ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/854/23

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Сулім А.В.,

за участю представників:

КП "Міськелектротранссервіс" - Виноградова В.О.,

ДПЗД "Укрінтеренерго" - Андрійчук С.Я., Рудюк Ю.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс"

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2025,

на ухвалу Господарського суду Харківської області попереднього засідання від 14.11.2024,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2024

у справі № 922/854/23

за заявою Фізичної особи-підприємця Шевцова Олега Станіславовича

до Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс"

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (далі - КП "Міськелектротранссервіс", боржник); визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Фізичної особи-підприємця Шевцова Олега Станіславовича (далі - ФОП Шевцов О.С.) в сумі 909 460,22 грн основного боргу, 24840,00 грн сплаченого судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у даній справі, 60300,00 грн витрат пов`язаних із розглядом цієї справи (авансовий платіж згідно статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Артюха Ю.В.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 23.03.2023 оприлюднено повідомлення про порушення справи про банкрутство.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі - ДПЗД «Укрінтеренерго», кредитор) подало заяву з грошовими вимогами до боржника, в якій (з урахуванням наданих уточнень), просило визнати його кредиторські вимоги до КП «Міськелектротранссервіс» у розмірі 190855 443,09 грн, які складаються з 94 540 658,37 грн основного боргу, 13 036 578,49 грн пені, 38 841 313,84 грн 15% річних, 44 431 524,39 грн збитків від інфляції та 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування посилалось на неналежне виконання боржником умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, оператор системи розподілу ПрАТ "НЕК Укренерго" та АТ "Харківобленерго".

За результатом розгляду грошових вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" розпорядник майна подав звіт, в якому повідомив про відхилення грошових вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" у повному обсязі, посилаючись на те, що фактично рахунки на оплату електричної енергії за договором постачання, виходячи з наявних у розпорядника майна документів, були отримані боржником у передбачений договором спосіб лише 27.04.2023 разом з заявою з кредиторськими вимогами ДПЗД "Укрінтеренерго", а тому обов`язок оплати отриманої електричної енергії боржника виник після відкриття провадження у справі про банкрутство, що вказує поточний характер заявлених вимог

Кредитор подав заперечення на повідомлення розпорядника майна, в яких посилається на те, що вимоги до боржника виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, є конкурсними, а отже їх відхилення є неправомірним.

Фактичні обставини справи встановлені судами

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р "Про визначення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії", ДПЗД "Укрінтеренерго" визначений постачальником "останньої надії".

Відповідно до статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії в порядку, визначеному ПРРЕЕ, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії, що затверджується Регулятором та є публічним договором приєднання споживача ПОН.

Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу ПОН, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем ПОН нового електропостачальника або припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках, та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (п.3.4.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312, далі - ПРРЕЕ).

Положеннями п.6.2.4 ПРРЕЕ встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником, яка визначається відповідно до вимог пунктів 6.2.2 та 6.2.3 цієї глави.

Адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в термін протягом наступного робочого дня про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу.

Пунктом 6.2.6 ПРРЕЕ встановлено, якщо споживач до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" не обрав електропостачальника або не забезпечив власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, адміністратор комерційного обліку в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" шляхом внесення змін в одноденний строк до реєстрів точок комерційного обліку електропостачальника щодо постачальника "останньої надії" у порядку, визначеному Кодексом комерційного обліку, з одночасним повідомленням операторів системи та постачальника "останньої надії".

Споживач протягом 5 днів з дня отримання повідомлення оператора системи має право до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" укласти договір з обраним електропостачальником або постачальником універсальних послуг (для споживачів, які мають на це право) шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником, або за згодою сторін на інших умовах, відмінних від тих, які містяться в комерційних пропозиціях, оприлюднених на офіційному вебсайті електропостачальника.

На виконання вимог частини 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", вимог підп.5 п.5.4,2 гл.5.4 р.V Правил роздрібного ринку електричної енергії, ДПЗД "Укрінтеренерго" оприлюднило на своєму офіційному веб -сайті за адресою www.uie.кiev.ua: Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; інформацію про умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

Відповідно до п.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, оператор систем надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп.6.1 та пп.6.8 п.6 розділу XII "Кодексу комерційного обліку", що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Таким чином, ДПЗД "Укрінтеренерго", як постачальник "останньої надії" здійснює фактично продаж електричної енергії, визначає суму до сплати та формує рахунки на оплату спожитої електричної енергії на підставі даних, отриманих від відповідного ОСР.

Між ДПЗД "Укрінтеренерго" (кредитор, постачальник) та КП "Міськелектротранссервіс" (боржник, споживач) укладений Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачувати постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до п.2.1 Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно із умовами цього Договору, що зазначені у Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до п.2.2 Договору, обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримання послуг з розподілу/передачі електричної енергії.

Відповідно до п.3.1 Договору, постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у п.3.2 глави 3 договору.

Відповідно до п.3.6 Договору, початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ.

Відповідно до п.3.7 Договору, оплачений споживачем рахунок за споживчу електричну енергію, наданий постачальником, та або факт споживання електричної енергії є прийняттям (акцептуванням) умов цього договору з боку споживача. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої дії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

За умовами п.5.1 Договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору (далі - комерційна пропозиція).

Відповідно до п.5.2 Договору, спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п.5.7 Договору).

У пункті 5.8 Договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п.5.10 Договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п.5.11 Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строк, передбачений комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРЕЕ.

Цей договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб (п.13.1. Договору).

Кредитором встановлено умови Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019, яка є невід`ємним додатком 1 до Договору.

На підставі даних про фактичне споживання боржником електричної енергії, отриманих від ПрАТ "Укрнерго", між сторонами підписані:

- за розрахунковий період - лютий 2020 Акт №003442 від 29.02.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 367 899 кВт та виставлений рахунок №36/35/О02/08319 від 05.03.2020 на суму 1 051 951,27 грн., який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 11.03.2020 (строк оплати 5 роб днів до 18.03.202 включно)

- за розрахунковий період - березень 2020 акт № 003493 від 31.03.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 348 574 кВт та виставлений рахунок №36/35/О03/08445 від 06.04.2020 на суму 897 283,85 грн., який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 07.04.2020 (строк оплати 5 роб днів до 13.04.2020 включно),

- за розрахунковий період - квітень 2020 акт № 003555 від 30.04.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 289 657 кВт та виставлений рахунок №36/35/О04/08598 від 06.05.2020 на суму 780 766,97 грн., який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 19.05.2020 ( строк оплати 5 роб днів до 26.05.2020 включно),

- за розрахунковий період за грудень 2020 акт № 003831 від 31.12.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 26 561 кВт та виставлений рахунок №36/35/О12/09457 від 05.01.2021 на суму 79 816,87 грн., який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 11.01.2021 ( строк оплати 5 роб днів до 18.01.2021 включно),

- за розрахунковий період за січень 2021 акт № 004015 від 31.12.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 363 795 кВт та виставлений рахунок №36/35/О01/09823 від 05.02.2021 на суму 1 134 726,08 грн, який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 05.02.2021 (строк оплати 5 роб днів до 12.02.2021 включно).

Всі рахунки були направлені кредитором також і засобами поштового зв`язку, які були отримані боржником не пізніше десяти днів з дати виставлення кожного рахунку, докази чого є в матеріалах справи, а тому суд не приймає заперечення боржника та арбітражного керуючого про те, що заборгованість є конкурсною, оскільки рахунки на оплату боржнику до моменту порушення справи про банкрутство направлено не було.

Оператор системи передачі ПрАТ "НЕК Укренерго" відповідно до рішення Адміністратора комерційного обліку за від 02.04.2021 № Рр-27531 відкорегувало обсяг спожитої електричної енергії споживачу - боржнику за січень 2021 р. та ДПЗД "Укрінтеренерго" направило 03.10.2022 на електронну адресу боржника коригувальний акт № 27191 до акту № 5015 від 31.01.2021 за січень 2021 р. та рахунок № 36/35/К01/34611 від 30.09.2022 згідно із яким сума заборгованості за січень 2021 р. становить 1127 112,27 грн.

На підставі даних про фактичне споживання боржником електричної енергії, отриманих від АТ "Харківобленерго", між сторонами підписані:

- за розрахунковий період за лютий 2020 року акт №003463 від 29.02.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 27 699 492 кВт та виставлений рахунок №36/19/О02/08340 від 10.03.2020 на суму 27 670 544,83 грн, який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 11.03.2020, (строк оплати 5 роб днів до 18.03.2020 включно),

- за розрахунковий період за лютий 2020 акт № 003514 від 31.03.202 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 6 656 413 кВт та виставлений рахунок № 08470 від 07.04.2020 на суму 22 059 167,78 грн, який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 08.04.2020 (строк оплати 5 роб днів до 15.04.2020 включно)

- за розрахунковий період за квітень 2020 року акт № 003573 від 30.04.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 5 536 143 кВт та виставлений рахунок №36/19/О04/08616 від 12.05.2020 на суму 19 079 073,05 грн, який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 13.05.2020 (строк оплати 5 роб днів до 20.05.2020 включно),

- за розрахунковий період за грудень 2020 року акт № 003852 від 31.12.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 526 804 кВт та виставлений рахунок №36/19/О12/09487 на суму 1 968 099,71 грн, який направлено кредитором на електронну адресу боржника (.) 12.01.2021 (строк оплати 5 роб днів до 19.01.2021 включно),

- за розрахунковий період за січень 2021 року акт № 004958 від 31.12.2020 купівлі-продажу електричної енергії, відповідно якого боржником спожито електричної енергії в обсязі 526 804 кВт та виставлений рахунок №36/19/О12/10388 від 12.02.21 на суму 20 363 301,82 грн, який направлено кредитором на електронну адресу боржника ( .) 19.02.21 (строк оплати 5 роб днів до 26.02.2021 включно).

Всі рахунки були направлені кредитором також і засобами поштового зв`язку та отримані боржником не пізніше десяти днів з дати виставлення кожного рахунку, докази чого є в матеріалах справи.

У всіх повідомленнях про доставку рахунків на електронну адресу боржника зазначено, що доставка виконана, проте сервіс призначення не надіслав повідомлення про це.

На підставі листа АТ "Харківобленерго" (ОСР) від 03.05.2023 № 06-56К/04-1803, ДПЗД "Укрінтеренерго" здійснив коригування обсягів споживання за січень 2021 р. КП "Міськелектротранссервіс" в сторону зменшення 130 729 кВт.год на суму 536 460,05 грн. та ДПЗД "Укрінтеренерго" сформовано коригувальний акт № 40742 від 22.05.2023 до акту № 4958 від 31.01.2021 за січень 2021 р. та рахунок № 36/19/К01/48347 від 23.05.2023 на суму 19 826 841,77 грн, які 25.03.2023 направлено на електронну адресу боржника та поштовим зв`язком.

Однак, КП "Міськелектротранссервіс" оплату виставлених рахунків з 2020 року не здійснило.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник боржника подав клопотання про зменшення нарахованої ДПЗД "Укрінтеренерго" суми пені на 95%, що становитиме 651 828,90 грн та нараховані суми процентів річних до 7768 262,77 грн.

Короткий зміст ухвал суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання боржника про зменшення розміру пені та нарахованих відсотків річних; частково задоволено заяву ДПЗД "Укрінтеренерго" з грошовими вимогами до боржника; визнано грошові вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" до боржника в розмірі 177 020 344,60 грн та 12950 524,42 грн пені, а також 5 368,00 грн витрат зі сплати судового збору; відхилено вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" в сумі 793 152,00 основного боргу та в сумі 86 054,07 грн пені.

У подальшому, за результатами попереднього засідання Господарський суд Харківської області ухвалою від 14.11.2024 у цій справі визначив, що до реєстру вимог кредиторів КП "Міськелектротранссервіс" підлягають включенню визнані судом вимоги кредиторів, зокрема, ДПЗД «Укрінтеренерго» в сумі 177 020 344,60 грн та 12 950 524,42 грн пені, а також 5368,00 грн витрат зі сплати судового збору, які визнані персональною ухвалою від 14.11.2024.

Задовольняючи заяву ДПЗД "Укрінтеренерго" суд виходив з того, що боржник не виконав свої фінансові зобов`язання за договором, внаслідок чого утворився борг у розмірі 177 020 344,60 грн. Також суд здійснивши перерахунок основного боргу та пені прийшов до висновку, що заявником не надано достатніх доказів, які б підтвердили нарахування цієї частини.

За результатами розгляду заяви боржника про зменшення розміру пені та інфляційних на 95%, суд констатував звернення боржника з відповідною заявою майже через півтора роки з моменту подачі заяви з грошовими вимогами до боржника,. Здійснивши оцінку наведених в її обґрунтування доводів суд не встановив підстав для її задоволення, вказавши, що виставлені рахунки боржником не оплачені з 2020 року навіть частково, доказів здійснення будь-яких дій із взаємодії з кредитором щодо розстрочення або відстрочення заборгованості не надано. Також суд першої інстанції зазначив, що розмір нарахованої пені складає 13,7 % від суми основного боргу, що на думку суду не є надмірним.

Не погодившись із вказаними ухвалами, КП «Міськелектротранссервіс» було подано апеляційну скаргу, за результатом розгляду якої постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 14.11.2024 залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції визнав правильним застосування судом першої інстанції норми права та з врахуванням умови Комерційної пропозиції, яка є невід`ємною частиною Договору, погодився з висновком суду, що документи, надіслані електронною поштою, вважалися отриманими належним чином, а отже ДПЗД «Укрінтеренерго» виконало свої зобов`язання, в частині постачання електричної енергії, що підтверджується Актами купівлі-продажу електроенергії за розрахункові періоди лютий - квітень 2020 року та грудень 2020 року - січень 2021 року.

Проте боржником в порушення умов п. 2.1 глави 2 договору з 2020 року не здійснено оплату спожитої (купленої) електричної енергії згідно з умовами цього Договору, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість.

Суди першої та апеляційної інстанції встановивши, що всі рахунки на оплату направлялись кредитором боржнику до моменту порушення справи про банкрутство засобами електронної пошти та додатково засобами поштового зв`язку, були отримані боржником не пізніше десяти днів з дати виставлення кожного рахунку, докази чого є в матеріалах справи, відхилили заперечення боржника та арбітражного керуючого про належність заборгованості до поточних, а не конкурсних вимог.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

КП "Міськелектротранссервіс" подало до Верховного Суду касаційну скаргу в якій просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2024, якою частково задоволено заяву ДПЗД "Укрінтеренерго" з грошовими вимогами до боржника, визнано грошові вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" до боржника в розмірі 177 020 344,60 грн та 12 950 524,42 грн пені, а також 5 368,00 грн витрат зі сплати судового збору, відхилено вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" в сумі 793 152,00 основного боргу та в сумі 86 054,07 грн пені;

- скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області попереднього засідання від 14.11.2024 в частині якою вирішено, що до реєстру вимог кредиторів Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" підлягають включенню визнані судом вимоги кредиторів, зокрема, ДПЗД «Укрінтеренерго» в сумі 177 020 344,60 грн та 12 950 524,42 грн. пені , а також 5 368,00 грн витрат зі сплати судового збору;

-скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2025;

- ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ДПЗД "Укрінтеренерго" з грошовими вимогами до боржника та відхилити грошові вимоги до КП "Міськелектротранссервіс" у повному обсязі.

КП «Міськелектротранссервіс» стверджує про незаконність і необґрунтованість оскаржуваних судових рішень та про наявність підстав для касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення частини 1 та частини 2 статті 6 та статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» всупереч висновку Верховного Суду, що міститься у постанові від 16.03.2020 у справі №910/1162/19.

За доводами боржника, положення Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 не надають право ДПЗД «Укрінтеренерго» надсилати рахунки на оплату отриманої електричної енергії електронною поштою, оскільки протирічать не тільки умовам Договору, але й Типовому договору, який був затверджений нормативним актом НКРЕКП.

Крім того зазначає, що судами неправильно застосовано положення статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) у її взаємозв`язку з частиною 3 статті 13 ГПК України, вказуючи про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування вказаних положень у контексті наявності або відсутності у суду права самостійно та за власною ініціативою змінювати підстав заявлених кредиторських вимог, що свідчить про наявність підстав для касаційного оскарження, передбачених пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

ДПЗД "Укрінтеренерго" подало відзив на касаційну скаргу, заперечує проти її доводів та вимог, оскільки твердження скаржника не відповідають дійсності, обставинам справи, суперечать вимогам законодавства, яке регулює функціонування ринку електричної енергії (спеціальним нормам) та були розглянуті і спростовані ще під час розгляду справи судами попередніх інстанцій, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати ми приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розі ляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріальною права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

Предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права під час розгляду грошових вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" до боржника.

Аналізуючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, оцінивши доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

За змістом статті 1 КУзПБ грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17.

Така судова практика є сталою при застосуванні статей 45-47 КУзПБ, якими врегульовано порядок звернення кредиторів із заявами з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

Як встановлено судами, від ДПЗД "Укрінтеренерго" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, в якій (з урахуванням наданих уточнень) просив суд визнати його кредиторські вимоги до КП "Міськелектротранссервіс" у розмірі 190 855 443,09 грн, які складаються з 94540 658,37 грн основного боргу, 13 036 578,49 грн пені, 38841 313,84 грн 15% річних, 44431 524,39 грн збитків від інфляції та 5 368,00 грн витрат зі сплати судового збору та включити до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування поданої заяви ДПЗД "Укрінтеренерго" посилається на неналежне виконання КП "Міськелектротранссервіс" умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, оператор системи розподілу ПрАТ "НЕК Укренерго" та АТ "Харківобленерго".

Розглядаючи вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" суди встановили, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р "Про визначення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії", ДПЗД "Укрінтеренерго" визначений постачальником "останньої надії".

Відповідно до статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії в порядку, визначеному ПРРЕЕ, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії, що затверджується Регулятором та є публічним договором приєднання споживача ПОН.

Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу ПОН, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем ПОН нового електропостачальника або припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках, та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 ЦК України з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (п.3.4.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, далі - ПРРЕЕ).

В п. 2.1. укладеного між ДПЗД "Укрінтеренерго" (кредитор, постачальник) та КП "Міськелектротранссервіс" (боржник, споживач) договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (договір приєднання споживача),закріплено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція).

Додатком № 1 до Договору є Комерційна пропозиція № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної електроенергії споживачам постачальником «останньої надії», в якій визначено, зокрема, ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам, спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

На підставі даних про фактичне споживання боржником електричної енергії, отриманих від ПрАТ "Укрнерго", з урахуванням відкоригованого обсяг спожитої електричної енергії споживачу - боржнику, між сторонами підписані Акти купівлі-продажу електричної енергії за відповідні розрахункові періоди, на підставі яких виставлені рахунки на оплату, які були направлені кредитором на електронну адресу боржника (.), а також і засобами поштового зв`язку, які були отримані боржником не пізніше десяти днів з дати виставлення кожного рахунку, докази чого є в матеріалах справи.

За доводами судів, направлення кредитором боржнику виставлених рахунків на оплату у вказаний спосіб відповідає положенням п. 16.1 Комерційної пропозиції, в якому закріплено, що інформування споживача, з яким укладено договір, зокрема, надсилання рахунків на оплату, також може здійснюватися шляхом надсилання інформації/документів засобами електронного зв`язку на електронну адресу споживача. Вказане свідчить про виникнення у боржника обов`язку оплати направлених електронною поштою рахунків за отриману електричної енергії.

Скаржник не погоджується з позицію судів щодо дати виникнення зобов`язання зі сплати, які виходили з положень пункту 16.1 Комерційної пропозиції. Вважає хибним вказаний підхід, стверджуючи, що направлення рахунків на оплату поставленої електричної енергії на електронну пошту боржника не передбачено умовами договору на постачання електричної енергії, а положення Комерційної пропозиції не можуть суперечити умовам Договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії та Типовому договору, що є додатком до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Боржник зазначає, що фактично розрахунки на оплату електричної енергії були отримані боржником разом із заявою з кредиторськими вимогами ДПЗД "Укрінтеренерго", тому обов`язок оплати отриманої електричної енергії у боржника виник після відкриття провадження у справі про банкрутство, а отже заявлені вимоги є поточними та не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів;

В спростування цього доводу колегія суддів зазначає, що Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», затверджується Регулятором (НКРЕКП) та є Додатком 7 до ПРРЕЕ, які в свою чергу затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312. (далі - Правила).

Відповідно до п.3.1.1 Правил (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Згідно з п.3.1.7 Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника.

Пунктом 3.2.1 Правил передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання (п.3.2.6 Правил).

Відповідно до п.3.2.10 Правил споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії має обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору постачання електричної енергії споживачу. Така комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору.

Відтак, враховуючи вищенаведені положення, Комерційна пропозиція, № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником «останньої надії», яка, як зазначено в 2.1 Договору, є додатком № 1 до Договору, є невід`ємним додатком до Договору, укладеною та погодженою Споживачем разом з Договором з початку фактичного постачання електричної енергії Споживачу.

При цьому судами встановлено, що КП «Міськелектротранссервіс» було поінформоване про перебування на постачанні у постачальника «останньої надії» у періоди лютий - квітень 2020 року та грудень 2020 - січень 2021 року, та йому було відомо про особливості здійснення постачання електричної енергії Кредитором, що також підтверджується його листами від 30.01.2020 № 112 та від 24.04.2020 № 446.

Дослідивши умови Комерційної пропозиції що стосуються способу (порядку) та строків оплати за постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», суди встановили, що відповідно до п.16.1 інформування споживача, з яким укладено договір, зокрема, надсилання рахунків на оплату (із вкладанням сканованої копії рахунку у форматі PDF, попереджень про припинення постачання електричної енергії (із вкладанням сканованої копії попередження у форматі PDF) також може здійснюватися шляхом надсилання інформації/документів засобами електронного зв`язку на електронну адресу споживача.

Відповідно до п.16.2 Комерційної пропозиції, у випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони використовують наступні адреси електронної пошти: - постачальника: ; - споживача - зазначена на веб-сайті споживача та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором системи розподілу (передачі) .

Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

В пункті 4.3. Комерційної пропозиції зокрема закріплено, що у разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Вказані положення Комерційної пропозиції не суперечать положенням розділу IV «Порядок розрахунків на роздрібному ринку електричної енергії» Правил, в пункті 4.14 яких закріплено, що платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи на оплату надаються споживачам, зокрема, електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Відтак, встановивши, що вказані рахунки та Акти надсилалися на електронну пошту Споживача/Боржника , а також додатково засобами поштового зв`язку, про що свідчать підтвердження про доставку зазначених документів (копії наявні в матеріалах справи), суди дійшли висновку, що відповідно до положень пункту 4.14 Правил, пунктів 4.3, 16.1 та 16.2 Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019, яка є додатком 1 до Договору, вони вважаються отриманими КП «Міськелектротранссервіс», а датою отримання таких рахунків згідно п. 4.3 Комерційної пропозиції, є дата відправлення Постачальником (кредитором) відповідного електронного повідомлення.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що при оцінці питання дотримання кредитором порядку інформування споживача, а саме, надсилання рахунків на оплату за отриману електроенергію, що вливає на визначення строків їх оплати, суди вірно застосували норми законодавства, яке регулює функціонування ринку електричної енергії, врахувавши умови Комерційної пропозиції, яка є невід`ємною частиною Договору, укладеного сторонами.

Досліджуючи питання обов`язку оплати отриманої електричної енергії суди, встановивши, що КП "Міськелектротранссервіс" отримувало електроенергію та не здійснювало її оплату у встановлені договором строки з 2020 року, дійшли обґрунтованого висновку про порушення боржником своїх зобов`язань відповідно до статей 530, 610, 612 ЦК України, які передбачають відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Боржник не спростував факту заборгованості та не надав належних доказів, що свідчили б про відсутність обов`язку її сплати.

Вказане слугувало підставою для часткового визнання вимог кредитора, з урахуванням проведеної судами перевірки розрахунків кредитора річних та інфляційних, та пені за період з 19.03.2020 по 23.02.2022, з включенням їх до реєстру вимог кредиторів боржника.

В контексті доводів касаційної скарги колегія суддів зазначає, що встановлені попередніми судами обставини обізнаності КП "Міськелектротранссервіс" про постачання йому електричної енергії постачальником «останньої надії» і підтвердження ним свого статусу споживача на підставі Договору в листі від 24.04.2020 № 446, направлення рахунків на оплату у передбачений законодавством та договором спосіб як на електронну пошту Споживача/боржника до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, а також додатково і засобами поштового зв`язку, які були отримані боржником не пізніше десяти днів з дати виставлення кожного рахунку (докази чого є в матеріалах справи), спростовують твердження Боржника про поточний характер заявлених кредитором вимог.

Вказані твердження боржника про поточний характер заявлених вимог ДПЗД "Укрінтеренерго" не відповідають вимогам законодавства, яке регулює функціонування ринку електричної енергії (спеціальним нормам) та положенням КУзПБ щодо характеру заявлених грошових вимог кредитора до боржника, були розглянуті і спростовані під час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Колегія суддів визнає необґрунтованим посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19, оскільки висновки у вказаній постанові стосуються положень частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», питання застосування як положень Закону України «Про ринок електричної енергії», ПРРЕЕ, так і взагалі законодавства, яке регулює функціонування роздрібного ринку електричної енергії, не розглядалося, що виключає її релевантність до правовідносин, які є предметом даного спору.

Таким чином, наведені скаржником доводи касаційної скарги, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не підтвердилися під час касаційного розгляду.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги, викладені в обґрунтування підстав касаційного оскарження передбачені пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів зауважує, що доводи боржника в обґрунтування вказаної підстави стосуються заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, та спростування здійсненої ними оцінки доказів наданих кредитором на підтвердження заявлених ним грошових вимог до боржника у справі №922/854/23.

Верховний Суд наголошує, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційний суд не встановив, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи, а відтак Верховний Суд не вбачає підстав для скасування законних та обґрунтованих ухвал суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 309 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи, виходячи із доводів та вимог касаційної скарги та враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваних ухвал місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції щодо грошових вимог ДПЗД «Укрінтеренерго».

Судові витрати

Враховуючи те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2025, ухвалу Господарського суду Харківської області попереднього засідання від 14.11.2024, ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.11.2024 у справі №922/854/23 (щодо грошових вимог Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго») залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К.М.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.