ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/272/25

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу (85307, Донецька обл., Покровський р-н, м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 11)

в особі Слов`янського регіонального виробничого управління (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 13)

до Товариства з обмеженою відповідальністю МАКСАКСЕЛСЕРВІС (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд 1/6)

про стягнення 71155,78 грн. неповернутих грошових коштів,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу в особі Слов`янського регіонального виробничого управління (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю МАКСАКСЕЛСЕРВІС (далі - ТОВ «МАКСАКСЕЛСЕРВІС», відповідач) про стягнення 71155,78 грн. неповернутих грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на надання послуг № 2 від 08.02.2022 р., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача не повернутий останнім аванс в сумі 71155,78 грн., а також судовий збір.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою Комунальним підприємством Компанія Вода Донбасу в особі Слов`янського регіонального виробничого управління позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю МАКСАКСЕЛСЕРВІС про стягнення 71155,78 грн. неповернутих грошових коштів підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2025 р. було відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Вказану ухвалу було отримано позивачем та відповідачем 27.01.2025 р., що підтверджується довідками про доставку електронного листа в системі ЄСІТС.

Окрім того, у відповідності з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, сторони не були позбавлені можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2025 р. у справі № 911/272/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Відзиву на позов чи інших пояснень або заперечень щодо позовних вимог відповідачем до матеріалів справи не подано.

З огляду на зазначене, у відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

08 лютого 2022 року між Комунальним підприємством Компанія Вода Донбасу в особі Слов`янського регіонального виробничого управління (замовник) та ТОВ МАКСАКСЕЛСЕРВІС (виконавець) було укладено договір на надання послуг № 2, предметом якого є надання виконавцем послуг з ремонту і технічного обслуговування екскаватора JCB JS 160W, державний номер Т09073АН (послуги), згідно з умовами цього договору, специфікацією № 1 (додаток № 1 до договору) (п. 1.1 договору).

Термін надання послуг: на протязі 10 днів з моменту здійснення оплати (п. 1.2 договору).

За умовами п.п. 2.1, 2.2 договору загальна сума договору становить 102420,10 грн., у т.ч. ПДВ - 17070,00 грн. Форма розрахунків - безготівкова. Розрахунки за надані послуги здійснюються замовником на умовах 100% передплати на підставі виставленого виконавцем рахунку-фактури. Строк оплати рахунку-фактури - протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку.

Пунктом 2.3 договору визначено, що не надані виконавцем погоджені сторонами обсяги послуг замовником не оплачуються, а сплачена сума підлягає поверненню протягом 3 днів.

Згідно з п. 4.4 договору виконавець зобов?язаний забезпечити належне надання послуг та правил техніки безпеки.

Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 договору останній набирає чинності в день його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2022 року, а в частині виконання сторонами своїх зобов?язань - до повного та належного їх виконання. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від обов?язку виконати взяті на себе зобов?язання та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Також позивачем та відповідачем було підписано додаток № 1 до договору № 2 від 08 лютого 2022 року специфікацію № 1, відповідно до якого було узгоджено послуги, матеріали, мастила та комплектуючі, які підлягають заміні, та їх вартість, що складає 102420,10 грн.

На виконання умов договору на надання послуг № 2 від 08.02.2022 р., позивачем згідно з рахунком № 3000024 від 13.01.2022 р. було перераховано на рахунок відповідача 102420,10 грн. авансу відповідно до договору, що підтверджується платіжною інструкцією № 183 від 17.02.2022 р.

Факт отримання авансу відповідачем не заперечений.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ «МАКСАКСЕЛСЕРВІС» надало послуги позивачеві частково, що підтверджується актом частково наданих послуг № 50000470 від 02.09.2024 р. на суму 31264,32 грн. із зазначенням наданих послуг та використаних матеріалів, який підписаний сторонами та скріплений печатками, копія якого міститься в матеріалах справи.

Доказів надання послуг за договором у повному обсязі до матеріалів справи не надано.

Як зазначалося вище, пунктом 2.3 договору визначено, що не надані виконавцем, погоджені сторонами обсяги послуг замовником не оплачуються, а сплачена сума підлягає поверненню протягом 3 днів.

Відповідно до поштової квитанції № 863 позивачем 02.09.2024 р. було надіслано відповідачу лист № 5.05/1145 від 30.08.2024 р., в якому позивач повідомляв відповідача, що інтерес у виконанні зобов`язання для нього втрачено через прострочення виконання, та просив повернути 71155,78 грн.

У відповідь на вказаний лист позивача відповідач листом № 21/092024 від 10.09.2024 р. підтвердив факт отримання від замовника авансу в сумі 102420,10 грн. та, серед іншого, зазначив про наявність у нього невикористаної передплати в сумі 71155,78 грн. (копію листа долучено до матеріалів справи).

Станом на час вирішення спору доказів повернення не використаного відповідачем авансу до матеріалів справи не надано.

Отже, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю МАКСАКСЕЛСЕРВІС не повернуло на рахунок позивача сплачені за договором на надання послуг № 2 від 08.02.2022 р. кошти (аванс), останній і звернувся з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у даній справі в повному обсязі з огляду на таке.

Відповідач жодних заперечень проти доводів позивача чи доказів належного виконання умов договору в частині надання послуг або повернення позивачеві невикористаного авансу до матеріалів справи не надав.

Водночас, як зазначалося вище, обов`язок відповідача повернути позивачеві невикористаний аванс безпосередньо передбачений умовами укладеного між сторонами договору.

Згідно з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

З огляду на викладене, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів ані повного виконання ТОВ «МАКСАКСЕЛСЕРВІС» умов договору на надання послуг № 2 від 08.02.2022 р., ані повернення сплаченого позивачем авансу в сумі 71155,78 грн., суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі Слов`янського регіонального виробничого управління у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МАКСАКСЕЛСЕРВІС (08301, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Ботанічна, буд 1/6, код 43165068) на користь Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу (85307, Донецька обл., Покровський р-н, м. Покровськ, вул. Захисників України, буд. 11, код 00191678) в особі Слов`янського регіонального виробничого управління (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 13, код 35397869) 71155 (сімдесят одну тисячу сто п`ятдесят п`ять) грн. 78 коп. неповернутих грошових коштів та 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складене 14.04.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна