УХВАЛА

08 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 920/766/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Ємця А. А., Малашенкової Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Росущан К. О.,

представників учасників справи:

прокуратури - Єреп В. В. (прокурор),

позивача 1 - не з`явився,

позивача 2 - не з`явився,

відповідача 1 - не з`явився,

відповідача 2 - Василевська О. В. (адвокат),

розглянувши матеріали касаційної скарги Київської міської прокуратури

на рішення Господарського суду Сумської області від 07.11.2024 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025

за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: Північно-Східного офісу Держаудитслужби, Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Сумській області

до: 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Сумській області та

Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут"

про визнання недійсними договору та стягнення 29 064, 20 грн,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Конотопської окружної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави, в особі Північно-Східного офісу Держаудитслужби (далі - Північно-Східний офіс Держаудислужби, позивач 1) та Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Сумській області (далі - ГУ ДСНС України у Сумській області, позивач 2) звернувся до суду з позовом до 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Сумській області (далі - 4 ДПРЗ ГУДСНС України у Сумській області, відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (далі - ТОВ "Твій Газзбут", відповідач 2) про визнання недійсним договору постачання природного газу для непобутових споживачів від 06.04.2023 № 41АВ200-1154-2 (далі - Договір), укладеного між відповідачами та стягнення з ТОВ "Твій Газзбут" грошових коштів у розмірі 29 064,20 грн.

Позов обґрунтовано тим, що Договір укладений з порушенням вимог Господарського кодексу України (далі - ГК України), Закону України "Про санкції", Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", указів Президента України з цих питань, а також законодавству про публічні закупівлі, а тому, підлягає визнанню недійсним.

За твердженням Прокурора, кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Твій Газзбут" є громадянин України, який знаходиться під санкціями Ради національної безпеки і оборони України (інформація наявна у Державному реєстрі санкцій). Наслідком означених вище обставин, в силу положень статті 17 Закону України "Про публічні закупівлі" та підпункту 11 пункту 47 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 471 (далі - Особливостей здійснення публічних закупівель), мало бути відхилення замовником (відповідачем 1) тендерної пропозиції відповідача 2 та, відповідно, відмова в участі у процедурі закупівлі ТОВ "Твій Газзбут".

Виконання зобов`язань за оспорюваним Договором завідомо суперечить інтересам держави, оскільки призводить до отримання прибутку (за рахунок бюджетних коштів), юридичною особою, яка підконтрольна особі щодо якої застосовані персональні санкції, а відтак, і до її збагачення, а також суперечить меті і завданню застосування таких санкцій.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 07.11.2024 (Вдовенко Д. В.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 (Сітайло Л. Г., Буравльов С. І., Шапран В. В.) рішення Господарського суду Сумської області від 07.11.2024 залишено без змін.

Київська міська прокуратура (скаржник) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 07.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 скасувати; ухвалити у справі № 920/766/24 нове рішення, яким задовольнити позов.

На обґрунтування касаційної скарги, із посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає про відсутність висновків Верховного Суду у застосуванні положень статей 203, 215, 216, частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 3, 4 Закону України "Про санкції", підпункту 11 пункту 44 Особливостей здійснення публічних закупівель, пункту 538 додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021, введеного в дію Указом Президента України від 24.06.2021 № 266/2021, у подібних правовідносинах. Зокрема, у контексті можливості забезпечення прокурором захисту економічних інтересів держави, шляхом визнання недійсними правочинів, укладених в порушення вимог Закону України "Про санкції" та обмежень, встановлених рішеннями Ради національної безпеки і оборони України, введених в дію Указами Президента України, а також застосування особливих правових наслідків таких правочинів, що суперечать інтересам держави в суспільства.

Ухвалою Верховного Суду від 06.03.2025 відкрито касаційне провадження у справі № 920/766/24 за вказаною касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України.

В контексті доводів та підстав касаційної скарги, Суд зазначає, що предметом спору у справі, яка переглядається, є вимоги Прокурора про визнання недійсним Договору про закупівлю, як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а також вимоги про застосування наслідків недійсності цього Договору, шляхом стягнення з відповідача 2 на користь відповідача 1 коштів, отриманих за результатами виконання Договору про закупівлю товарів, у розмірі 29 064,20 грн, а з відповідача 1 - в дохід державного бюджету (на підставі частини третьої статті 228 ЦК України).

Судом встановлено, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 13.11.2024 передав справу № 922/3456/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від висновків щодо застосування норм права (частини першої статті 203, частини першої статті 215, частини третьої статті 228 ЦК України та частини першої статті 208 ГК України, а також статей 6, 50, 51, 52, 55 Закону "Про захист економічної конкуренції"), викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23.

Верховний Суд в ухвалі від 13.11.2024 зазначив, що вказаною постановою від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23 Верховний Суд скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову: визнав недійсним договір поставки від 28.08.2018 №ЦЗВ-07-06718-01 та стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Мастак" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр забезпечення виробництва" грошові кошти у розмірі 2 138 079,60 грн, а з філії Укрзалізниці одержані нею за рішенням суду грошові кошти у вказаному розмірі стягнув в дохід держави в особі позивача.

Колегія суддів не погодилась з наведеними висновками щодо можливості визнання недійсним Договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції, з підстав, передбачених частиною третьою статті 228 ЦК України, а також щодо можливості застосування передбачених цією статтею наслідків недійсності правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, вважаючи, що до таких правовідносин сторін положення частини третьої статті 228 ЦК України та частини першої статті 208 ГК України є незастосовними.

На переконання колегії суддів, майнові санкції, передбачені положеннями частини третьої статті 228 ЦК України, частини першої статті 208 ГК України в разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не підлягають застосуванню як такі, що порушують критерій сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції у світлі практики ЄСПЛ.

Натомість, у разі визнання судом на підставі зазначених норм недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, підлягають застосуванню наслідки виконання недійсного правочину, передбачені частиною першою статті 216, пунктом 1 частини першої статті 1212 ЦК України.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 20.12.2024 прийняла до розгляду справу № 922/3456/23 та призначила її до розгляду на 07.02.2025.

Верховний Суд враховує те, що елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частиною четвертою статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 7 частини першої та частини третьої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи предмет та підстави позову у цій справі, підстави касаційного оскарження та доводи скаржника щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права (статей 2, 86, 236 ГПК України) та неправильним застосуванням норм матеріального права (статей 203, 215, 228 ЦК України), а також те, що правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/3456/23 (щодо застосування положень статей 203, 215 та частини третьої статті 228 ЦК України) може мати суттєве значення для правильного вирішення спірного питання у цій справі, з метою єдності судової практики, а також те, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 920/766/24, відповідно до пункту 7 частини першої статті 228, пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України, до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду Сумської області від 07.11.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 у справі № 920/766/24 зупинити до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець

Суддя Т. Малашенкова