ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" квітня 2025 р. м ХарківСправа № 922/1262/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ «ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ», м. Київ,
до ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ КРЮЧКОВА ВОЛОДИМИРА ЄВГЕНІЙОВИЧА, м. Харків,
простягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ «ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ», звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ КРЮЧКОВА ВОЛОДИМИРА ЄВГЕНІЙОВИЧА, про стягнення суми невикористаної попередньої оплати у розмірі 8 233 200,00 грн. Підставою позову визначено державний контракт (договір) про закупівлю № 423/12-24-РМ від 12 грудня 2024 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

1. ВІДНОСНО СУДОВОГО ЗБОРУ

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111). Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно з приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як свідчить прохальна частина позову, позивачем сформована майнова вимога у розмірі 8 233 200,00 грн. За цю вимогу позивач мав сплатити 98 798,40 грн (з урахуванням коефіцієнту 0,8 за подання позову через систему «Електронний Суд»). Однак, до суду не надані докази сплати судового збору.

2. ВІДНОСНО СКЕРУВАННЯ ПОЗОВУ ВІДПОВІДАЧУ

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Всупереч цим положенням, позивачем не представлено до суду документи (опис вкладеного), які підтверджують направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин, подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо подана позовна заява не відповідає приписами статей 164, 172 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду (частина 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України). Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати до суду: 1) документа (опис вкладеного до цінного листа), що підтверджує направлення відповідачу копії позовної заяви, сформованої в системі «Електронний суд» 09.04.2025, і доданих до неї документів; 2) документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 98 798,40 грн.

Окремо суд звертає увагу, що 10 квітня 2025 року відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) складено акт в якому зазначено, що у справі № 922/1262/25 (вх. № 1262/25) виявлено недоліки, а саме: файл «копія квитанції.pdf» пустий.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статі 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 161, 162, 164, 172, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити позовну заяву ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ «ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ» без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду: 1) документа (опис вкладеного до цінного листа), що підтверджує направлення відповідачу копії позовної заяви, сформованої в системі «Електронний суд» 09.04.2025, і доданих до неї документів; 2) документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 98 798,40 грн.

Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу підписано 11 квітня 2025 року.

Суддя Н.В. Калініченко