ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2025 р. Справа№ 927/103/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Євсікова О.О.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

згідно протоколу судового засідання за участю сторін:

від позивача: Зайченко В.М. - адвокат;

від відповідача: Іващенко В.І. - адвокат; Козаченко О.О. - адвокат;

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 (повний текст рішення складено 02.10.2023)

у справі № 927/103/20 (суддя Сидоренко А.С.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард"

про стягнення 17 746 969,46 грн

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

12 лютого 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА-АВАНГАРД" (надалі - відповідач) про стягнення вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача у статутному капіталі товариства, в розмірі 15 523 924,00 грн., 1 466 413,66 грн. нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 756 631,80 грн. трьох процентів річних з простроченої суми.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що 26 червня 2017 року відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена - Авангард", якими прийнято рішення (протокол від 26.06.2017р. № 5), зокрема, у зв`язку з виходом ОСОБА_1 зі складу учасників товариства виплатити йому вартість частини майна товариства. Натомість, в порушення норм ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), грошові кошти протягом встановленого строку виплачені не були.

2.Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі №927/103/20 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою "Мена-Авангард" про стягнення 17 746 969,46 грн задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" на користь ОСОБА_1 вартість частини майна товариства, пропорційної частці позивача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард", в розмірі 3 409 822,40 грн, 322 097,05 грн нарахованого на суму боргу індексу інфляції, 166 163,18 грн трьох процентів річних з простроченої суми, 58 474,24 грн судового збору та 52 412,88 грн витрат на проведення експертизи; відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погоджуючись із прийнятим рішенням у частині задоволених вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20 та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" про стягнення вартості частини майна товариства, нарахованого на суму боргу індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі №927/103/20; об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" та ОСОБА_1 рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20.

Справа неодноразово розглядалась різними складами суду. Судом апеляційної інстанції вчинялись певні процесуальні дії.

11.04.2024 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою прийняв апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Євсіков О.О., Кропивна Л.В. Здійснено повторне проведення підготовчого провадження (підготовчих дій). Клопотання ОСОБА_1 про призначення судових експертиз у даній справі задоволено частково (в редакції питань, визначених судом). Призначено у справі № 927/103/20 комплексну судову експертизу. Проведення комплексної судової експертизи доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5). Зобов`язано сторін на вимогу експерта надати матеріали, необхідні для проведення експертизи. Для проведення експертизи надіслано Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5) копію ухвали суду апеляційної інстанції від 11.04.2024 та матеріали справи. Повідомлено експертів про те, що якщо під час підготовки висновку експерт встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, відповідно до ч. 8 ст. 98 ГПК України він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини. Попереджено експертів, що будуть здійснювати експертизу, про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на даній стадії розгляду справи покладено на позивача - ОСОБА_1 . Зупинено апеляційне провадження у справі № 927/103/20 до закінчення експертних досліджень і отримання Північним апеляційним господарським судом висновку експерта. По закінченню експертизи висновки та матеріали справи №927/103/20, а також документи, що підтверджують витрати, пов`язані з проведенням експертизи, зобов`язано надіслати до Північного апеляційного господарського суду. Зобов`язано Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5) надіслати копії експертного висновку учасникам провадження, а також провести експертне дослідження у строки, визначені п.п. 1.13 ч. 1 Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень". У разі необхідності більш тривалого часу для проведення судової експертизи - погодити продовження строків на її виконання.

Провадження у справі неодноразово зупинялось та поновлювалось, зокрема, з метою розгляду заявленого відводу колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2024 зупинено апеляційне провадження у справі № 927/103/20 до закінчення експертних досліджень і отримання Північним апеляційним господарським судом висновку експерта. Для проведення експертизи надіслано Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5) матеріали справи № 927/103/20.

23.05.2024 від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України надійшло клопотання про надання всіх матеріалів справи, до якого також було долучено клопотання від 20.05.2024.

24.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи в 11 томах та з 1 конвертом, а також клопотання експерта від 18.06.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2024 поновлено апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20.

09.07.2024 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою оголошувалась перерва у розгляді клопотання експертів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2024 клопотання судового експерта від 18.06.2024 № КСЕ-19/111-24/25538 про необхідність надання всіх матеріалів та інформації, необхідних для складання висновку експерта за результатами комплексної судової експертизи, призначеної ухвалою від 11.04.2024 у господарській справі № 927/103/20 - задоволено частково, зупинялося апеляційне провадження у справі.

19.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи в 12 томах та з 1 конвертом, а також клопотання експертів від 11.11.2024 з переліком питань та про надання додаткових матеріалів.

18.12.2024 від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 02.12.2024 щодо клопотання експертів, до яких стороною було долучено перелік нерухомого майна, перелік сільськогосподарської техніки, перелік колісних транспортних засобів, перелік молодняку корів та вихідні дані для визначення ринкової вартості станом на 06.06.2017 майна ТОВ "Мена-Авангард" та перелік обладнання, яке станом на 06.06.2017 належало ТОВ "Мена-Авангард". Водночас суд апеляційної інстанції зазначив, що подана позивачем інформація, викладена у формі таблиці, не засвідчена підписом заявника. Більше того, до вказаного переліку не долучено правовстановлюючих документів. А тому вказана інформація не є доказами в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України та фактично не є виконанням вимог експертів.

19.12.2024 від ТОВ "Мена-Авангард" надійшла заява, в якій сторона зазначила, що єдиним існуючим на сьогодні джерелом даних про стан балансу на 6 червня 2017 року і відповідний перелік майна, за яким він сформований, є дані у висновку експертного дослідження №212-05/18-1005 від 30.05.2018 і дані Звіту про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018. Також сторона зазначила, що клопотання експертів фактично містить прохання до суду про зміну суті питань, поставлених судом, що є прямим свідченням неможливості надання на сьогодні висновку за ухвалою апеляційного суду. Окрім цього, відповідач зазначив, що у разі якщо буде з`ясовано, що експерти не можуть надати висновки у точній відповідності до питань, поставлених судом, то виконання експертизи має бути припинено, матеріали справи повернуто, а справа розглянута за наявними матеріалами з наданням оцінки доводам апеляційної скарги щодо дотримання судом першої інстанції вимог норм процесуального і матеріального права при постановленні рішення. При цьому звернуто увагу суду, що у клопотанні експертів вже наявна інформація про неможливість проведення оцінки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 клопотання судових експертів від 11.11.2024 № КСЕ-19/111-24/25538 про необхідність надання додаткових матеріалів та інформації, необхідних для складання висновку експерта за результатами комплексної судової експертизи, призначеної ухвалою від 11.04.2024 у господарській справі № 927/103/20 - залишено без задоволення. Запропоновано судовим експертам провести експертні дослідження за наявними в матеріалах справами доказами і наданими переліками. Роз`яснено судовим експертам, що у разі якщо наданих документів (інформації) буде недостатньо для проведення судової експертизи - судовим експертам зазначити, що висновок із запропонованих питань надати неможливо. Для проведення експертизи надіслано Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України матеріали даної справи - 12 томів з окремим додатком. Зупинено апеляційне провадження у справі №927/103/20 до закінчення експертних досліджень і отримання Північним апеляційним господарським судом висновку експерта.

Листом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 24.01.2025 за № КСЕ-19/111-24/25538 з посиланням на положення ст. 69 ГПК України повідомлено Північний апеляційний господарський суд про неможливість проведення комплексної судової експертизи.

24.02.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи в 12 томах та з 1 конвертом, а також повідомлення експертів від 24.01.2025 про неможливість проведення комплексної судової експертизи.

13.03.2025 від відповідача надійшли пояснення у даній справі.

20.03.2025 від позивача надійшла заява-клопотання, в якому сторона просила самостійно встановити обставини, які мають визначальне значення для правильного вирішення цього спору та визначити вартість майна, пропорційну частці учасника ТОВ "Мена-Авангард" за І квартал 2017 року (найближчу до дати виходу з товариства 06.06.2017) та з урахуванням інших наявних у матеріалах справи доказів.

25.03.2025 від відповідача надійшли пояснення-заперечення.

В судове засідання 01.04.2025 з`явились представники обох сторін. Представники відповідача свою апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції (в задоволеній частині) скасувати з прийняттям нового - про відмову в позові повністю. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечив, просив залишити її без задоволення. Тоді як свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові скасувати, задовольнивши позовні вимоги повністю. У зв`язку зі складністю справи, враховуючи винятковий випадок, було відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 10.04.2025.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин, враховуючи зміни складу суду; поведінку сторін; зокрема, подання відводів складу суду, заявлення, в тому числі, 09.07.2024 клопотання відповідачем про направлення йому документів, надісланих експертною установою, а також враховуючи необхідність неодноразового направлення обом сторонам клопотань судових експертів засобами поштового зв`язку, з метою забезпечення принципів рівності та змагальності сторін в розумінні ст. 7, 13 ГПК України; з урахуванням призначення судом апеляційної інстанції судової експертизи, розгляду клопотань судових експертів та витребування додаткових матеріалів для проведення судової експертизи; враховуючи узгодження продовження сторонами строку розгляду справи, з метою належного повідомлення усіх учасників апеляційного провадження, враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога", та інші чинники.

4. Вимоги апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" та короткий зміст наведених у ній доводів

Скаржник не погоджується із ухваленим рішенням, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд неповно з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, неправильно дослідив та оцінив усі подані позивачем докази, у зв`язку з чим прийняв помилкове рішення, яке підлягає скасуванню.

Так, за доводами скаржника, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано, що позивач у заяві про усунення недоліків у якості обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги зазначив дані "необоротних активів" балансу товариства, складеного станом на 31.12.2016, тобто виключно вартість основних засобів на кінець 2016 року без урахування зобов`язань товариства. Апелянт вважає, що сформульовані позовні вимоги (підстави позову) порушують приписи ст. 54 ЗУ "Про господарські товариства" та ст. 148 ЦК України, згідно з якими виплата частки колишньому учаснику здійснюється з розрахунку вартості чистих активів товариства на день подання заяви про вихід, у даному випадку 06.06.2017, на підставі даних балансу, або на підставі даних балансу з урахуванням ринкової оцінки вартості активів.

За доводами скаржника, ним з метою дотримання норм чинного законодавства було складено баланс на 06.06.2017, за даними якого вартість чистих активів (власний капітал) товариства складала - 3565 000,00 грн (тобто від`ємне значення). Окрім цього, було проведено незалежну оцінку ТОВ "Центр оцінки і маркетингу" № 001/06-17 від 14.05.2018, а також проведено її рецензування. За результатами Звіту про оцінку майна було складено баланс ТОВ "Мена-Авангард", за даними цього балансу на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства вартість чистих активів (власний капітал) становила - - 5 606 000,00 грн (від`ємне значення). Обставини діяльності відповідача, що характеризують його фінансовий стан близький до банкрутства підтверджується також, за доводами відповідача, висновком комісійної судово-економічної експертизи КНДІСЕ № 7599/18-45/2373/18-24 від 28.03.2019.

Водночас щодо призначеної та проведеної судової експертизи Чернігівським відділенням КНДІСЕ апелянт вважає, що наданий висновок № 4847-4851/20-24 від 10.05.2023 є неналежним та недопустимим доказом, який можливо враховувати лише у сукупності з іншими доказами. На думку відповідача, даний висновок є "гібридним результатом частково ринкової і частково балансової вартості". А тому такий висновок не можна було брати за основу ухваленого рішення. Тоді як Звіт про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018 підлягав врахування, однак не був врахований судом.

Тому, враховуючи вищенаведене, на думку сторони, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові.

5. Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 та короткий зміст наведених у ній доводів

За доводами позивача, судом першої інстанції не було встановлено дійсної (ринкової) вартості майна ТОВ "Мена-Авангард" на момент виходу ОСОБА_1 , що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови йому в позові.

При цьому сторона зазначила, що подані відповідачем до відзиву на позовну заяву докази (оцінка, рецензія на неї та експертне дослідження) є неналежними доказами, які не підлягали врахованню судом при розгляду даної справи. Окрім цього, позивач зазначив про неодноразове невиконання відповідачем вимог суду першої інстанції в частині надання витребуваних доказів, що фактично перешкодило у виконання призначеної судом першої інстанції судової експертизи та реального відображення вартості майна, наявного у відповідача на момент виходу ОСОБА_1 з учасників товариства.

Щодо неналежності наданих відповідачем доказів, сторона зазначила про неможливість їх врахування при розгляді даної справи, а саме: висновку експертів № 212-05/18-1005 від 30.05.2018, Звіту про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018 та рецензію на нього, наданого відповідачем балансу ТОВ "Мена-Авангард" станом на 06.06.2017; висновку експерта № 4847-4851/10-21 від 10.05.2023. Вказані докази, на думку сторони, є неповними та не підлягають врахуванню.

Апелянт вважав, що судом першої інстанції не було забезпечено рівності сторін, оскільки судом першої інстанції було відхилено подане клопотання позивача про витребування доказів, однак задоволено аналогічне клопотання відповідача.

Також скаржник зазначив, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права в частині бухгалтерського обліку, оскільки висновки рішення суду засновано на документах бухгалтерського обліку, які відповідач не надав. А тому позивач просив його апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції (в частині відмови в позові) - скасувати, задовольнивши позов в повному обсязі.

6. Узагальнений виклад відзиву на апеляційну скаргу та поданих пояснень в заперечень

У поданому позивачем відзиві сторона зазначила, що не погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, вважає її необґрунтованою з урахуванням наступного.

Так, сторона зазначила, що позивач ОСОБА_1 був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" та володів часткою в статутному капіталі ТОВ "Мена-Авангард" в розмірі 35,24 відсотків. Тому, подавши 06.06.2017 заяву до Товариства про свій вихід із складу засновників (учасників) Товариства, він згідно положень ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", мав право на отримання вартості частини майна товариства та частки прибутку, одержаного в 2017 році до моменту його виходу, пропорційну частці у статутному капіталі.

Також відповідно до частин 6 та 11 ст. 24 Закону України "Про товариства з обмеженою відповідальністю та товариства з додатковою відповідальністю", Товариство зобов?язане у 30-денний строк після виходу, повідомити такому колишньому учаснику вартість його частки, надати обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку, а також надавати учаснику, який вийшов з товариства, доступ до документів фінансової звітності, інших документів, необхідних для визначення вартості його частки.

Разом із тим, апелянтом (відповідачем) вказані законодавчі норми були проігноровані і позивачу не були надані відомості про вартість його частки, не надано обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку, а також було обмежено доступ до документів фінансової звітності й інших документів, необхідних для визначення вартості його частки, у визначений законодавством строк.

З урахуванням вказаних обставин, позивач не будучи фахівцем у галузі права, звернувся з позовом до відповідача (апелянта) про стягнення вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача у статутному капіталі, виходячи із балансу товариства, складеного станом на 31 грудня 2016 року. Надані відповідачем докази про від`ємне значення фінансових показників відповідача на кінець 2017 року не можуть прийматись судом апеляційної інстанції до уваги через зазначене в апеляційній скарзі. А тому позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Сторонами неодноразово подавались додаткові пояснення, заперечення на них. Водночас, судом апеляційної інстанції було розглянуто та враховано всі додаткові пояснення та заперечення в порядку ст. 42 ГПК України лише в межах вимог та доводів апеляційних скарг, виходячи із положень ст. 269, 270 ГПК України. Саме виходячи із меж, встановлених ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не задовольнив клопотання експертів щодо витребування нових доказів та не приймав нові докази, а також вимоги, які не заявлялись в суді першої інстанції у розумінні ч. 5 ст. 269 ГПК України, а тому справу було розглянуто в межах ч. 1 ст. 269 ГРК України.

7. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 06 червня 2017 року відповідачем отримано нотаріально посвідчену заяву позивача від 02.06.2017, зареєстровану в реєстрі за №1372, про виведення його зі складу учасників ТОВ "МЕНА-АВАНГАРД", про що свідчить відмітка на цій заяві.

У вказаній заяві позивач також просив у порядку та строки, передбачені законодавством України та статутом Товариства, виплатити йому вартість частини майна Товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "МЕНА-АВАНГАРД".

Факт отримання 06.06.2017 заяви позивача від 02.06.2017, зареєстрованої в реєстрі за №1372, про вихід зі складу учасників Товариства, підтверджено відповідачем в ході розгляду справи (протокол судового засідання від 07.08.2017).

26 червня 2017 року відбулись загальні збори учасників ТОВ "МЕНА-АВАНГАРД", про що складено протокол №5, з наступним порядком денним: 1. Питання про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства та настання наслідків, передбачених чинним законодавством України та його заявою про вихід зі складу учасників Товариства; 2. Переобрання Голови Товариства; 3. Збільшення Статутного капіталі Товариства; 4. Розподіл часток учасників Товариства. 5. Затвердження порядку внесення додаткових внесків до статутного капіталу Товариства. 6. Затвердження статуту Товариства у новій редакції; 7. Звіт Генерального директора Товариства про виконання фінансового плану за 1 квартал 2017 року; 8. Звіт Генерального директора Товариства про діяльність Товариства у 1-му кварталі 2017 року; 9. Звіт Генерального директора Товариства про виконання фінансового плану за 2 квартал 2017 року; 10. Звіт Генерального директора Товариства про діяльність Товариства у 2-му кварталі 2017 року; 11. Питання про результати проведення інвентаризації основних засобів, біологічних активів та нематеріальних активів Товариства за 2016 рік та протоколів ревізійної комісії по результатах проведення інвентаризації основних засобів Товариства за 2016 року; 12. Обговорити результати проведення консультаційних послуг з питань проведення інвентаризації основних засобів приватним підприємством "Логіка Плюс".

Як вбачається з протоколу №5 від 26.06.2017, на зборах були присутні всі учасники Товариства, які в сукупності володіють 100% статутного капіталу Товариства.

З питань, внесених до порядку денного та на які посилається позивач в описовій частині позовної заяви та поясненнях від 07.08.2017, а саме щодо виходу позивача зі складу учасників Товариства, внесення до статутного капіталу права вимоги за розпискою, загальними зборами учасників ТОВ "МЕНА-АВАНГАРД" прийняті такі рішення: з питання №1 порядку денного вирішили: "У зв`язку з виходом ОСОБА_1 із складу учасників Товариства виплатити йому вартість частини майна Товариства та частку прибутку, одержаного Товариством у 2017 році до моменту його виходу, пропорційну частці у статутному капіталі (35,24 відсотків) згідно з даними балансу Товариства за станом на 6 червня 2017 року. Виплату провести після затвердження звіту Товариства за 2017 рік, і в строк до 12 місяців з дня виходу - до 06 червня 2018 року".

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2017 по справі № 927/699/17, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Мена-Авангард" про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Мена-Авангард" від 26.06.2017.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

8. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши апеляційні скарги обох сторін, суд апеляційної інстанції зазначає, що у сторін фактично наявний спір щодо вартості частини майна товариства, яка пропорційна його частці у статутному капіталі в розумінні ст. 54 ЗУ "Про господарські товариства". Тоді як обставини виходу позивача із складу учасників сторонами не заперечуються, фактично визнаються та повторного дослідження не потребують в розумінні ст. 75 ГПК України.

З урахуванням вказаного, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до пунктів 1 та 3 частини першої статті 116 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (на момент прийняття загальними зборами товариства спірних рішень)) учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; вийти в установленому порядку з товариства.

Аналогічні положення були закріплені у підпунктах "а" та "в" частини першої 1 статті 10 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (на момент прийняття загальними зборами товариства спірних рішень)).

Статтею 54 вказаного Закону визначено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Згідно зі статтею 148 ЦК України, що була чинною на час виходу позивача, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом. Спори, що виникають у зв`язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна. Сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами (статті 76 Господарського процесуального кодексу України). До таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів. Аналогічний висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 925/1165/14.

Водночас щодо моменту, на який має розраховуватись вартість такої частки, суд апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України зазначає, що враховує правову позицію Верховного Суду від 25 січня 2024 року у справі № 914/1693/18 (п. 61), відповідно до якого позивач має право на розрахунок вартості своєї частки саме на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, обчисленої на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником заяви про вихід з товариства.

Як зазначалось раніше та підтверджено рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.08.2017 по справі № 927/699/17, залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Мена-Авангард" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Мена-Авангард" від 26.06.2017.

В указаних рішеннях було встановлено, що 06 червня 2017 року ТОВ "Мена-Авангард" отримало нотаріально посвідчену заяву позивача від 02.06.2017 про виведення його зі складу учасників ТОВ "Мена-Авангард". У вказаній заяві позивач також просив у порядку та строки, передбачені законодавством України та статутом товариства, виплатити йому вартість частини майна товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі ТОВ "Мена-Авангард". Моментом виходу ОСОБА_1 із учасників товариства є 06.06.2017.

Таким чином, з урахуванням зазначеної правової позиції Верховного Суду, позивач має право на розрахунок вартості своєї частки саме на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, обчисленої на дату волевиявлення учасника вийти з товариства. Оскільки датою волевиявлення особи - є 06 червня 2017 року, саме на вказану слід здійснювати розрахунок вартості на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи містяться суперечливі докази щодо фінансового стану відповідача на момент виходу позивача, що підтверджується таким.

Так, в матеріалах наявні наступні докази, які були досліджені судом апеляційної інстанції: Звіт про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018 та висновок про вартість майна ТОВ "Мена-Авангард" від 14.05.2018, які позивач обґрунтовано вважає такими, що не можуть вважатися допустимими та достовірними доказами, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства України (Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Національному стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. № 1440).

Щодо поданого відповідачем Звіту про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказаний Звіт є неповним з урахуванням наступного. У Звіті вказано, що провести ідентифікацію об`єктів дослідження, найменування яких зазначені в Таблиці 8.3.1 (порядкові номери 6.22, 8.4.4 (порядкові номери 1-92), неможливо, оскільки відсутні вихідні дані, а саме: чи були на КТЗ пошкодження складових кузова та чи піддавалися КТЗ відновлювальному ремонту на момент до 06.06.2017; в якому технічному стані перебували КТЗ на момент 06.06.2017 з зазначенням при цьому даних про їхню справність, працездатність, укомплектованість, можливість використання за призначенням, необхідність проведення ремонту (якого саме) КТЗ на момент 06.06.2017 та якісні фотокартки (бажано в цифровому вигляді), на яких показані КТЗ станом на 06.06.2017, які підлягають оцінці. Більше того, у Звіті № 001/06-17, відсутні акти технічного стану, копії реєстраційних документів та якісні фотокартки досліджуваного майна. Оскільки оцінка майна - ретроспективна на 06.06.2017, проведення натурного обстеження (огляду) об`єктів оцінки неможливо. Крім того, реєстраційні документи, акти технічного стану або інформація щодо технічного стану завірена керівником підприємства, з зазначенням при цьому даних про їхню справність, працездатність, укомплектованість, можливість використання за призначенням, необхідність проведення ремонту тощо на дату оцінки 06.06.2017 у матеріалах справи відсутня, то експертом не може бути прийнята за достовірну інформація щодо технічного стану колісних транспортних засобів, яка була визначена у звіті. Таким чином, в указаному звіті було зазначено, що визначити ринкову вартість КТЗ без врахування технічного стану, укомплектованості на дату оцінки, не видається можливим. В цій частині суд апеляційної інстанції також зазначає про наявність рецензування Звіту про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018.

Разом з цим, з урахуванням наведеного вище, судом першої інстанції правомірно не були враховані висновки Звіту про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018.

Більше того, суд апеляційної інстанції в цій частині враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 16 січня 2024 року у cправі №914/2402/17, що сума, що відповідає частці в статутному капіталі Товариства і має бути виплачена учаснику при його виході, має бути розрахована з урахуванням реальної вартості усіх активів, зобов`язань та прибутку товариства.

Вказаного зазначений Звіт не містить. А містить інформацію про вартість майна, яке знаходиться на балансовому обліку ТОВ "Мена - Авангард". Таким чином, визначена вартість у розмірі 65 577 969,54 грн - не може бути взята судом при визначенні вартості частки позивача в розумінні ст. 54 ЗУ "Про господарські товариства". А тому доводи скаржника в цій частині відхиляються через необґрунтованість.

В даному аспекті з урахуванням неможливості прийняття вказаного доказу (Звіту про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018), суд апеляційної інстанції відхиляє доводи цього скаржника з посиланням на рецензування вказаного звіту.

Водночас щодо поданого відповідачем експертного економічного дослідження №12-05/18-1005 від 30.05.2018 року та необхідності врахування інформації, що відображена в указаному дослідженні, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, на вирішення експертного дослідження були поставлені питання: чи підтверджується документально сума внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ "Мена - Авангард" за станом на 06.06.2017? Чи підтверджується документально розрахунок вартості частини майнових прав ТОВ "Мена - Авангард" з урахуванням даних звіту про оцінку майна товариства та включаючи отриманий товариством прибуток (збиток), станом на 06.06.2017, що належить ОСОБА_1 як учаснику товариства з часткою 35,24 відсотка? Для проведення економічного дослідження представником ТОВ "Мена - Авангард" - адвокатом Іващенком В.І. були надані документи і матеріали в копіях. Судом першої інстанції правомірно зазначено, що в переліку наданих на дослідження документів відсутній Звіт № 001/06-17 про незалежну оцінку вартості майна, яке знаходиться на балансовому обліку ТОВ "Мена - Авангард", складений ТОВ "Центр оцінки та маркетингу" 14.05.2018. При цьому, додаток № 1 до висновку експертів за результатами проведення експертного економічного дослідження № 212-05/18-1005 від 30.05.2018 складений фактично лише на підставі даних балансу (Звіту про фінансовий стан) ТОВ "Мена - Авангард" на 06.06.2017. Тобто, без дослідження первинних бухгалтерських документів.

Більше того, в цій частині обґрунтованими є доводи позивача, що в даному висновку експертів № 212-05/18-1005 від 30.05.2018 не зазначено, що експерти попереджені (обізнані) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. А тому в цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що висновок експертів за результатами проведення експертного економічного дослідження № 212-05/18-1005 від 30.05.2018 року не є належним доказом в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки до суду першої інстанції були долучені докази (надані обома сторонами), на підставі яких, на думку сторін, мала бути визначена вартість майна відповідача, що містять суперечливу інформацію щодо фінансового стану відповідача на момент виходу позивача з товариства, суд першої інстанції ухвалою від 24.06.2020 за клопотанням позивача призначив по справі судову економічну експертизу на вирішення якої поставив наступні питання:

- яка ринкова вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА - АВАНГАРД" станом на 06 червня 2017 року ?

- яка ринкова вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА - АВАНГАРД" пропорційна частці ОСОБА_1 в розмірі 35,24% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА - АВАНГАРД" станом на 06 червня 2017 року ?

За результатами висновку експертів від 10.05.2023 № 4847-4851/20-24 за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної, товарознавчої, автотоварознавчої та економічної експертизи у господарській справі № 927/103/20 експертами було встановлено:

1. Вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА - АВАНГАРД" станом на 06 червня 2017 року розрахунково становитиме 9 676 тис. грн.;

2. Вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА - АВАНГАРД" пропорційна частці ОСОБА_1 в розмірі 35,24% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА - АВАНГАРД" станом на 06 червня 2017 року розрахунково становитиме 3 409,82 тис. грн.

Разом з цим, частково приймаючи доводи обох сторін щодо неповноти проведеного дослідження, а суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, із проведеного дослідження в межах призначеної експертизи вбачається, що клопотання експертів про надання їм додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, задоволено судом лише частково, тож судова оціночно-будівельна експертиза в межах комплексної судової експертизи проведена лише за наданими матеріалами та за результатами обстеження експертами об`єктів дослідження (оцінки). При цьому експерти вказали, що проведення натурного обстеження об`єктів оцінки не можливо, адже дослідження мало ретроспективний характер станом на червень 2017 року. Крім того, реєстраційні документи, акти технічного стану або інформація щодо технічного стану завірена керівником підприємства, з зазначенням при цьому даних про їхню справність, працездатність, укомплектованість, можливість використання за призначенням, необхідність проведення ремонту тощо на дату оцінки 06.06.2017 у матеріалах справи відсутня. А тому експертами було зазначено, що визначити ринкову вартість КТЗ без врахування технічного стану, укомплектованості на дату оцінки, не видається можливим.

Таким чином, частково обґрунтованими були визнані доводи позивача, що проведене судовими експертами дослідження було неповним, оскільки частину істотної інформації надано не було, що зумовило неможливість надання висновку щодо окремих категорій майна, зокрема, щодо транспортних засобів.

Так, з урахуванням сталої судової практики (зокрема, постанови Верховного Суду у справі № 914/1693/17, якою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне підприємство побуту" залишено без задоволення; постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 та рішення Господарського суду Львівської області від 31.05.2023 у справі № 914/1693/18 залишено без змін) судом першої інстанції на вирішення експертів було поставлено наступні питання: "Яка дійсна ринкова вартість всіх необоротних і оборотних активів Товариства … станом на дату виходу особи з Товариства"; та "Яка вартість частини майна пропорційна частці у розмірі у статутному капіталі Товариства, з урахуванням дійсної (ринкової) вартості всіх необоротних і оборотних активів товариства, його зобов`язань та прибутку, підлягає виплаті особі станом на дату виходу з Товариства".

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що за результатами призначеної та проведеної в межах даної справи експертизи, у висновку експертів від 10.05.2023 № 4847-4851/20-24, що міститься в матеріалах справи (зокрема, на аркуші 210 вказаного висновку), було зазначено таке: "… визначити ринкову вартість КТ3 без врахування технічного стану, укомплектованості на дату оцінки, не надається можливим. Таким чином, визначити ринкову вартість досліджуваних колісних транспортних засобів, які зазначені в Звіті № 001/06-17 про незалежну оцінку вартості майна, яке знаходиться на балансовому обліку ТОВ "Мена-Авангард", складеного ТОВ "Центр оцінки та маркетингу" експертом автотоварознавцем, не надається можливим…".

Крім того, акти технічного стану відповідних технічних спеціалістів або інформація про технічний стан, що завірена керівником підприємства щодо технічного стану майна, із зазначенням даних про їхню справність, працездатність, можливість використання за призначенням, необхідність проведення ремонту тощо на дату оцінки 06 червня 2017 року у матеріалах справи відсутні, то експертом не може бути прийнята за достовірну інформація, щодо технічного стану майна, яка була визначена в звіті органолептичним методом. Клопотання експерта не задоволено повністю. Враховуючи вищезазначене, визначити вартість об?єктів дослідження без технічного стану на дату оцінки, не надається можливим".

Вказана неповнота, зумовила необхідність перевірки (спростування) доводів апеляційних скарг та позицій сторін, викладених у поясненнях, запереченнях) про обставини неповноти (достатності) проведеного експертного дослідження, а також виходячи із засад та завдань господарського судочинства (в розумінні ст. 2 ГПК України), судом апеляційної інстанції ухвалою від 11.04.2024 було призначено комплексну судову експертизу із зазначеними вище питаннями.

24.06.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи в 11 томах та з 1 конвертом, а також клопотання експерта від 18.06.2024.

Клопотання експертів в частині оціночно-будівельного дослідження стосувалося необхідність надання їм повного переліку об`єктів нерухомого майна, що є об`єктами дослідження, матеріалів (в читабельному вигляді, в копіях) та інформації стосовно переліку об`єктів нерухомого майна, що будуть виступати об`єктами дослідження і щодо яких необхідно визначити ринкову вартість, із зазначенням їх місця розташування, повної назви, загальної площі кожної будівлі та споруди; правовстановлюючих документів; інформації з державних реєстрів; технічних паспортів БТІ (у повному обсязі); балансових довідок; відомостей щодо технічного стану, функціонального використання та забезпеченості інженерними мережами (у розрізі кожної будівлі та споруди); відомостей щодо операційних витрат, пов`язаних з володінням нерухомим майном та земельними ділянками під об`єктами нерухомого майна (у розрізі кожної адреси розташування окремо); інформації про сплату податку на нерухоме майно (у розрізі кожної адреси розташування окремо); правовстановлюючі документи або ж документи, що підтверджують право користування земельними ділянками; витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки; інформації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок; інформації про сплату земельного податку або ж плати за користування земельними ділянками (у розрізі кожної земельної ділянки окремо); довідки щодо групування об`єктів нерухомого майна за місцем розташування з прив`язкою до земельних ділянок; схеми розташування будівель та споруд за місцем їх розташування з прив`язкою до земельних ділянок.

Ухвалою від 06.08.2024 клопотання судового експерта від 18.06.2024 № КСЕ-19/111-24/25538 про необхідність надання всіх матеріалів та інформації, необхідних для складання висновку експерта за результатами комплексної судової експертизи, призначеної ухвалою від 11.04.2024 у господарській справі № 927/103/20 - задоволено частково, в частині витребування додаткових доказів - зобов`язано сторін надати такі документи; зазначено судом, що у разі якщо наданих документів (інформації) буде недостатньо для проведення судової експертизи - судовим експертам зазначити, яка саме інформація (та щодо якого об`єкту) є відсутньою та надання якої конкретно є необхідним, а також було погоджено проведення останнього без особистого огляду судовим експертом об`єктів дослідження.

19.11.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи в 12 томах та з 1 конвертом, а також клопотання експертів від 11.11.2024 з переліком питань та надання додаткових матеріалів.

18.12.2024 від позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 02.12.2024 щодо клопотання експертів, до яких стороною було долучено перелік нерухомого майна, перелік сільськогосподарської техніки, перелік колісних транспортних засобів, перелік молодняку корів та вихідні дані для визначення ринкової вартості станом на 06.06.2017, перелік обладнання, яке станом на 06.06.2017 належало ТОВ "Мена-Авангард". Водночас, суд апеляційної інстанції зазначив, що подана позивачем інформація викладена ним у формі таблиці, яка не засвідчена підписом заявника. За відсутності в матеріалах справи правовстановлюючих документів вказана інформація не є доказами в розумінні ст. 74, 76-79, 80, 86, 269 ГПК України та фактично не є виконанням вимог поданого клопотання експертів.

19.12.2024 від ТОВ "Мена-Авангард" надійшла заява, в якій сторона зазначила, що єдиним існуючим на сьогодні джерелом даних про стан балансу на 6 червня 2017 року і відповідний перелік майна, за яким він сформований, є дані у висновку експертного дослідження №212-05/18-1005 від 30.05.2018 року і дані Звіту про оцінку майна № 001/06-17 від 14.05.2018 року. Окрім цього, відповідач зазначив про те, що експерти не можуть надати висновки у точній відповідності до питань, поставлених судом, то виконання експертизи має бути припинено, матеріали справи - повернуто, а справа розглянута за наявними матеріалами з наданням оцінки доводам апеляційної скарги щодо дотримання судом першої інстанції вимог норм процесуального і матеріального права при постановленні рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 клопотання судових експертів від 11.11.2024 № КСЕ-19/111-24/25538 про необхідність надання додаткових матеріалів та інформації, необхідних для складання висновку експерта за результатами комплексної судової експертизи, призначеної ухвалою від 11.04.2024 у господарській справі № 927/103/20 - залишено без задоволення. Запропоновано судовим експертам провести експертні дослідження за наявними в матеріалах справами доказами і наданими переліками. Суд апеляційної інстанції частково врахував заперечення сторони, виходячи із меж апеляційного перегляду, встановлених ст. 269 ГПК України.

Листом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 24.01.2025 за № КСЕ-19/111-24/25538 з посиланням на положення ст. 69 ГПК України повідомлено Північний апеляційний господарський суд про неможливість проведення комплексної судової експертизи. Фактично експерти підтвердили неповноту у матеріалах справи даних для встановлення дійсної ринкової власності майна відповідача станом на момент виходу позивача із складу товариства. Водночас, експертами цим було спростовано вставлення ринкової вартості майна відповідача, вказаної у поданому стороною звіті про оцінку майна на підставі відомостей балансу.

Таким чином, судом апеляційної інстанції було вчинено всі можливі дії з метою усунення неповноти проведеного експертного дослідження, що зумовлено необхідністю перевірки спростування доводів апеляційних скарг, однак таке експертне дослідження проведене не було. В цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги позивача в розумінні ст. 74, 76, 80, 86, 269 ГПК України.

В цій частині суд апеляційної інстанції на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує послідовні та сталі позиції Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №925/1165/14, від 16 січня 2024 року у cправі № 914/2402/17, що сторони можуть доводити дійсну вартість майна будь-якими належними доказами (стаття 76 ГПК України), до таких доказів належать, у тому числі, висновки експертів.

А тому, дослідивши всі надані сторонами докази, експертні дослідження, первинні бухгалтерські документи фінансової звітності, а також висновок судових експертів від 10.05.2023 № 4847-4851/20-24, які було надано в суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційних скарг та зазначає про неможливість врахування нових доказів, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції та питання про прийняття яких не вирішувалося в контексті виключного випадку (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить про те, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Близький за змістом висновок щодо застосування норм процесуального права, який має загальний (універсальний) характер викладений у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.07.2021 у справі 915/1889/19, від 15.07.2021 у справі № 916/2586/20, від 16.06.2022 у справі № 910/366/21.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

В цій частині з метою захисту прав позивача (ст. 4 ГПК України) суд першої інстанції правильно встановив, що при виході з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕНА - АВАНГАРД" вартість частини майна товариства виплачується пропорційно його частці (в розмірі 35,24%) у статутному капіталі та в даному випадку правомірно (справедливо) визначена на підставі висновку судових експертів від 10.05.2023 № 4847-4851/20-24.

В цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача про необхідність відмови в задоволенні позову з посиланням на неправильно сформульовані підстави позову, в частині помилкового зазначення позивачем про визначення його вартості за фінансовими показниками відповідача на кінець 2016 року, з урахуванням наступного. Порушене право позивача підлягає захисту судом на підставі ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia ( суд знає закони ), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на норму права, що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia. Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/5726/19 від 15.06.2021. Тоді як позивач посилався на ст. 54 ЗУ "Про господарські товариства" та правильно вказав дату виходу (як фактичну обставину).

Таким чином, з урахуванням викладених вище правових позицій Верховного Суду, наведених вище норм матеріального права, зокрема ст. 54 ЗУ "Про господарські товариства", суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог про стягнення в розмірі 3 409 822,40 грн.

Доводи обох скаржників про неповноту встановлених обставин в цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ним було вчинено всі можливі дії з метою повного та всебічного встановлення обставин, що входять до предмету доведення у даній справі з урахуванням приписів ст. 269, 270 ГПК України. Суд апеляційної інстанції не знайшов обставин порушення судом першої інстанції передбаченого ст. 13 ГПК України принципу змагальності сторін, а тому доводи сторін в цій частині відхиляються через необґрунтованість.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що в тексті позовної заяви (аркуш 2) позивач зазначив про його право на одержання частини прибутку, одержаного товариством у даному році до моменту його виходу. В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що в прохальній частині позову позивач просив лише стягнути вартість частини майна товариства, пропорційну його частці, а також нараховані інфляційні втрати та три процента річних з простроченої суми. Таким чином, не входять до предмету доведення у даній справі вимоги про стягнення частини прибутку, одержаного товариством у даному році до моменту його виходу. Тому доводи відповідача в цій частині відхиляються як необґрунтовані.

Мотиви обох апеляційних скарг щодо незгоди із проведеним розрахунком нарахованих інфляційних втрат та трьох процентів річних з простроченої суми у розмірі 3 409 822,40 грн за період 27.06.2018-09.02.2020 не містять, контррозрахунки сторонами надано не було.

Перевіривши правильність здійсненого судом першої інстанції розрахунку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що стягнення 322 097,05 грн - інфляційних втрат за період 27.06.2018-09.02.2020 та 166 163,18 грн - трьох процентів річних з простроченої суми є арифметично вірним та обґрунтованим. Інші доводи обох апелянтів фактично направлені на переоцінку обставин справи, та спростовуються матеріалами справи, викладеним у постанові.

З урахуванням наведеного, доводи апелянтів в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції через необґрунтованість в розумінні ст. 74, 76, 80, 86, 269 ГПК України. Підстав виходу за межі вимог та доводів апеляційних скарг судом апеляційної інстанції не встановлено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарг з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заявлених до стягнення позивачем позовних вимог та правильного застосування норм матеріального права, зокрема, ст. 54 ЗУ "Про господарські товариства".

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 75, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення обох апеляційних скарг у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

10. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційних скарг, понесений відповідачем судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на нього в порядку ст. 129 ГПК України. В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 колегією суддів у складі: головуючий суддя: Гаврилюк О.М., суддів: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О. було звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. А тому з урахуванням такого звільнення іншою колегією суддів, судовий збір з позивача за подання його апеляційної скарги не стягується. Витрати на професійну правничу допомогу з урахуванням відмови в задоволенні обох апеляційних скарг покладаються на сторін, які їх понесли.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі №927/103/20 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржників.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст. 286, 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 10.04.2025.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.О. Євсіков

Л.В. Кропивна