ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

09 квітня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/214/25
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Чопко Ю.О. , розглянув матеріали (вх.№236 від 04.04.2025)

за заявою боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства

ВСТАНОВИВ :

04.04.2025 Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025 справу №921/214/25 передано на розгляд судді Чопку Ю.О.

Розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, суд встановив, що подана заява не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Відновлення платоспроможності фізичної особи урегульовано у Книзі четвертій Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Як вбачається з заяви, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед перед мікрофінансовими установами та банками становить 435 973,71 грн.

Підставою звернення заявником визначено - припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (п.2 ч.3 ст.115 КУзПБ).

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем ст. 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства .

Завданням суду є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником, як ознаки його неплатоспроможності.

При ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Лише фізична особа - боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози (ст. 76, 77 ГПК України, п. 3, 14 ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства).

При зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржником подано лише кредитний звіт (станом на 20.03.2025), без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, що є недостатнім для доведення відповідних обставин (постанова ВС від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21).

Кредитні договори, заяви про приєднання, споживчі паспорти, листи-довідки, долучені боржником не можуть бути доказом в підтвердження сум заборгованості перед кредиторами станом на дату звернення до суду із заявою про неплатоспроможність, оскільки не свідчать про стан заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) на дату подання заяви до суду, а також те, що боржник припинив погашення заборгованості більше 50 відсотків протягом двох місяців, а лише підтверджують факт договірних відносин.

Щомісячних розрахунків належних до сплати платежів за кожним з кредитних договорів та інших первинних бухгалтерських документів, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань заявник суду не надав.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочення по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Окрім того, до заяви не додано всіх договорів, укладених з кредиторами, вказаними в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема укладених з : ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №1468-9350 від 07.11.2024, АТ «ПУМБ» №44 від 29.03.2024, АТ «А-Банк» №27558974 від 01.11.2024, АТ «КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 від 22.10.2020, АТ «Універсал Банк» №5301 від 08.10.2024 .

Окремі договори не містять підписів, в тому числі індикаторів Електронного цифрового підпису кредитора, боржника ( у договорі №-3919517 від 08.01.2025 укладеному з ТОВ «ФК « Є Гроші Ком» та договорі №630 від 08.01.2025 укладеному з ТОВ «ФК «Біксбут», відсутній КЕП (сертифікат) підпису директора, у договорі укладеному з АТ «Ідея Банк» №С-211-0 від 17.05.2024 відсутній підпис боржника.

Також, конкретизований список кредиторів і боржників не відповідає вимогам п.3 ч.3 ст.116 КУзПБ, оскільки в ньому невірно зазначені номери окремих договорів (відносно поданих копій), не зазначено суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо по усіх зобов`язаннях перед мікрофінансовими установами та банками.

Звертаючись із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність засобами електронного зв`язку в електронній формі ОСОБА_1 подано декларації про майновий стан боржника за 2022-2025 роки без дотримання форми, затвердженої державним органом з питань банкрутства, оскільки останні не містять ані особистого підпису боржника, ані застосування його власного кваліфікованого електронного підпису (Наказ Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 «Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність», ЗУ «Про електронні довірчі послуги», ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг" ).

Суд також звертає увагу боржника, що ним подано декларацію станом на 01.02.2025 (підписано 01.04.2025) в той час як він звернувся до суду 04.04.2025, що не відповідає приписам ч.5 ст. 116 КУзПБ, адже така декларація подається станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Окрім того, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами (вказана позиція викладена у Постанові Верховного Суду №925/473/20 від 25.08.2021).

План реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника, а не по суті списання 343393,71 грн при визначенні суми, яка виділятиметься для погашення наявних у боржника періодичних зобов`язань 92 580 грн. План реструктуризації повинен бути реальний, тобто ґрунтуватися на документах і доказах, які не повинні ставитися судом під сумнів. Наказом Міністерства юстиції України № 3258/5 від 24.10.2019 затверджено примірну форму плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність.

Так, у поданому боржником плані реструктуризації боргів, ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до податкової декларації за 2024 його дохід за рік склав 93 000 грн., в той час як в декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2024 у розділі ІІ відображено про одержані (отримані) доходи за рік: 231,88 грн. інші доходи,13 000 грн. дохід самозайнятої особи; 93 000 грн. податкова декларація платника.

Тому, проєкт плану реструктуризації боржника не відповідає вимогам ст.124 КУзПБ.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Тобто, на етапі реструктуризації боргів законодавець поклав саме на боржника весь тягар оплати послуг арбітражного керуючого (не менше ніж за 120 днів в процедурі реструктуризації).

Згідно з частиною першою статті 30 КзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі (абзац 6 частини другої статті 30 КзПБ).

Водночас, відповідно до п.1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУЗПБ стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом. Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до цього пункту, призначає розпорядником майна або керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого, з яким заявником укладено угоду.

Таким чином, КУзПБ надає можливість боржнику при поданні заяви про неплатоспроможність сплатити на депозитний рахунок суду винагороду керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень або укласти з арбітражним керуючим договір, в якому визначити умови оплати послуг керуючому реструктуризацією.

У договорі про оплату праці, винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, укладеному 25.03.2025 між арбітражною керуючою Белінською Наталією Олександрівною та ОСОБА_1 визначено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 45 420 грн за весь строк виконання ним повноважень. Боржник вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 4 542 грн щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність. Розрахунки проводяться шляхом оплати боржником грошових коштів на депозитний рахунок суду, за умови надсилання арбітражною керуючою поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржнику (пункти 3.1, 3.3, 3.4 договору).

Отже, у договорі, укладеному боржником з арбітражним керуючим не врегульовано умови оплати грошової винагороди безпосередньо боржником арбітражному керуючому, а фактично розстрочено, при цьому з умовою надсилання арбітражним керуючим поточних звітів боржнику, сплату на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання повноважень, яка мала бути сплачена боржником до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі, що суперечить вимогам КУзПБ.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду 9п. 3 ч. 2 ст. 116 КУзПБ) .

Суд звертає увагу, що законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

При цьому, як зазначає КГС ВС у своїй постанові від 18.01.2024 у справі №911/2308/23, повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п.3 ч.2 ст.116 КУзПБ) - обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо є обов`язком заявника у справі про неплатоспроможність.

Однак, заявником не надано суду доказів в обґрунтування причини неплатоспроможності, інформації щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо є обов`язком заявника у справі про неплатоспроможність.

Зважаючи на значні суми отриманих кредитів по договорах за 2024-2025 роки: ТОВ «ФК» Є Гроші Ком» сума кредиту 23 870 грн., ТОВ «Укр Кредит Фінанс» сума кредиту 16500 грн. АТ «Ідея Банк» сума кредиту 20 000 грн., АТ «ПУМБ» сума кредиту 20 000 грн. та ін., заборгованості в розмірі 87 659,09 грн. перед АТ «КБ Приватбанк», 14 991,84 грн. перед АТ «Універсал Банк», суд критично оцінює твердження (розписки) боржника, що не займався документуванням своїх витрат.

Господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу (ч. 3 ст. 37 КУзПБ).

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність належить залишити без руху.

При цьому, суд зазначає, що вищевказані недоліки заяви повинні бути усунуті заявником у строк, що не повинен перевищувати 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху у спосіб надання суду всіх належних доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та які є необхідними відповідно до ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, про що зазначено вище у даній ухвалі.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись статтями 2, 30, 37, 113, 115-116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 74, 76-77, 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву фізичної особи ОСОБА_1 від 03.04.2025 вх.№ 236 від 04.04.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

Встановити заявнику строк 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Встановити заявнику спосіб усунення недоліків заяви шляхом надання суду:

- копій договорів, укладених з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №1468-9350 від 07.11.2024, АТ «ПУМБ» №44 від 29.03.2024 , АТ «А-Банк» №27558974 від 01.11.2024, АТ «КБ «Приватбанк» №4531 від 22.10.2020, АТ «Універсал Банк» №5301 від 08.10.2024 ;

- докази укладення ( підписання) договору з ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» №-3919517 від 08.01.2025, договіру АТ «Ідея Банк» №С-211-0, з ТОВ «ФК «Біксбут» №630 від 08.01.2025 ;

- документів з фінансово-кредитних установ, які підтверджують виникнення, наявність та розмір заборгованості боржника, актуальної на дату подання заяви, з зазначенням розміру помісячних платежів, належних до сплати і періодів прострочення та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- конкретизований список кредиторів і боржників, який відповідає вимогам п.3 ч.3 ст.116 КУзПБ;

- декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2022-2025 роки, приведений у відповідність до ч. 5 ст. 116 КУзПБ, наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5;

- проекту плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства за формою, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України № 3258/5 від 24.10.2019.

- докази авансування на депозитний рахунок суду 45 420 грн винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень чи договір з арбітражним керуючим, в якому врегульовано умови оплати послуг безпосередньо між сторонами договору.

- докази в обґрунтування причини неплатоспроможності, інформації щодо витрачання коштів, отриманих від кредиторів в період з моменту отримання кредитів до дати звернення до суду та джерел, за рахунок яких заявник планував повертати отримані в позику кошти, укладаючи договори позики (кредиту).

Попередити заявника про те, що не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, згідно ст. 37, 38 Кодексу України з процедур банкрутства, має наслідком повернення її заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.04.2025 та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Ю.О. Чопко