.

4. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" про зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 28.08.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 зі справи № 910/3359/21 відмовити.

5. Витребувати матеріали справи № 910/3359/21 господарського суду міста Києва за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсними пунктів рішення.

6. Копію ухвали надіслати господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя А. Ємець

Суддя І. Колос