ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. Справа№ 910/11863/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Савченко О.В. адвокат

від відповідача: Акуленко А.В. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 (повний текст складено 04.12.2024)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 (повний текст складено 12.12.2024)

у справі № 910/11863/24 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайтдей"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 2 106 420,65 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог і заперечень.

У вересні 2024 року до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайтдей" (далі - ТОВ "Лайтдей", позивач) до Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - ДП "Гарантований покупець", відповідач) про стягнення 2 106 420,65 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору № 2028/07/24 про надання послуг із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії від 20.02.2024 (далі - договір) позивачем було надано відповідачу відповідні послуги на загальну суму 2 074 203,06 грн, що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг: за лютий 2024 року від 29.02.2024 на суму 71 357,78 грн, за березень 2024 року від 31.03.2024 на суму 400 210,90 грн, за квітень 2024 року від 30.04.2024 на суму 693 310,09 грн, за травень 2024 року від 31.05.2024 на суму 909 324,29 грн. За умовами договору оплата відповідачем здійснюється щомісяця не пізніше 25 календарного дня місяця, здійснює 100% оплату вартості послуги за механізмом ринкової премії, що надається продавцями за механізмом ринкової премії. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань відповідачем, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 2.106.420,65 грн, з яких 2 074 203,06 грн основного боргу, 12 445,22 грн інфляційних втрат та 19 772,37 грн 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/11863/24 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайтдей" 2 074 203,06 грн основного боргу, 12 445,22 грн інфляційних втрат, 19 581,40 грн 3% річних, 31 593,45 грн витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині в позові відмовлено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 2 074 203,06 грн,

Також, суд перевіривши правильність здійснення позивачем нарахування 3% річних встановив, що 3% річних становлять 19 581,40 грн, відтак вимоги позивача в цій частині визнав обгрунтованими, в іншій частині в позові було відмолено, оскільки позивачем невірно визначено період прострочення оплати наданих послуг за квітень 2024 року.

Разом з цим, перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 12 445,22 грн інфляційних втрат.

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі № 910/11863/24 стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Лайтдей" 29997,28 витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката, суд дійшов висновку про відповідність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу (30000,00 грн) критеріям, що визначні ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України поклав витрати позивача на професійну правничу допомогу на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 29 997,28 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ДП "Гарантований покупець" 18.12.2024 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/11863/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі; судові витрати покласти на позивача.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/11863/24 відповідач зазначив, що розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, яка є джерелом фінансування придбання послуги за механізмом ринкової премії, наданої ДП "Гарантований покупець" за лютий - травень 2024 року Регулятором не затверджувався, що унеможливлює здійснення відповідачем розрахунку з позивачем відповідно до Закону та Порядку. Дана обставина є відкладальною обставиною в розумінні законодавства, а тому у відповідача не настав строк розрахунків за надану послугу, відповідно позовні вимоги є передчасними.

Стосовно нарахування інфляційних втрат та 3% річних зазначає, що відповідач не прострочив виконання грошового зобов`язання, що є підставою для відмови у позову в цілому. У разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних, відповідач просить суд зменшити їх розмір до 1% від стягнутої суми. Також зазначив, що з урахуванням ситуації, в якій опинилася держава, зважаючи на важливість Гарантованого покупця для економіки України, беручи до уваги соціальну спрямованість його діяльності, особливо в період дії режиму воєнного стану, вбачається настання непереборної сил, що унеможливлює стягнення з відповідача боргу в судовому порядку.

Також, не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, ДП "Гарантований покупець" 26.12.2024 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/11863/24 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу в повному обсязі.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у даній справі, відповідач зазначає, що стягнуті судом першої інстанції витрати на правничу допомогу не відповідають принципу розумності та є завищеними, їх розмір не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, стягнення адвокатських витрат у розмірі фактично заявленої до стягнення суми у 30 000,00 грн та зменшення заявленої вартості пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - не відповідає критеріям справедливості та є явно завищеними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 справу № 910/11863/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Сітайло Л.Г., Коротун О.М.

Згідно Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 01.01.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі № 910/11863/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Коротун О.М., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11863/24.

Відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/11863/24 до надходження до суду матеріалів справи.

09.01.2025 матеріали справи № 910/11863/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/11863/24, справу № 910/11863/24 призначено до розгляду на 20 лютого 2025 року о 10 год 15 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2025 у задоволенні клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/11863/24 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Надано скаржнику десять днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржником 23.01.2025 усунуто недоліки апеляційної скарги та надано суду докази сплати судового збору у розмірі 47 390,17 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/11863/24, справу призначено до розгляду на "20" лютого 2025 року о 10 год 00 хв.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2025 справу № 910/11863/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 вищезазначеною колегією суддів прийняти до свого провадження апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі № 910/11863/24, розгляд справи призначено на 20.03.2025 о 10 год 00 хв.

Також ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ДП "Гарантований покупець" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі № 910/11863/24, розгляд справи призначено на 20.03.2025 о 10 год 20 хв.

У судовому засіданні 20.03.2025 колегія суддів апеляційного господарського суду протокольною ухвалою об`єднала розгляд апеляційних скарг ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі № 910/11863/24.

Позиція інших учасників справи.

27.01.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення у справі, в якому останній просить поновити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, оцінивши зазначені позивачем причини пропуску строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, у відповідності до вимог частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України продовжує встановлений судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження у даній справі від 14.01.2025 позивачу строк для подання відзиву та приймає його до розгляду.

За твердженням позивача, суд першої інстанції ухвалив у даній справі додаткове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права при всебічному дослідженні всіх обставин справи, а доводи апеляційної скарги ДП "Гарантований покупець" не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції у додатковому рішенні.

06.02.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду від 26.11.2024 у справі, в якому позивач просить апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 у справі №910/11863/24 залишити без змін.

В обгрунтування заперечень проти вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що навіть якщо Регулятор (НКРЕКП) затвердив розмірі вартості послуги за механізмом ринкової премії пізніше, ніж передбачено строками оплати в договорі та Порядку, це не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату наданих послуг у встановлені строки. Договірні зобов`язання та норми чинного законодавства не пов`язують виконання відповідачем своїх платіжних зобов`язання із датою затвердження Регулятором вартості послуги.

Крім того, відсутність затвердження Регулятором вартості послуги не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за фактично надані та прийняті послуги.

Також позивач зазначив, що передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та 3% річних за своєю правовою природою не є штрафними санкціями, відтак у суду першої інстанції були відсутні правові підстави застосувати зменшення штрафних санкцій відповідно до приписів ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України.

Явка представників сторін.

У судове засідання 20.03.2025 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційних скарг та просив їх задовольнити, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, судові витрати покласти на позивача.

Представник позивача у судовому засіданні просив апеляційний господарський суд відмовити у задоволені апеляційних скарг, рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2326 від 14.11.2019 постановлено видати ТОВ "Лайтдей" () ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва енергії у межах місць провадження господарської діяльності з виробництва енергії згідно відповідно до додатку.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 218 від 24.01.2020 установлено ТОВ "Лайтдей" "зелений" тариф на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, до 01.01.2030.

20.02.2024 між ДП "Гарантований покупець" та ТОВ "Лайтдей" (продавець за механізмом ринкової премії) укладено договір № 2028/07/24 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору за цим договором продавець за механізмом ринкової премії зобов`язаний надавати, а гарантований покупець зобов`язаний придбавати послугу із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії (далі - послуга) відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019.

Згідно з п. 2.1 договору сторони визнають свої зобов`язання згідно із Законами України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) та «Про альтернативні джерела енергії», Порядком, Порядком проведення аукціонів з розподілу квоти підтримки, затвердженим постановою Кабінету міністрів України та керується їх положеннями і положеннями законодавства України при виконанні цього договору.

Згідно з п. 2.2. договору придбання послуги гарантованим покупцем у продавця за механізмом ринкової премії здійснюється за цим договором.

Відповідно до п. 2.3. договору вартість послуги визначається відповідно до закону та Порядку та сплачується гарантованим покупцем продавцю за механізмом ринкової премії або переможцем аукціону гарантованому покупцю у випадках, визначених цим договором, законом та Порядком.

Згідно з п. 3.1 договору розрахунок вартості послуги здійснюється гарантованим покупцем відповідно до Порядку на підставі погодинних даних щодо обсягу відпущеної електричної енергії генеруючою одиницею, наданих адміністратором комерційного обліку, даних оператора ринку про середньозважені значення індексів піни на ринку «на добу наперед» для періоду базового навантаження за розрахунковий період (місяць) та місяць, який йому передує, середньозважених цін на ринку «на добу наперед» за відповідну годину за розрахунковий місяць та місяць, який йому передує, даних організатора електронного аукціону про середньозважені значення індексів ціни за двосторонніми договорами, що укладаються на виконання пунктів 6 і 6-1 частини другої статті 66 Закону, крім договорів, що укладаються для виконання спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії та договорів купівлі-продажу електричної енергії, укладених за результатами проведення електронного аукціону у формі спеціальної сесії за розрахунковий період (місяць) та місяць, який йому передує, для періоду базового навантаження, а також даних ОСП щодо обсягів проданої за двосторонніми договорами, на ринку «на добу наперед», на внутрішньодобовому ринку у кожному розрахунковому періоді (годині), кожною генеруючою одиницею продавця за механізмом ринкової премії.

Відповідно до п. 3.2. договору оплата послуги здійснюється виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок відповідної сторони цього договору, з урахуванням ПДВ.

Спір між сторонами у даній справі виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору своєчасно не сплатив вартість наданих послуг за період з лютого по травень 2024 року, у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 2 074 203,06 грн та за неналежне виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано 12 445,22 грн інфляційних втрат та 19 772,37 грн 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019 "Про затвердження нормативно-правових актів, що регулюють діяльність гарантованого покупця та купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом" затверджено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 178 від 24.01.2024 "Про внесення змін до деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" внесено зміни до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 641 від 26.04.2019 та викладено Порядок купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (далі - Порядок) в новій редакції.

Порядок містить розділ 12 "Порядок визначення вартості та сплати послуги за механізмом ринкової премії".

Відповідно до п. 12.14. Порядку гарантований покупець не пізніше 5 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок вартості послуги за механізмом ринкової премії у розрахунковому місяці та направляє продавцям за механізмом ринкової премії підписані зі своєї сторони два примірники акта приймання-передачі послуги за механізмом ринкової премії.

Пунктом 12.15. Порядку передбачено, що після отримання акта приймання-передачі послуги за механізмом ринкової премії продавець за механізмом ринкової премії у дводенний строк направляє гарантованому покупцю примірник акта приймання-передачі послуги за механізмом ринкової премії, підписаний зі своєї сторони уповноваженою особою із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Гарантований покупець упродовж двох днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги за механізмом ринкової премії підписує його із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису та надсилає продавцю за механізмом ринкової премії.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги за механізмом премії на загальну суму 2 074 203,06 грн, що підтверджується наступними актами приймання-передачі наданих послуг:

- за лютий 2024 від 29.02.2024 на суму 71 357,78 грн;

- за березень 2024 року від 31.03.2024 на суму 400 210,90 грн;

- за квітень 2024 року від 30.04.2024 на суму 693 310,09 грн;

- за травень 2024 року від 31.05.2024 на суму 909 324,29 грн.

Відповідно до п. 12.20 Порядку гарантований покупець щомісяця не пізніше 25 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), здійснює 100 % оплату вартості послуги за механізмом ринкової премії, що надається продавцями за механізмом ринкової премії.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду на викладене, відповідач зобов`язаний був здійснити розрахунки з позивачем за надані послуги в наступні строки:

- за лютий 2024 року у строк до 25.03.2024 включно;

- за березень 2024 року у строк до 25.04.2024 включно;

- за квітень 2024 року у строк до 27.05.2024 включно;

- за травень 2024 року у строк до 25.06.2024 включно.

Щодо доводів апелянта в частині твердження про не настання строку оплати наданих послуг, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Пунктом 12.19 Порядку передбачено, що гарантований покупець не пізніше 18 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим, забезпечує подання Регулятору для затвердження розміру вартості послуги за механізмом ринкової премії, погодженого ОСП.

17.07.2024 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), було прийнято постанову № 1331, якою затверджено розмір вартості послуги за механізмом ринкової премії, придбаної ДП "Гарантований покупець":

у лютому 2024 року - 880,93145 тис. грн (без ПДВ);

у березні 2024 року - 13 229,07322 тис. грн (без ПДВ);

у квітні 2024 року - 39 561,61345 тис. грн (без ПДВ);

у травні 2024 року - 52 352,08214 тис. грн (без ПДВ).

Однак, ні умовами договору ні Порядком не передбачено, що оплата послуг із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії здійснюється з дати затвердження Регулятором розміру вартості цієї послуги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що апелянт не заперечував проти вартості наданих послуг, а лише стверджував, що не настав строк виконання грошового зобов`язання за наданими послугами у відповідності до укладеного між сторонами договору.

Разом з цим відповідачем не доведено належними засобами доказування, що внаслідок затвердження 17.07.2024 Регулятором розміру вартості послуги за механізмом ринкової премії, придбаної ДП "Гарантований покупець", розмір вартості наданих послуг за договором зазнав змін (в бік зменшення або збільшення).

Тоді як, в актах приймання-передачі наданих послуг, які є невід`ємною частиною договору, сторони погодили вартість фактично наданих послуг за договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 4.4 договору гарантований покупець зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що в порушення умов договору відповідачем не здійснено оплату наданих послуг у повному обсязі на загальну суму 2 074 203,06 грн, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у зазначеному розмірі.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг не подано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 2 074 203,06 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату за надані послуги не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті наданих послуг, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 12 445,22 грн інфляційних втрат та 19 772,37 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку правильності нарахування 3% річних колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що арифметично правильним та нормативно обгрунтованим розміром 3% річних є 19 581,40 грн, тому вимоги позивача в цій частині обґрунтовано задоволенні судом першої інстанції, та відповідно в іншій частині в позові необхідно відмовити, оскільки позивачем невірно визначено період прострочення оплати наданих послуг за квітень 2024 року.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 12 445,22 грн інфляційних втрат, оскільки розрахунок позивача в цій частині є арифметично правильним та нормативно обгрунтованим.

Щодо клопотання апелянта про зменшення розміру інфляційних втрат та 3% річних до 1% колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних втрат та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Приписи ст. 625 Цивільного кодексу України про три проценти річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються в разі, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому ст. 625 Цивільного кодексу України надає можливість кредитору боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, встановити інший, ніж три проценти річних, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Оскільки умовами договору не визначено розмір процентів річних позивачем пред`явлено вимогу про стягнення 3% річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Зазначені проценти входять до складу основного боргу. Чинне цивільне законодавство не передбачає можливості суду зменшувати основний борг. Тому не може бути зменшено і розмір процентів, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Посилання апелянта на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/417/18 щодо права суду зменшувати розмір процентів передбачений ст. 625 Цивільного кодексу України не приймається судом до уваги, оскільки предметом розгляду у справі № 902/417/18 були вимоги про стягнення іншого розміру процентів річних (40% річних), що був визначений умовами договору. При цьому предметом розгляду у справі № 902/417/18 не були вимоги про стягнення інфляційних втрат.

Посилання відповідача як на підставу неможливості виконання зобов`язань за договором на наявність форс-мажорних обставин, обгрунтовано відхилено судом першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 6.1 договору обставинами непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись, ворожі атаки, військове ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув грунту, інші стихійні лиха, що спричиняють неможливість виконання однією зі сторін зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 6.2. договору при настанні обставин непереборної сили сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором на термін дії обставин непереборної сили та усунення їх наслідків.

Згідно з п. 6.3. договору наявність обставин непереборної сили підтверджується відповідним документом Торгово-промислової палати України або її територіальних підрозділів відповідно до законодавства.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що потерпіла сторона негайно надсилає будь-яким доступним засобом зв`язку повідомлення іншій стороні про подію, що оголошується обставиною непереборної сили, і якомога швидше подає інформацію про вжиті заходи щодо усунення наслідків цієї події.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україна" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що адресований Всім кого це стосується, згідно якого на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Водночас вказаний лист носить загальний інформаційний характер, оскільки констатує абстрактний факт без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Відповідачем не було подано відповідного сертифікату Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за договором № 2028/07/24 від 20.02.2024, який би підтверджував неможливість виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення позивачу письмового повідомлення про настання форс-мажорних обставин, як того вимагає п. 6.4. договору, що унеможливлює посилання відповідача на такі обставини.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення оцінено всі наявні у справі докази та встановлено всі фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи щодо заявлених позовних вимог.

З огляду на дослідженні та встановлені у справі обставини, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, з приводу неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, неповного з`ясування обставин та дослідження доказів, що є підставою для скасування судового рішення, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Предметом апеляційного оскарження у цій справі є також додаткове рішення місцевого господарського суду, яким стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Лайтдей" 29997,28 витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у відповідності з вимогами частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві позивач зазначав, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 30 000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У поданій 29.11.2024 заяві позивач просив місцевий господарський суд стягнути з відповідача 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішення у даній справі прийнято 26.11.2024 (повне рішення складено 04.12.2024) за відсутності представника позивача; копію його повного тексту було надіслано позивачу в його "Електронний кабінет" та доставлено останньому 05.12.2024 о 18:26 год., що підтверджується повідомленням Господарського суду міста Києва про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Заява про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу подана позивачем до суду 29.11.2024, тобто в межах встановленого строку для її подання.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

11.09.2023 між ТОВ "Лайтдей" (клієнт) та адвокатом Савченко Ольгою В`ячеславівною (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору адвокат зобов`язується відповідно до завдання клієнта надати правничу допомогу клієнту, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правничу допомогу.

10.06.2024 адвокатом Савченко Ольгою В`ячеславівною на представництво інтересів ТОВ "Лайтдей" видано ордер серії АІ № 1612865.

Підтвердженням того, що Савченко Ольга В`ячеславівна є адвокатом свідчить витяг з Єдиного реєстру адвокатів України та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КС № 8016/10 від 18.07.2019.

Згідно з п. 4.1 договору гонорар за надання правничої допомоги за цим договором визначається сторонами в кожному окремому завданні.

Клієнт та адвокат у завданні № 3 до договору визначили, що адвокат приймає до виконання наступне завдання: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за послуги із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії за період лютий-травень 2024 року з ДП "Гарантований покупець" та подача позову до Господарського суду міста Києва. Подача всіх необхідних процесуальних документів по справі. Участь в судових засіданнях по розгляду справи.

Згідно з п. 3 завдання № 3 до договору оплата здійснюється клієнтом протягом 10 (десяти) робочих днів після підписання акту приймання-передачі правничої допомоги. Сума оплати визначається сторонами в акті відповідно до обсягу фактично наданої правничої допомоги.

Відповідно до п. 3.2 договору за результатами надання правничої допомоги адвокат надає клієнту акт приймання-передачі наданих послуг, в якому фіксуються найменування послуг по правничій допомозі, кількість годин, витрачених на надання правничої допомоги тощо.

Згідно з п. 3.3 договору клієнт зобов`язаний протягом 3 (трьох) календарних днів розглянути отриманий акт приймання-передачі наданих послуг та, у випадку відсутності зауважень, затвердити його.

28.11.2024 між клієнтом та адвокатом складено акт приймання-передачі правничої допомоги № 28/11-1, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу згідно договору від 11.09.2024, а саме:

1. Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ДП "Гарантований покупець" та подача позову до Господарського суду міста Києва кількість годин роботи склала 6 год. Ціна однієї години 3 000,00 грн вартість 18 000,00 грн;

2. Підготовка відповіді на відзив кількість годин роботи склала 3 год. Ціна однієї години 3 000,00 грн вартість 9 000,00 грн;

3. Участь у судовому засіданні по розгляду справи (12.11.2024) кількість годин роботи склала 1 год. Ціна однієї години 3 000,00 грн вартість 3 000,00 грн, всього гонорар складає 30 000,00 грн.

Адвокатом виставлено позивачу рахунок-фактуру на оплату № 281124/1 від 28.11.2024 на загальну суму 30 000,00 грн.

Доказів сплати позивачем адвокату коштів за договором в сумі 30 000,00 грн не подано.

Разом з цим, Об`єднана палата Верховного Суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем у запереченнях не доведено неспівмірність витрат позивача на правову допомогу.

Слід зазначити, що за змістом статті ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт надання позивачу правової допомоги на погоджену між клієнтом та адвокатом суму у розмірі 30 000,00 грн.

Відтак колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про відповідність заявленого позивачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, суд першої інстанції, взявши до уваги заперечення відповідача, дійшов правильного висновку про те, що обґрунтованою у даній справі є вартість витрат на правничу допомогу в сумі 29997,28 грн, частково задовольнив вимоги позивача щодо відшкодування цих витрат та розподілив їх у відповідності до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно задовленим вимогам.

У зв`язку з наведеним, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про задоволення позовних вимог та розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для їх скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/11863/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/11863/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/11863/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.04.2025.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Л.Г. Сітайло

Г.П. Коробенко