ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 927/1595/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Бакуліна С.В., Кондратова І.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Долгополової Ю.А.,

представників учасників справи:

позивача - Дмитренко А.А.,

відповідача - Чернінська Л.М.,

третьої особи-1 - Іорданов К.І.,

третьої особи-2 - Корнієнко К.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

у складі судді Сидоренка А.С.

від 02.05.2024 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А., Руденко М.А.

від 09.12.2024

за позовом Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "ЧОРНОМОРНАФТОГАЗ"; Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про визнання недійсними рішень загальних зборів.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "ГАЗТЕК" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", в якому просило суд:

1) визнати недійсними рішення, оформлені протоколом позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" від 08.06.2023, стосовно:

- припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради Товариства з дати прийняття цього рішення;

- обрання членів Наглядової ради Товариства;

- затвердження умов цивільно - правових договорів з членами Наглядової ради Товариства, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради Товариства;

2) визнати недійсним рішення, оформлене протоколом про підсумки голосування № 1 на позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" від 08.06.2023, щодо припинення повноважень Голови та членів Наглядової ради Товариства з дати прийняття цього рішення;

3) визнати недійсним рішення, оформлене протоколом про підсумки голосування № 2 на позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" від 08.06.2023, щодо обрання членів Наглядової ради Товариства;

4) визнати недійсним рішення, оформлене протоколом про підсумки голосування № 3 на позачергових дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" від 08.06.2023, щодо затвердження умов цивільно - правових договорів з членами Наглядової ради Товариства, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради Товариства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що: оспорювані рішення загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" порушують його права та інтереси як акціонера Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"; слідчий суддя Печерського районного суду в місті Києві у кримінальній справі своєю ухвалою від 17.05.2022 наклав арешт на корпоративні права, що належать на праві власності Приватному акціонерному товариству "ГАЗТЕК" та Матерон Лімітед; підставою для арешту корпоративних прав є забезпечення збереження речових доказів; обмеження, накладені даною ухвалою від 17.05.2022, стосуються не всіх корпоративних прав, а лише двох: здійснення облікових операцій щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпорядження акціями; суд обмежив лише права на цінні папери, а не права за цінними паперами, тобто права позивача, як власника за цінними паперами, окрім як права на розпорядження, суд в ухвалі від 17.05.2022 не обмежував; Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", яке не є акціонером (власником акцій) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", а є управителем активами (майном), керуючись рішеннями комісії від 06.03.2023 № 236 та від 26.04.2023 № 466, дія яких була зупинена на дату проведення позачергових дистанційних загальних зборів - 05.06.2023, у зв`язку із чинною на той момент ухвалою від 29.05.2023 про забезпечення позову, без законних на це підстав та не маючи повноважень та правомочностей від акціонерів Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК" та Матерон Лімітед, з грубим порушенням чинного законодавства, всупереч вимогам статей 41, 42, 43 Закону України "Про акціонерні товариства" та статуту Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" скликало та провело незаконні позачергові дистанційні загальні збори акціонерів, оформлені протоколами від 08.06.2023 за участі фактично лише одного акціонера - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" зареєстроване в якості суб`єкта господарювання 24.11.1994, про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесені відомості за № 1 000322. Основний вид діяльності: розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

Відповідно до пункту 1.1.2 статуту Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", є юридичною особою (господарським товариством) приватного права за законодавством України, створене та діє відповідно до положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, законів України "Про акціонерні товариства", "Про цінні папери та фондовий ринок", а також інших нормативно-правових актів України.

Приватне акціонерне товариство "ГАЗТЕК" є акціонером Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", якому належать на праві власності цінні папери - акції: вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), міжнародний ідентифікаційний номер UA, емітовані Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" у кількості 2 629 272 штук, номінальною вартістю 0,25 грн кожна (депозитарна установа Публічне акціонерне товариство "Банк "Кліринговий дім"), що становить 23,092892% у статутному капіталі, що підтверджується інформаційною довідкою Національного депозитарію України від 30.01.2023 № 99000.

Іншими акціонерами Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" у власності яких пакет голосуючих акцій, який становить 5 і більше відсотків акцій, являються: АТ "НАК "Нафтогаз України" - 25,000015% у статутному капіталі; Матерон Лімітед (MATHERON LIMITED) - 7,303845% у статутному капіталі; ТОВ "Транзит - Інвест" - 9,650003% у статутному капіталі; ТОВ "Омега - Капітал" - 19,650191% у статутному капіталі; ТОВ "Ласфано Україна" - 13,275142% у статутному капіталі.

17.05.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду в м. Києві у справі № 757/11188/22-к задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора Свідлера М.С. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000160 від 22.02.2021 та наклав арешт на корпоративні права, заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними, що належать на праві власності, серед іншого: компанії Матерон Лімітед та Приватному акціонерному товариству "Газтек", а саме: цінні папери - акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), міжнародний ідентифікаційний номер UА3, емітовані Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" у кількості 2 629 272 штук номінальною вартістю 0,25 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "Кліринговий дім"), що належать Приватному акціонерному товариству "Газтек" та становлять 23,092892% від загальної кількості.

Київський апеляційний суд ухвалою від 19.12.2022 у справі № 757/11188/22-к, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2022 залишив без змін, оскільки задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000160 про накладення арешту на корпоративні права товариств, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, як просив прокурор у своєму клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2022 у справі № 757/11783/22-к задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань та передано корпоративні права, що належать на праві власності, зокрема, Приватному акціонерному товариству "Газтек" (23,092892% від загальної кількості акцій, емітованих Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"), на які ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2022 у справі №757/11188/22-к накладено арешт, в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (надалі - АРМА).

АРМА звернулася до Кабінету Міністрів України з повідомленням про необхідність застосування передбачених статтею 21-1 Закону України від 10.11.2015 №772-VІІІ "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" (далі - Закон № 772) виняткових випадків передачі в управління арештованих активів без конкурсу.

28.05.2022 відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 429-р "Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках" забезпечено передачу активів, а Акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", Міністерству енергетики та Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вжити відповідно до законодавства всіх дієвих заходів, спрямованих на запобігання ризику збою та/або переривання функціонування активів, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 552-р "Деякі питання діяльності Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" попередньо погоджено рішення правління Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" щодо надання згоди на вчинення Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" значного правочину, а саме - укладення з Національним агентством з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, договору управління активами (майном) шляхом погодження рішення акціонера Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз".

Згідно із статтями 1, 9, 10, 19, 21-1, 22, 24 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", статтею 100 Кримінального процесуального кодексу України, статтею 6 Глави 1 та Главою 70 Цивільного кодексу України, у порядку виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2022 № 757/11783/22-к, розпорядження Кабінету Міністрів України № 429-р, між АРМА та Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" було укладено договір управління активами (майном) від 05.07.2022 № 11/2022.

Відповідно до пункту 1.1 договору у порядку та на умовах договору установник управління передає управителю на строк, визначений у пункті 1.2 розділу 1 договору майно (далі - актив/активи) в управління, а управитель приймає активи та зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління активами, у тому числі корпоративними правами, що належать на праві власності Приватному акціонерному товариству "Газтек", зокрема, акції, вид цінного паперу 01110100 (акція проста бездокументарна іменна), міжнародний ідентифікаційний номер UА3, емітовані Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" у кількості 2 629 272 штук номінальною вартістю 0,25 грн кожна (депозитарна установа - Публічне акціонерне товариство "Банк "Кліринговий дім"), що належать Приватному акціонерному товариству "Газтек" та становлять 23,092892% від загальної кількості.

Строк управління активами - з дати підписання договору і до 05.07.2027 або до усунення ризику збою та/або переривання функціонування активів, що може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій, і до завершення здійснення процесуальних заходів, про що Управитель отримає повідомлення від установника управління, та перебігу наступних п`яти місяців після такого повідомлення, або до дня одержання управителем повідомлення про намір припинення (розірвання) дії договору у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, яке набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, набрання законної сили судовим рішенням про конфіскацію, спеціальну конфіскацію, стягнення активів в дохід держави в кримінальному провадженні, які перебувають в управлінні АРМА, або у випадку визначеному у розділі 6 договору. Дані щодо припинення цього договору вносяться до системи Депозитарного обліку цінних паперів (пункт 1.2 договору).

Пунктом 1.3 договору закріплено, що управитель набуває повноваження щодо реалізації прав на цінні папери та прав за цінними паперами з дати укладення цього договору.

Визнання недійсним договору № 11/2022 від 05.07.2022 про управління майном (активами), укладеного між АРМА та Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" було предметом судового розгляду у справі № 921/600/22. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 04.05.2023 у задоволені позову відмовлено. Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 11.07.2023.

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.03.2023 № 236 затверджено Порядок скликання та проведення дистанційних загальних зборів акціонерів (далі - Порядок № 236). Відповідно до пункту 1 Порядку № 236 він встановлює порядок скликання та проведення загальних зборів акціонерів шляхом опитування (дистанційні загальні збори). Дистанційні загальні збори не передбачають спільної присутності на них акціонерів (їх представників) та проводяться шляхом дистанційного заповнення бюлетенів акціонерами і надсилання їх до акціонерного товариства через депозитарну систему України у відповідності до цього Порядку.

Дистанційні загальні збори можуть проводитись у випадках, передбачених статутом акціонерного товариства. Дистанційні загальні збори можуть проводитись у інших випадках, передбачених законодавством (пункт 2 Порядку № 236).

З метою реалізації прав акціонерів власників більше 50 відсотків голосуючих акцій акціонерного товариства відповідно до статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства" та відповідно до статті 6, пункту 37-26 частини другої статті 7 Закону України "Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків", у зв`язку з введенням воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з урахуванням статті 19 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з метою мінімізації негативного впливу наслідків військової агресії російської федерації проти України та сприяння стабільності ринків капіталу, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку прийняла рішення від 26.04.2023 № 466 "Щодо особливостей скликання та проведення позачергових загальних зборів акціонерних товариств власниками більше 50 відсотків голосуючих акцій на період дії воєнного стану у 2023 році".

Цим рішенням встановлено, що у період дії воєнного стану, акціонери (акціонер), які в сукупності володіють більше 50% голосуючих акцій (надалі - особа, яка скликає збори), мають право скликати та провести позачергові загальні збори акціонерів за умови повідомлення про це наглядової ради акціонерного товариства шляхом направлення такого повідомлення за адресою місцезнаходження акціонерного товариства. Позачергові загальні збори, які скликаються відповідно до цього Рішення, мають бути проведені відповідно до Порядку скликання та проведення дистанційних загальних зборів акціонерів, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.03.2023 № 236.

Повідомленням № 249/23 від 27.04.2023 Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" було повідомлено наглядову раду Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" про те, що відповідно до пункту 1 рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 466 від 26.04.2023 Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", як особа, що здійснює управління більш ніж 50% акцій Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 429-р від 28.05.2022 та договору управління активами (майном) № 11/2022 від 05.07.2022, укладеного між АРМА та Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"), прийняло рішення про скликання та проведення позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (повідомлення містить відмітку про його отримання Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" 03.05.2023).

Згідно з повідомленням для акціонерів про проведення позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", яке є управителем цінних паперів - акцій, емітованих Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" у кількості 2 629 272 штук, що належать Приватному акціонерному товариству "ГАЗТЕК", та становлять 23,092892% від загальної кількості простих іменних акцій товариства, повідомляє про скликання позачергових загальних зборів акціонерів товариства, які будуть проведені дистанційно у порядку, передбаченому Порядком скликання та дистанційного проведення загальних зборів акціонерів, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.03.2023 № 236.

У зазначеному повідомленні визначено дату проведення загальних зборів (дату завершення голосування) 05.06.2023; зазначено, що бюлетені для голосування розміщуватимуться у вільному для акціонерів доступі на відповідній сторінці; вказано дату розміщення єдиного бюлетеня для голосування (щодо інших питань порядку денного, крім обрання органів товариства) 26.05.2023, дату розміщення єдиного бюлетеня для кумулятивного голосування 01.06.2023, дату складення переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах акціонерів, - 31.05.2023 (станом на 23 годину).

Крім того, у повідомленні зазначено проект порядку денного, а саме: 1) припинення повноважень голови та членів Наглядової ради товариства; 2) обрання членів Наглядової ради товариства; 3) затвердження умов цивільно-правових договорів з членами Наглядової ради товариства, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами Наглядової ради товариства.

Також у повідомленні роз`яснено порядок направлення та розгляду запитів акціонерів щодо ознайомлення з документами, внесення пропозицій до проекту порядку денного, порядку голосування. Зокрема, зазначено, що голосування на загальних зборах (направлення до депозитарної установи бюлетенів для голосування) розпочинається 26.05.2023 та завершується 05.06.2023.

Відповідно до копії бюлетеня № 2 для кумулятивного голосування, в ньому визначено: дату і час початку та завершення голосування: з 11:00 год 01.06.2023 до 18:00 год 05.06.2023; загальну кількість членів Наглядової ради, що обираються шляхом кумулятивного голосування (питання 2 порядку денного).

Крім того, у бюлетені зазначено перелік кандидатів для розгляду питання порядку денного про обрання членів Наглядової ради товариства.

05.06.2023 відбулись позачергові дистанційні загальні збори акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", рішення яких оформлені протоколом від 08.06.2023. В протоколі зазначено, що збори відбулись відповідно до Порядку скликання та дистанційного проведення загальних зборів акціонерів, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.03.2023 № 236; дата проведення загальних зборів 05.06.2023; дата оприлюднення єдиного бюлетеня для голосування (щодо інших питань порядку денного, крім обрання органів товариства) - 26.05.2023; дата оприлюднення єдиного бюлетеня для кумулятивного голосування 01.06.2023; дата початку голосування 26.05.2023; дата завершення голосування акціонерів 05.06.2023. Загальна кількість акціонерів, включених до переліку акціонерів, які мають право, на участь у загальних зборах, складеного станом на 23 годину 31.05.2023, становить 345 осіб, яким належить 11 385 629 штук простих іменних акцій, в тому числі 11 162 772 штук голосуючих простих іменних акцій, які враховуються при визначенні кворуму та надають право голосу для вирішення питань, які відносяться до компетенції загальних зборів акціонерів товариства. Для участі в загальних зборах зареєстровано 6 осіб, яким належить 11 154 811 штук голосуючих простих іменних акцій товариства, що становить 99,92868% від загальної кількості голосуючих простих іменних акцій. Кворум загальних зборів становить 99,92868%. Згідно із пунктом 7 Порядку позачергові дистанційні загальні збори акціонерів товариства мають кворум з усіх питань порядку денного. Також зазначено про обраного голову та секретаря загальних зборів, лічильну комісію, осіб, уповноважених взаємодіяти з Центральним депозитарієм згідно з рішенням Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про скликання загальних зборів від 27.04.2023.

Згідно із вказаним у протоколі порядком денним загальних зборів розглядалися питання про: 1) припинення повноважень голови та членів наглядової ради товариства; 2) обрання членів наглядової ради товариства; 3) затвердження умов цивільно-правових договорів з членами наглядової ради товариства, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів з членами наглядової ради товариства.

За підсумками голосування прийнято рішення: припинити повноваження голови та членів наглядової ради товариства з дати прийняття цього рішення; про обрання до складу наглядової ради представників групи акціонерів - ПрАТ "ГАЗТЕК", ТОВ "Омега - Капітал", ТОВ "Транзит - Інвест": ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; затвердити умови цивільно-правових договорів, що укладатимуться з головою та членами наглядової ради товариства, що додаються; уповноважити голову правління (або особу, яка здійснює повноваження (виконує обов`язки) голови правління) протягом одного місяця з дати прийняття цього рішення підписати від імені товариства цивільно-правові договори з головою та членами наглядової ради товариства, умови яких затверджено загальними зборами акціонерів товариства. За прийняття рішень було подано 11 154 811 голосів, що становить 100 % від кількості голосів акціонерів, які зареєструвалися для участі у загальних зборах та є власниками голосуючих простих іменних акцій. Протокол підписано головою та секретарем загальних зборів. Як вказано у протоколі, до нього додано додаток договір про виконання посадових обов`язків члена наглядової ради.

Також за результатами розгляду кожного з питань порядку денного на позачергових дистанційних загальних зборах акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", згідно з протоколом, складено відповідні протоколи про підсумки голосування від 08.06.2023 № 1, № 2, № 3, які підписані головою та членами лічильної комісії.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, у листі від 15.06.2023, адресованому Акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", повідомила, що нею здійснено нагляд за реєстрацією акціонерів, проведенням загальних зборів, голосуванням та підбиттям його підсумків на загальних зборах, зокрема Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", скликаних 05.06.2023 відповідно до вимог порядку скликання та проведення дистанційних загальних зборів акціонерів, затвердженого рішенням комісії № 236 від 06.03.2023; за результатами проведених наглядів порушень вимог чинного законодавства не виявлено.

Водночас, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі № 320/17043/23 за позовом компанії Матерон Лімітед, Приватного акціонерного товариства "Газтек" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування рішення частково задоволено заяву компанії Матерона Лімітед про вжиття заходів забезпечення позову; вжито заходи забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 06.03.2023 № 236 "Про затвердження Порядку скликання та проведення дистанційних загальних зборів акціонерів" до прийняття судом рішення у справі № 320/17043/23, що набрало законної сили; зупинення дії рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.04.2023 № 466 "Щодо особливостей скликання та проведення позачергових загальних зборів акціонерних товариств власниками більше 50 відсотків голосуючих акцій на період дії воєнного стану у 2023 році" до прийняття судом рішення у справі № 320/17043/23, що набрало законної сили.

У резолютивній частині вказаної ухвали зазначено про надіслання її учасникам справи та Акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", а також вказано, що ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому законом для виконання судових рішень. Ухвала набирає законної сили з моменту. її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 у справі № 320/17043/23 задоволено апеляційні скарги Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку; ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 скасовано; прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви компанії Матерон Лімітед про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено. Постанова набрала законної сили з дати її прийняття. Суд апеляційної інстанції, зокрема зазначив, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, всупереч частині 5 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не встановив та не вказав про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень; не врахував принципу співмірності застосованих заходів забезпечення позову з існуючим правовим регулюванням спірних правовідносин всіх учасників таких відносин; оцінив правовідносини поза предметом спору та поза межами адміністративного судочинства, надавши оцінку корпоративним правовідносинам сторін, а також надавши власне тлумачення ухвалі суду в межах кримінального провадження, в якій було накладено арешт на цінні папери. Зокрема, надаючи оцінку повноваженням Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на управління активами операторів ГРМ та права скликати загальні збори, суд першої інстанції вийшов за межі предмета спору, та не залучив до участі у справі це підприємство.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2024 у справі № 927/1595/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що:

- беручи до уваги ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17.05.2022, від 24.05.2022 у справі № 757/11783/22-к, положення Закону України "Про акціонерні товариства", Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", Закону України "Про депозитарну систему України", Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735, умови пунктів 1.1.1, 3.1, 4.3, 8.1 договору № 05/2022 від 05.07.2022, з дати укладення цього договору Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" отримало в управління належні позивачу цінні папери (акції), емітовані відповідачем, та повноваження щодо реалізації як прав на цінні папери, так і прав за цінними паперами, серед яких право на участь в управлінні акціонерним товариством, у тому числі на скликання та проведення загальних зборів акціонерів товариства;

- визнання договору № 11/2022 від 05.07.2022 про управління майном (активами) недійсним було предметом судового розгляду у справі № 921/600/22. У справі № 921/600/22 судом встановлено, що договір № 11/2022 від 05.07.2022 укладено на підставі чинних ухвали Печерського районного суду міста Києва та розпорядження Кабінету Міністрів України, у передбаченому статтею 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" порядку. Судом не встановлено невідповідності такого правочину умовам статті 203 Цивільного кодексу України, а відтак і підстав для визнання його недійсним відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України;

- доказів визнання недійсним договору № 11/2022 від 05.07.2022 в судовому порядку станом на час розгляду справи № 927/1595/23 суду не надано, як і не спростовано обставин, встановлених рішенням суду у справі № 921/600/22, яке набрало законної сили;

- положення частини 13 статті 36 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" не підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися, а тому доводи позивача щодо нікчемності договору № 11/2022 від 05.07.2022 не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи;

- Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" не здійснює діяльність з управління портфелем фінансових інструментів, а здійснює діяльність управління активами на підставі статті 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів". Діяльність з управління портфелем фінансових інструментів та діяльність управління активами не є тотожними видами діяльності. Отже, твердження позивача про те, що АРМА може обрати управителем арештованих акцій лише юридичну особу у формі акціонерного товариства, товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю, для яких операції з фінансовими інструментами є виключним видом діяльності та котрі отримали ліцензію на право проведення професійної діяльності на ринках капіталу з торгівлі фінансовими інструментами, що передбачає діяльність з управління портфелем фінансових інструментів, є необґрунтованим, оскільки відповідні критерії щодо підприємств, установ та організацій, яких АРМА може обрати управителем арештованих акцій, законодавством не встановлені. Наведені ж позивачем критерії стосуються інвестиційних фірм, які провадять діяльність з торгівлі фінансовими інструментами, зокрема, діяльність з управління портфелем фінансових інструментів, та до спірних правовідносин не застосовуються;

- з огляду на чинність договору № 11/2022 від 05.07.2022, посилання позивача на неотримання Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" дозволу на концентрацію у контексті заявлених позовних вимог про визнання недійсними рішень позачергових дистанційних загальних зборів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", безпідставні. Станом на час розгляду справи, суду не подано доказів прийняття Антимонопольним комітетом України рішення у справі за ознаками вчинення Акціонерним товариством "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" порушення, передбаченого пунктом 12 частини 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- оскільки Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" здійснює управління активами позивача на підставі договору № 11/2022 від 05.07.2022, у тому числі в інтересах останнього, а також наділений повноваженнями реалізовувати передбачені права акціонера позивача, зокрема призначати фізичних осіб, які є його представниками, до складу органів управління юридичних осіб, брати участь та голосувати з усіх питань порядку денного загальних зборів акціонерів, протилежні доводи позивача суд вважає непереконливими. Крім того, судом береться до уваги застосування у спірних правовідносинах процедури передання в управління активів позивача саме за статтею 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", частина 7 якої позбавляє управителя обов`язку погоджувати свої дії з власником активів у разі здійснення управління активами під час здійснення повноважень власника таких активів у вищих органах управління відповідної юридичної особи;

- процедура проведення загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" із визначенням, з-поміж іншого, проекту порядку денного, дати оприлюднення бюлетенів для голосування, дати початку та завершення голосування, розпочалась до постановлення ухвали Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі № 320/17043/23 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Відповідно, рішення Акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про скликання та проведення зборів не може суперечити вищевказаній ухвалі про забезпечення позову. Зокрема, оприлюднення єдиного бюлетеня для голосування (щодо інших питань порядку денного, крім обрання органів товариства) та початок голосування були призначені на 26.05.2023, що передує даті постановлення ухвали про забезпечення позову. Крім того, Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" не було учасником справи № 320/17043/23;

- суд звертає увагу на положення пункту 9.12.2 статуту відповідача, якими передбачено, що рішення загальних зборів вважається прийнятим з моменту складення протоколу про підсумки голосування;

- враховуючи зазначені положення статуту відповідача, та те, що протоколи про підсумки голосування № 1, № 2, № 3, якими оформлені оспорювані рішення, складено 08.06.2023, суд зауважує, що дані рішення вважаються прийнятими уже після скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі № 320/17043/23 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023;

- оскільки Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" під час скликання та проведення дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", як управитель акцій позивача, представляло інтереси останнього як акціонера, власника акцій, суд зазначає про не доведення позивачем порушення його корпоративних прав щодо управління товариством, у тому числі на участь у таких зборах, на голосування з питань порядку денного зборів, обрання членів органу управління товариства тощо. Відповідно, оскільки позивачем не доведено порушення його корпоративних прав оспорюваними рішеннями, посилання позивача на недотримання вимог закону, статуту про скликання і проведення загальних зборів, не є достатньою і самостійною підставою для визнання таких рішень недійсними.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у даній справі, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Підставою касаційного оскарження скаржником зазначено пункти 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- судами застосовано статтю 129-1 Конституції України без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 826/3525/17;

- судами застосовано частину 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23;

- судами застосовано частину 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України у сукупності зі статтею 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" та розпорядженням Кабінету Міністрів України № 429-р від 28.05.2022 без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23;

- необхідністю відступлення від висновку щодо застосування частини 13 статті 36 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", викладеного у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23;

- відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування частини 13 статті 36 Закону України від 23.02.2006 № 3480-ІV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" та Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" подали відзиви на касаційну скаргу, в яких просять залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

5. Розгляд клопотань

В тексті касаційної скарги Приватне акціонерне товариство "ГАЗТЕК" зазначає, що справа № 927/1595/23 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати за правилами частини 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України та клопоче перед Верховним Судом здійснити таку передачу.

Скаржник зауважує, що до прийняття постанови Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23 починаючи з 2019 року в Україні сформувалася усталена судова практика застосування частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України у сукупності зі статтею 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" "що саме ухвала про арешт активів є тим самим рішенням органу судової влади, яке тимчасово обмежує власника у здійсненні ним своїх прав щодо арештованих активів.". Такі правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 25.02.2021 у справі № 910/800/19. Проте у постанові від 16.04.2024 у справі № 922/331/23 (де підставою для обмеження прав власника є та сама ухвала про арешт від 17.05.2022 у справі № 757/11783/22-к, що і в даній справі по якій подається касаційна скарга) Верховний Суд сформулював позицію що "у спірних правовідносинах правовою підставою обмеження прав акціонера є не лише ухвали слідчого суду про арешт корпоративних прав у спосіб встановлення заборони на реалізацію акцій (на чому помилково наполягає скаржник), а й рішення Кабінету Міністрів України". З огляду на таке, Приватне акціонерне товариство "ГАЗТЕК" вважає, що Суд зробив відступлення від попередньої практики без чіткої вказівки про це. Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) про якість судових рішень зазначила, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак, коли суд вирішує відійти від попередньої практики, на це слід чітко вказувати в рішенні (пункт 49 цього Висновку). Приватне акціонерне товариство "ГАЗТЕК" зауважує, що у постанові від 16.04.2024 у справі № 922/331/23 Верховний Суд цих рекомендацій не дотримався та порушив приписи статті 302 Господарського процесуального кодексу України не передавши справу до об`єднаної палати з метою відступу від правової позиції, викладеної у наведених постановах Верховного Суду.

Щодо викладеного в касаційній скарзі клопотання про передачу даної справи на розгляд об`єднаної палати, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Отже, даною нормою передбачено, що колегія суддів або палата передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку викладеного в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

В той час як, скаржник просить відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23.

Дана справа також розглядається колегією суддів, які входять до складу палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду.

Відтак, відсутні підстави, передбачені частиною 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України, для передачі справи на розгляд об`єднаної палати.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, викладені у клопотанні про передачу справи на розгляд об`єднаної палати, про те, що Верховний Суд, у постанові від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, фактично відступив від висновків Верховного Суду, викладених в раніше ухвалених постановах у справах №№ 910/15262/18, 910/6091/19, 910/800/19, оскільки зазначені справи не є релевантними до справи № 922/331/23, так як у справі № 922/331/23 розглядалися позовні вимоги про визнання недійсними рішень правління акціонерного товариства, тоді як у справах №№ 910/15262/18, 910/6091/19, 910/800/19 розглядалися позовні вимоги про визнання недійсними договорів управління.

Водночас, колегія суддів зазначає, що обставин скасування рішення, яким накладено арешт на корпоративні права товариства, судами попередніх інстанцій під час розгляду даного спору встановлено не було (їх не існувало). В той час як відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд на підставі встановлених судами фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Не були й такі обставини (скасування судового рішення про арешт корпоративних прав товариства) позивачем зазначені у якості підстав позову. Натомість згідно із частиною 3 статті 300 Господарського процесуального кодексу України зміна підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

6. Позиція Верховного Суду

Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Здійснюючи касаційне провадження Суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 321 Цивільного кодексу України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (частина 10 статті 170 КПК України).

Отже, норми кримінального процесуального законодавства передбачають можливість арешту акцій (цінні папери) та корпоративних прав. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, від 19.03.2025 у справі № 910/7738/24.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України, частини 1 статті 19 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" арешт активів може бути застосовано із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами.

Відповідно до статті 96-1 Цивільного кодексу України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

Відповідно частини 1 статті 22 Закону України від "Про акціонерні товариства" акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо відповідного акціонерного товариства.

Згідно з частиною 1 статті 27 цього Закону кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність товариства.

Голосуюча акція - будь-яка акція, що надає право своєму власнику або іншій уповноваженій особі брати участь та голосувати на загальних зборах, крім акції, за якою законом або у встановленому законодавством порядку встановлено заборону користування таким правом (пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства"). Обмеження права акціонера на участь у загальних зборах встановлюються законом (частина 3 статті 41 Закону України "Про акціонерні товариства").

Частина 1 статті 19 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" визначає, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

Отже, наявність ухвали слідчого судді про арешт корпоративних прав із встановленням заборони здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися акціями, означає, що власник акцій тимчасово не може розпоряджатися ними на власний розсуд (їх відчужити, тощо). Арешт активів (акцій) у кримінальному провадженні із встановленням заборони розпоряджатися може бути підставою для передачі активів в управління АРМА відповідно до ухвали слідчого судді. У такому разі управління активами (акціями) здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Відповідно до абзацу 5 частини 7 статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", що визначає особливості управління активами у вигляді частки у статутному (складеному) капіталі чи акцій, паїв, управитель під час здійснення повноважень власника таких активів у вищих органах управління відповідної юридичної особи зобов`язаний погоджувати свої дії з власником таких активів.

Отже, за загальним правилом, якщо ухвала про арешт акцій у кримінальному провадженні не містить вказівку про встановлення заборони користування акціями, що стосується обмеження права брати участь в управлінні товариством, і активи передані в управління на підставі ухвали слідчого судді, акціонер реалізує своє право управління шляхом погодження дій управителя, що передбачено абзацом 5 частиною 7 статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Водночас, згідно з абзацом 6 частини 7 статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" дія цієї частини не поширюється на управління активами у виняткових випадках з особливостями, передбаченими цим Законом. Відтак, таке правило (необхідність отримання погодження власника) не застосовується до правовідносин управління активами у виняткових випадках з особливостями, передбаченими цим Законом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у даному випадку Кабінет Міністрів України згідно з розпорядженням від 28.05.2022 № 429-р "Деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках" передав активи відповідача (відповідні частки у статутному капіталі Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз") в управління Акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" у зв`язку з винятковим випадком у порядку, встановленому статтею 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Наведене свідчить, що у спірних правовідносинах управитель під час здійснення повноважень власника таких активів (акцій) не зобов`язаний погоджувати свої дії з власником таких активів (акціонером).

Тому позивач як власник арештованих акцій, на які накладено арешт у кримінальному провадженні та у подальшому передано в управління АРМА за ухвалою суду та за розпорядженням Кабінету Міністрів України у зв`язку з винятковим випадком (особлива процедура за статтею 21-1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів"), не може посилатися на порушення свого права на управління, оскаржуючи рішення загальних зборів з відповідних підстав, оскільки до моменту зняття арешту, виключно управитель може реалізовувати корпоративні права, що виникають з частки.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, в якій Суд, дійшов наступних висновків:

1) арешт корпоративних прав із встановленням заборони на розпорядження акціями у кримінальному провадженні веде до тимчасового позбавлення власника акцій можливості розпоряджатися цими акціями, згідно з частиною першою статті 170 КПК. Цей арешт може також обмежувати право користування акціями, зокрема права на участь у управлінні компанією та інші корпоративні права, якщо такі обмеження чітко зазначені в ухвалі суду;

2) господарський суд не має повноважень змінювати чи роз`яснювати ухвали слідчого судді, що постановлені у кримінальному провадженні. Господарський суд може лише дослідити зміст ухвали про арешт та її вплив на спірні правовідносини, тому керуючись принципом правової визначеності, зобов`язаний керуватися буквальним формулюванням резолютивної частини ухвали про арешт щодо встановлених заборон та обмежень;

3) за загальним правилом, якщо акції передані в управління на підставі ухвали слідчого судді, управитель під час здійснення повноважень власника таких активів у вищих органах управління юридичної особи зобов`язаний погоджувати свої дії з власником акцій. Такий обов`язок відсутній - якщо акції передані в управління підприємству за рішенням Кабінету Міністрів України у порядку особливої процедури;

4) у спірних правовідносинах правовою підставою обмеження прав акціонера є не лише ухвали слідчого суду про арешт корпоративних прав у спосіб встановлення заборони на реалізацію акцій (на чому помилково наполягає скаржник), а й рішення Кабінету Міністрів України, що дозволяє Управителю діяти у вищих органах управління юридичної особи на власний розсуд без погодження з власником акцій, на які накладено арешт. Власник акцій, чиї права обмежені судовим арештом та рішенням Кабінету Міністрів України, має право оскаржити такі дії в установленому порядку. Господарський суд не має компетенції це переглядати в корпоративному спорі, тому відповідні аргументи скаржника не беруться до уваги.

Як зазначалось вище, оскаржувані судові рішення мотивовано, зокрема, тим, що оскільки Акціонерне товариство "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" під час скликання та проведення дистанційних загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз", як управитель акцій позивача, представляло інтереси останнього як акціонера, власника акцій, суди зазначили про не доведення позивачем порушення його корпоративних прав щодо управління товариством, у тому числі на участь у таких зборах, на голосування з питань порядку денного зборів, обрання членів органу управління товариства тощо. Відповідно, оскільки позивачем не доведено порушення його корпоративних прав оспорюваними рішеннями, посилання позивача на недотримання вимог закону, статуту про скликання і проведення загальних зборів, не є достатньою і самостійною підставою для визнання таких рішень недійсними.

Суд зазначає, що такі висновки судів попередніх інстанцій цілком узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, на яку посилається скаржник.

Водночас, Судом приймаються доводи скаржника щодо неврахування судами висновків у зазначеній постанові про те, що у спірних правовідносинах обмеження прав акціонера є не лише ухвали слідчого суду про арешт корпоративних прав у спосіб встановлення заборони на реалізацію акцій, а й рішення Кабінету Міністрів України, що дозволяє Управителю діяти у вищих органах управління юридичної особи на власний розсуд без погодження з власником акцій, на які накладено арешт. Водночас таке "неврахування" не вплинуло на правильність висновків судів по суті спору.

При цьому Суд відхиляє доводи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень не врахували висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04.11.2020 у справі № 826/3525/17 щодо застосування статті 129-1 Конституції України, з огляду на таке.

У справі № 826/3525/17 Верховний Суд встановив, що на час прийняття Національною радою України оскаржуваного рішення №271 від 03.03.2017 "Про заяву ТОВ "ТРК "Дивосвіт" щодо продовження строку дії ліцензії на мовлення (НР №00184-м від 19.02.2010) діяла ухвала про застосування заходів забезпечення позову від 15.02.2017, що фактично забороняла Національній раді України приймати рішення щодо розгляду заяви про продовження строку дії ліцензії на мовлення. Отже, Верховним Судом було встановлено, що Національною радою України було прийнято оскаржуване рішення за наявності ухвали суду про забезпечення позову, якою було заборонено Національній раді України його приймати.

В той час як, у справі, що переглядається, заходи забезпечення позову згідно із ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі № 320/17043/23 стосувалися не заборони прийняття оспорюваних у справі № 927/1595/23 рішень дистанційних позачергових загальних зборів акціонерів відповідача, а зупинення дії рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняття рішення про скликання і проведення зборів та прийняття рішень за наслідками таких зборів у цій справі відбулось поза межами строку дії ухвали суду про забезпечення позову.

Отже, проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду у справи № 826/3525/17, на яку посилається скаржник, за критеріями подібності, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, Суд зазначає про неподібність цієї справи за змістовним критерієм. Відтак, правовідносини у справі № 826/3525/17, на яку посилається скаржник, та у справі, що переглядається, не є релевантними за критеріями подібності.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд зазначає таке.

Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження з посиланням на пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає про необхідність відступлення від висновку Верховного Суду щодо питань застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо частини 13 статті 36 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", викладеного у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, вказуючи на те, що: Закон України від 23 лютого 2006 року № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" регулює випадки обігу цінних паперів в тому числі коли вони передаються в управління за правилами і процедурами визначеними Законом України 10 листопада 2015 року № 772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів"; в частині обігу цінних паперів положення Закону України від 23 лютого 2006 року № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" прийняті пізніше та є спеціальними відносно статей 21 і 21-1 Закону України 10 листопада 2015 року №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів"; цінні папери, в тому числі арештовані акції скаржника є фінансовими інструментами; абзац перший частини тринадцятої статті 36 Закону України від 23 лютого 2006 року №3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" (в редакції Закону № 1587-IX від 30.06.2021) містить імперативну норму, що "деривативні контракти, які є фінансовими інструментами, та правочини щодо фінансових інструментів, вчинені без участі (посередництва) інвестиційної фірми, крім випадків, передбачених частиною дванадцятою цієї статті, є нікчемними". Передача цінних паперів в порядку передбаченому статтею 21-1 Закону України 10 листопада 2015 року №772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" не перелічено серед випадків передбачених частиною дванадцятою статті 36 Закону України від 23 лютого 2006 року №3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки"; з цих підстав укладений між АРМА та АТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз" договір про управління активами від 05.07.2022 №11/2022 нікчемний на підставі частини тринадцятої статті 36 Закону України від 23 лютого 2006 року №3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" (в редакції Закону № 1587-IX від 30.06.2021).

Так, Верховний Суд у пункті 75 постанови 16.04.2024 у справі № 922/331/23 сформував такий висновок щодо застосування частини 13 статті 36 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки":

"75. Аргументи скаржника щодо нікчемності договору управління активами (частина тринадцята статі 36 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки") з підстав вчинення його без участі (посередництва) інвестиційної фірми; відсутності у Управителя ліцензії на професійну діяльність на ринках капіталу з торгівлі фінансовими інструментами; можливості АРМА обрати управителем арештованих акцій третіх осіб лише юридичну особу у формі акціонерного товариства, товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю, для яких операції з фінансовими інструментами є виключним видом діяльності та котрі отримали ліцензію на право проведення професійної діяльності на ринках капіталу з торгівлі фінансовими інструментами, що передбачає діяльність з управління портфелем фінансових інструментів, яким не є Управитель, не беруться до уваги, оскільки у спірних правовідносинах управління акціями здійснюється шляхом їх передачі підприємству в управління на підставі рішення Кабінету Міністрів України відповідно до статті 21-1 Закону України від 10 листопада 2015 року № 772-VIII "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", норми якого встановлюють особливий порядок, що застосовується у виняткових випадках. У такому випадку управитель обирається не на конкурсній основі, а за рішенням Кабінету Міністрів України".

Аналогічний висновок про те, що положення частини 13 статті 36 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" не розповсюджуються на спірні правовідносини викладено у постанові Верховного Суду від 18.06.2024 у справі № 922/1297/23.

У справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій відхиляючи аргументи скаржника щодо нікчемності договору управління активами (частина 13 статі 36 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки") дійшли висновку про те, що положення частини 13 статті 36 Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" не підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися. Такий висновок відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, згідно із нормою пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права у подібних правовідносинах з урахуванням висновку Верховного Суду, викладеного у постанові; (2) скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від такого висновку.

У цьому контексті суд враховує, що відступленням від висновку є повна відмова Верховного Суду від свого попереднього висновку на користь іншого або ж конкретизація попереднього висновку із застосуванням відповідних способів тлумачення юридичних норм (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16).

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є, зокрема: 1) зміна законодавства (існують випадки, за яких зміна законодавства не дозволяє суду однозначно дійти висновку, що зміна судової практики можлива без відступу від раніше сформованої правової позиції); 2) ухвалення рішення Конституційним Судом України; 3) нечіткість закону (невідповідності критерію "якість закону"), що призвело до різного тлумаченням судами (палатами, колегіями) норм права; 4) винесення рішення Європейським судом з прав людини, висновки якого мають бути враховані національними судами; 5) зміни у праворозумінні, зумовлені: розширенням сфери застосування певного принципу права; зміною доктринальних підходів до вирішення складних питань у певних сферах суспільно-управлінських відносин; наявністю загрози національній безпеці; змінами у фінансових можливостях держави.

Таким чином, причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту. Водночас, з метою забезпечення єдності та сталості судової практики для відступу від висловлених раніше правових позицій Верховного Суду суд повинен мати ґрунтовні підстави: попередні рішення мають бути помилковими, неефективними чи застосований у цих рішеннях підхід повинен очевидно застаріти внаслідок розвитку в певній сфері суспільних відносин або їх правового регулювання. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, який є сталим і послідовним щодо причин для відступу.

Європейський суд з прав людини у пункті 70 рішення від 18.01.2001 у справі Chapman v. the United Kingdom наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави. Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.

Проте, звертаючись з касаційною скаргою на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник вмотивовано не обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування частини 13 статті 36 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", викладеного у постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 922/331/23, не навів змістовного обґрунтування мотивів і причин такого відступлення, а також не навів вагомих та достатніх аргументів, які б свідчили про помилковість такого висновку.

Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що виключає скасування оскаржуваного судового рішення з цієї підстави.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд зазначає таке.

Так, скаржник у касаційній скарзі зазначив, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частини 13 статті 36 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

Однак, такі аргументи скаржника не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду даної справи, оскільки за наслідками розгляду справи № 922/331/23 Верховний Суд у постанові від 16.04.2024, у пункті 75 постанови виклав правовий висновок щодо застосування частини 13 статті 36 Закону України від 23.02.2006 № 3480-IV "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", зміст якого наведено вище у цій постанові і підстав для відступу від якого Суд не вбачає.

Водночас Суд наголошує, що забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім цього, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, що, в свою чергу, є підставою для закриття касаційного провадження в цій частині відповідно до пункту 4 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

Інших виключних випадків касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржником у касаційній скарзі не зазначено.

При цьому колегія суддів зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а, отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

При цьому право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справах "Ейрі проти Ірландії", п.24, Series A № 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява № 38695/97, п.43, ECHR 2000-II).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", серія A, № 115, с. 22, п.56, а також рішення від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden", серія A, № 212-A, с.15, п.31).

Отже, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (наведену правову позицію викладено в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18).

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.

Пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на наведене, Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі № 927/1595/23 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 з підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, та залишення касаційної скарги в частині оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі № 927/1595/23 з підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для їх скасування.

8. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК" про передачу справи № 927/1595/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

2. Касаційне провадження у справі № 927/1595/23 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 з підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.

3. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ГАЗТЕК" в частині оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2024 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі № 927/1595/23 з підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктами 1, 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення.

4. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 у справі № 927/1595/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді С.В. Бакуліна

І.Д. Кондратова