УХВАЛА

09 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 914/318/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Місто Лева" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 (колегія суддів: Желік М. Б., Галушко Н.А., Орищин Г. В.) та рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2024 (суддя Трускавецький В. П.) у справі

за позовом Львівської міської ради до Приватного підприємства "Місто Лева", про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна із закриттям розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

(сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, проте не скористалися правом направити представників для участі у судовому засіданні),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Львівська міська рада звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства "Місто Лева" (далі - ПП "Місто Лева") про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна із закриттям розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно з тих підстав, що в результаті реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у м. Львові загальною площею 100,3 кв. м, враховуючи скасування за рішенням суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію зазначених речових прав, порушено майнові інтереси законного власника земельної ділянки - територіального громади м. Львова в особі Львівської міської ради, яка позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

2. Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.04.2012 у справі № 5015/634/12, серед іншого, визнано за ТОВ "Інвестиційні ділові системи" право власності на будівлю кафе літ. Д-1 площею 100,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68.

3. 11.06.2012 зареєстровано право власності за ТОВ "Інвестиційні ділові системи" на будівлю кафе літ. Д-1 площею 100,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68.

4. 05.07.2012 між ТОВ "Інвестиційні ділові системи" та ТОВ "Салон Же-О-Зе" укладено договір купівлі-продажу № 976, за умовами якого продавець відчужив право власності на будівлю кафе літ. Д-1 площею 100,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68, про що 23.07.2012 внесено запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

5. 23.10.2012 ТОВ "Салон Же-О-Зе" на підставі договору купівлі-продажу № 1557 відчужило ПП "Місто Лева" право власності на будівлю кафе літ. Д-1 площею 100,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68, про що 21.11.2012 внесено запис у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

6. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2013 у справі № 5015/634/12 скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 26.04.2012 у зазначеній справі.

7. Листом від 27.09.2023 № 4-0006-12942 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю повідомила юридичний департамент Львівської міської ради, що з даних з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вбачається, що інформація про видачу дозвільних документів на виконання будівельних робіт та готовність об`єкта до експлуатації за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68 відсутня.

8. Листом від 04.10.2023 № 4-2401-13281 Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомило юридичний департамент Львівської міської ради, що містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68 не надавалися.

9. 05.10.2023 проведено обстеження земельної ділянки на проспекті Червоної Калини, 68, за результатами якої головним спеціалістом відділу державного контролю за використанням та охороною земель міської агломерації управління державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради та начальником відділу соціально-економічного розвитку Сихівської районної адміністрації складено Акт № 357, яким встановлено, що будівля кафе літ. Д-1 площею 100,3 кв. м з реєстраційним номером нерухомого майна 36859349 на такій земельній ділянці не виявлена.

10. Листом від 16.10.2023 № 4-2403-13872 Управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради повідомило юридичний департамент Львівської міської ради про те, що інформація щодо прийнятих рішень (ухвал) про передачу у власність чи надання в користування земельної ділянки для обслуговування будівлі кафе загальною площею 100,3 кв. м за адресою: проспект Червоної Калини, 68, м. Львів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36859349) в управлінні земельних ресурсів відсутня. Крім того, відсутня інформація стосовно підготовки проектів ухвал Львівської міської ради про надання згоди на виготовлення технічної документації щодо земельної ділянки для обслуговування будівлі кафе (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36859349).

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

11. 01.08.2024 Господарський суд Львівської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2024, про задоволення позову.

12. При цьому місцевий господарський суд витлумачив позовні вимоги у відповідності до належного способу захисту прав та ухвалив рішення про усунення перешкоди в користуванні Львівською міською радою земельною ділянкою за адресою м. Львів, проспект Червоної Калини, 68 шляхом припинення володіння правом приватної власності ПП "Місто Лева" на об`єкт нерухомого майна: будівля кафе літ. Д-1 площею 100,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68.

13. Судові рішення мотивовані тим, що вимога Львівської міської ради про скасування державної реєстрації права власності не відповідає належному способу захисту. Також не відповідає належному способу захисту вимога про припинення права власності відповідача, оскільки позивач вважає, що право власності відповідача не виникало взагалі відповідно до частини другої статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), як і сам спірний об`єкт не виник як об`єкт права власності.

14. Суди зазначили, що у даному випадку задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом припинення володіння правом приватної власності відповідача є ефективним та належним способом захисту прав.

15. Оскільки позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном, суди дійшли висновку про відсутність підстав для застосування до позовних вимог позовної давності.

Короткий зміст касаційної скарги

16. У касаційній скарзі ПП "Місто Лева" просить скасувати зазначені вище судові рішення, а справу передати на новий розгляд.

17. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на ухваленні судами попередніх інстанцій оскаржуваних судових рішень без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 29.05.2024 у справі № 910/5808/20, від 16.10.2019 у справі № 522/23155/16ц; від 24.07.2019 у справі № 369/8107/15-ц (провадження № 61-30914св18), від 16.06.2021 у справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013св20), від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19, пункти 37, 38).

18. Узагальнено доводи скаржника зводяться до того, що:

- для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені. В контексті зазначеного скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що позивач, заявляючи вимоги про припинення права власності відповідача на нерухоме майно, фактично намагався витребувати спірну земельну ділянку з володіння відповідача та уникнути застосування до спірних правовідносин приписів статей 387 та 388 ЦК України, які містять застереження щодо можливості витребування майна у особи, яка є добросовісним набувачем.

- Львівська міська рада була учасником розгляду справ про визнання права власності на будівлю кафе під літ. Д-1, яка знаходиться за адресою м. Львів, проспект Червоної Калини, 68. Право власності на зазначену будівлю вперше зареєстровано за ТОВ "Інвестиційні ділові системи" ще у 11.06.2012, проте позивач, усвідомлюючи та будучи обізнаним про визнання права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, не порушував питання щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення такого об`єкта, а лише у 2024 році подав позов до добросовісного набувача.

- до позовних вимог про витребування майна на підставі статей 387, 388 ЦК України застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки, як наслідок, скаржник вважає, що незастосування судами наслідків спливу позовної давності у даному спорі порушує засади законності, розумності та справедливості.

- позивачем не наведено жодного аргументу, які дії відповідача призводять до порушення прав позивача; позивачем не наведено обставин, які свідчать про недобросовісність відповідача, а його добросовісність взагалі не ставиться під сумнів. При цьому скаржник просить врахувати, що відповідач на відміну від позивача не був учасником справи № 5015/634/12.

- втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підстав і закону, нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування наслідків дії його норм.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

19. Позивач не скористався наданим йому статтею 295 ГПК України правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

20. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

21. Тобто відповідно до положень згаданої норми касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

22. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який було сформульовано у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема і пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

23. При цьому з-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

24. Подібність правовідносин суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

25. Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення (див. зокрема, підхід в частині оцінювання спірних правовідносин на предмет подібності, який застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19).

26. Водночас суд касаційної інстанції зазначає, що слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

27. Проаналізувавши наведені скаржником підстави касаційного оскарження відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, судова колегія виходить з такого.

28. Предметом спору у справі № 910/5808/20 є вимоги арбітражного керуючого про витребування майна з чужого незаконного володіння у межах справи № 910/8428/18 за заявою ТОВ "Укрщеббуд" про банкрутство.

29. Предметом спору у справі № 522/23155/16ц є вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння - квартири, що не була приватизована, та вибула з володіння Одеської міської ради поза її волею всупереч чинному законодавству.

30. Предметом спору у справі № 369/8107/15-ц є вимоги про визнання недійсним рішення ради та державного акта на право власності на земельну ділянку, зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що побудований відповідачем на сусідній земельній ділянці з позивачкою гараж створює останній значні перешкоди в користуванні та володінні належними їй житловим будинком та земельною ділянкою.

31. Предметом спору у справі № 554/4741/19 є вимоги про визнання дій державної нотаріального контори неправомірними та встановлення факту, що має юридичне значення - дати закінчення шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини.

32. Предметом спору у справі у справі № 338/180/17 є вимоги про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів, процентів річних та інфляційних втрат, помилково сплачених позивачем за договором підряду.

33. Предметом спору у справі № 922/3537/17 є вимоги про визнання недійсними торгів, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-2 не мав права відчужувати майно в період дії ухвали суду про накладення заборони щодо відчуження спірного нерухомого майна.

34. Натомість предметом позову у даній справі є вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомого майна із закриттям розділу державного реєстру речових прав на нерухоме майно з тих підстав, що в результаті реєстрації права власності відповідача на об`єкт нерухомого майна за адресою: проспект Червоної Калини, 68, м. Львів, порушуються права законного власника земельної ділянки - територіального громади м. Львова в особі Львівської міської ради, яка позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою за вказаною адресою.

35. При цьому питання про витребування від відповідача на користь позивача спірного об`єкта нерухомого майна або земельної ділянки за адресою: проспект Червоної Калини, 68, м. Львів не є предметом спору у даній справі, як помилково вважає відповідач, оскільки позивач не вважає себе власником нерухомого майна - будівлі кафе літ. Д-1 площею 100,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68, та не прагне повернути це майно у своє володіння. Крім того, у позивача також відсутні причини для витребування від відповідача спірної земельної ділянки, оскільки остання не вибувала з володіння Львівської міської ради та наразі не зареєстрована за відповідачем.

36. У даному випадку порушення права власності Львівської міської ради на земельну ділянку за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 68, полягає у наявності зареєстрованого за відповідачем права власності на об`єкт нерухомого майна, тому позовні вимоги Львівської міської ради зводяться саме до усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

37. Отже, предмети спорів у вищевказаних справах та у справі, що переглядається, є різні. Крім того, у справі № 369/8107/15-ц об`єкт нерухомого майна, побудований відповідачем, не є самочинним будівництвом, та не знаходиться на земельній ділянці позивача, в той час як у даній справі такий об`єкт нерухомого майна, як встановили суди попередніх інстанцій, взагалі відсутній.

38. Таким чином, правовідносини у справі, що розглядається, не є подібними до правовідносин у справах № 910/5808/20, № 522/23155/16ц, № 369/8107/15-ц, № 554/4741/19, № 338/180/17, № 922/3537/17, з огляду на суттєву відмінність характеру спірних правовідносин, а тому застосування норм права за неподібності правовідносин у цих справах не може бути аналогічним, а вказані скаржником для порівняння судові рішення Верховного Суду - релевантним до обставин цієї справи.

39. За таких обставин доводи заявника про наявність передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підстав для подання касаційної скарги є необґрунтованими.

40. Колегія суддів звертає увагу на те, що правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, змісту та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги, що має своїм наслідком відповідно до статті 300 ГПК України розгляд касаційної скарги в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

41. Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями та обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, яких не виклав сам скаржник. В іншому випадку вказане б призводило до порушення таких принципів господарського процесу, як змагальності та диспозитивності.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

42. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

43. З огляду на те, що доводи касаційної скарги, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, не підтвердилися, касаційне провадження у цій справі необхідно закрити.

Судові витрати

44. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника та не підлягає поверненню відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 234, 235, 296, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Місто Лева" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 та рішення Господарського суду Львівської області від 01.08.2024 у справі № 914/318/24 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач