РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.04.2025Справа № 910/914/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ-Транс Оператор"

про стягнення 300 000,00 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Вінницький олійножировий комбінат" (далі - позивач, Комбінат) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ-Транс Оператор" (далі - відповідач, Товариство) основного боргу за укладеним між сторонами 01.08.2022 року договором про надання послуг № 783/22 у розмірі 300 000,00 грн.

Ухвалою від 30.01.2025 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху та встановив Комбінату строк та спосіб усунення її недоліків.

31.01.2025 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Комбінату від 31.01.2025 року про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою від 05.02.2025 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/914/25, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановив відповідачу строк на подання відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, враховуючи відсутність у Товариства електронного кабінету, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України копія ухвали від 05.02.2025 року про відкриття провадження у справі № 910/914/25 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 8-В.

Проте, вищевказане відправлення № 679 підприємством поштового зв`язку вручене відповідачу не було з посиланням на його відсутність за наведеною адресою.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2025 року, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022 року між Товариством (замовник) та Комбінатом (виконавець) був укладений договір про надання послуг № 783/22 (далі - Договір), за умовами якого виконавець зобов`язався надати замовнику наступні послуги:

- транспортне оброблення вантажів з підготовкою вагонів - цистерн;

- транспортне оброблення вантажів з підготовкою залізничних вагонів (порожніх зерновозів під шрот, критих, платформ, термосів і т.ін.);

- транспортне оброблення вантажів (завантажених зерновозів із сировиною);

- транспортне оброблення вантажів (зерновозів під завантаження гранульованого лушпиння);

- транспортне оброблення вантажів (завантаження зерновозів із сировиною, що після вивантаження будуть завантажуватись шротом);

- підготовка вагонів-цистерн з використанням пару та видача сертифікату лабораторією виконавця;

- перебування залізничних вагонів на під`їзних коліях виконавця, а замовник зобов`язався своєчасно провести оплату наданих послуг відповідно до умов, передбачених цим Договором.

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін, а також скріплений відбитками печаток означених юридичних осіб.

Відповідно до пункту 3.10 Договору після надання послуг виконавець складає Акти наданих послуг за формою згідно з Додатком № 3 до Договору та направляє на підпис замовнику шляхом вручення його уповноваженому представнику замовника за місцезнаходженням виконавця або шляхом направлення їх поштою замовнику. Замовник зобов`язаний протягом 2 (двох) банківських днів після дня отримання відповідного Акту наданих послуг підписати та скріпити його своєю печаткою, після чого повернути один примірник виконавцю. Сторони домовилися про те, що в разі непідписання замовником в зазначений термін Акту наданих послуг чи ненадання мотивованої відмови від його підписання, надані виконавцем послуги вважаються прийнятими замовником без зауважень.

У пункті 3.10.1 цієї угоди сторони погодили, що Акти наданих послуг та рахунки можуть складатися в електронному вигляді із дотриманням законодавства про електронні документи, електронний документообіг та законодавства у сфері кваліфікованого електронного підпису. При складанні таких документів у електронному вигляді та підписанні їх з використанням кваліфікованого електронного підпису застосовуються кваліфіковані електронні печатки сторін (за наявності). Сторони погодили, що застосування електронного документообігу відбувається із застосуванням онлайн-сервісу документообігу Вчасно (Сервіс) або Медок - програмної продукції у вигляді онлайн-сервісу, призначеної для автоматизації процесів електронного документообігу між сторонами цього Договору.

Електронний документ вважається одержаним його адресатом з часу та дати надходження авторові повідомлення в електронній формі від оператора (посередника) системи електронного документообігу про відправлення документа адресату.

Згідно з приписами розділу 4 Договору замовник зобов`язується оплатити надані послуги та компенсувати витрати виконавця згідно виставлених рахунків та Актів наданих послуг (пункт 4.1).

Замовник оплачує та компенсує виконавцеві усі витрати за послуги, зазначені в пункті 1.1 даного Договору, виходячи з розрахунку, визначеного в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору (пункт 4.2).

Оплата вартості (ціни) послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний (розрахунковий) рахунок виконавця на підставі рахунку протягом 1 (одного) операційного (банківського) дня з дати направлення виконавцем Акту наданих послуг (виконаних робіт) (згідно підпункту 3.10.1) та рахунку на електронну адресу замовника: або з дати надходження виконавцю повідомлення в електронній формі від оператора (посередника) системи електронного документообігу повідомлення про відправлення документа замовнику в разі застосування онлайн-сервісу документообігу Вчасно (Сервіс) або Медок. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок виконавця (пункт 4.3).

Відповідно до пункту 8.3 Договору термін дії останнього: з 04.08.2022 року, за умови підписання Договору уповноваженими представниками сторін, до 31.12.2022 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору Комбінат згідно з підписаними сторонами та скріпленими відбитками їх печаток Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) від 15.08.2022 року № 77 на суму 241 760,40 грн., від 22.08.2022 року № 83 на суму 189 954,60 грн., від 30.08.2022 року № 84 на суму 34 537,20 грн., від 31.08.2022 року № 93 на суму 351 000,00 грн., від 01.09.2022 року № 97 на суму 69 186,60 грн., від 05.09.2022 року № 99 на суму 134 211,60 грн., від 08.09.2022 року № 100 на суму 34 537,20 грн. та від 08.09.2022 року № 101 на суму 94 500,00 грн. надав відповідачу погоджені означеними контрагентами послуги за Договором загальною вартістю 1 149 687,60 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань з надання послуг свідчить також відсутність з боку замовника претензій та повідомлень про порушення Комбінатом умов Договору.

Слід зазначити, що позивач також виставляв Товариству відповідні рахунки на оплату вищенаведених послуг від 15.08.2022 року № 971 на суму 241 760,40 грн., від 22.08.2022 року № 991 на суму 189 954,60 грн., від 30.08.2022 року № 1031 на суму 34 537,20 грн., від 31.08.2022 року № 1040 на суму 351 000,00 грн., від 01.09.2022 року № 1044 на суму 69 186,60 грн., від 05.09.2022 року № 1170 на суму 134 211,60 грн., від 08.09.2022 року № 1171 на суму 34 537,20 грн. та від 08.09.2022 року № 1188 на суму 94 500,00 грн.

Проте, в порушення вищевказаних положень Договору відповідач вартість наданих йому за вищенаведеними актами послуг оплатив лише частково, перерахувавши Комбінату грошові кошти у загальному розмірі 849 687,60 грн. та заборгувавши таким чином останньому 300 000,00 грн.

Враховуючи наведені обставини, а також зважаючи на залишення відповідачем без задоволення адресованої йому позивачем претензії від 01.03.2024 року № 32/189 про сплату заборгованості за Договором на суму 300 000,00 грн., Комбінат звернувся до господарського суду міста Києва з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комбінату підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами Договору, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача перед позивачем за Договором, яка становить 300 000,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач не надав документів, які свідчать про погашення наведеної заборгованості перед позивачем, яка існує на момент розгляду справи, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Комбінату до Товариства про стягнення вказаної суми боргу.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження належного виконання умов Договору чи оплати спірної суми заборгованості в добровільному порядку.

За таких обставин, вимоги Комбінату підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ-Транс Оператор" (04053, місто Київ, вулиця Кудрявська, будинок 8-В; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Вінницький олійножировий комбінат" (21034, Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Немирівське шосе, будинок 26; ) 300 000 (триста тисяч) грн. 00 коп. основного боргу та 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 08.04.2025 року.

Суддя В.С. Ломака