ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.04.2025 Справа № 917/824/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

1. Північно-Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області

2. Міністерство охорони здоров`я України

до 1. Полтавського державного медичного університету

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Антарес-2000

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Антимонопольний комітет України

про визнання недійсним договору та стягнення 2 406 322,88 грн

за участю:

прокурора Соболь Т. В.;

від позивача-1: Михайленко І. Ю.;

від позивача-2: Дяк Ю. М.;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Шендрик С. І.;

від третьої особи: не з`явився

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернувся Керівник Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Північно-Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області та Міністерства охорони здоров`я України з позовом до Полтавського державного медичного університету та Товариства з обмеженою відповідальністю Антарес-2000, в якій прохає:

- визнати недійсним договір від 02.02.2018 № 16 про спеціалізовану постову охорону та охорону пультом централізованого нагляду об`єкта та додаткові угоди № 2 та № 3, укладені між Вищим державним навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Антарес-2000»;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Антарес-2000» на користь Полтавського державного медичного університету 2 406 322,88 гривень, а з Полтавського державного медичного університету одержані ним за рішенням суду 2 406 322,88 гривень стягнути в дохід держави в особі Північно-східний офіс Держаудитслужби ().

Ухвалою від 19.11.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Як свідчать матеріали справи, в обґрунтування позову у справі прокурор посилається на такі обставини:

- рішенням адміністративної колегії Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.10.2021 № 70/108-р/к «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» ТОВ «Антарес-2000» () та ТОВ «ПолтаваБізнес-Безпека» () визнано винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) та накладено штраф у сумі по 68 000 гривень на кожного;

- внаслідок узгодженості поведінки вказаних суб`єктів господарювання право на укладення договору за результатами торгів одним з учасників (ТОВ «Антарес-2000») одержано не на конкурентних засадах, чим спотворено результати торгів;

- порушення законодавства у вигляді спотворення антиконкурентними узгодженими діями його учасників при проведенні закупівлі, за результатами якої укладено договір від 02.02.2018 № 16 про спеціалізовану постову охорону та охорону пультом централізованого нагляду об`єкта та додаткові угоди № 2 та № 3, суперечить інтересам держави та суспільства;

- договір від 02.02.2018 №16 оспорюється з підстав його невідповідності вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, а саме у зв`язку з невідповідністю інтересам держави та суспільства за наявності умислу ТОВ «Антарес-2000»;

- оспорюваний Договір наразі є виконаним та оплаченим на суму 2 406 322,88 гривень;

- незважаючи на притягнення ТОВ «Антарес-2000» та ТОВ «Полтава-Бізнес-Безпека» до відповідальності у вигляді накладення штрафу, негативні наслідки укладеного з ТОВ «Антарес-2000» договору від 02.02.2018 №16 залишаються не усунутими;

- ураховуючи наявність умислу лише у ТОВ «Антарес-2000», як сторони оспорюваного договору, одержані ним 2 406 322,88 гривень за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти стягнуті в дохід держави на підставі ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що Верховний Суд ухвалою від 20.12.2024 прийняв до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №922/3456/23 за касаційними скаргами Спеціалізованого комунального підприємства "Харківзеленбуд" Харківської міської ради та Приватного підприємства "ЛСВ Моноліт" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024.

У справі № 922/3456/23 Прокурор в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Аудитслужби звернувся з позовом до СКП "Харківзеленбуд" та ПП "ЛСВ "Моноліт", в якому просив:

- визнати недійсним договір про закупівлю товарів від 25.11.2019 №627, укладений між СКП "Харківзеленбуд" та ПП "ЛСВ "Моноліт";

- стягнути з ПП "ЛСВ Моноліт" на користь СКП "Харківзеленбуд" 2 370 000,00 грн, а з СКП "Харківзеленбуд" одержані ним за рішенням суду 2 370 000,00 грн стягнути в дохід держави.

У справі № 922/3456/23 позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПП "ЛСВ Моноліт" порушило законодавство про захист економічної конкуренції шляхом вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що спрямовані на спотворення результатів тендера (торгів) та укладення договору про закупівлю товарів від 25.11.2019 №627 на неконкурентних засадах, що не узгоджується із законною господарською діяльністю у сфері публічних закупівель. За таких обставин, за твердженнями прокурора, рішення тендерного комітету, оформлене протоколом від 13.11.2019 №338, та договір про закупівлю товарів від 25.11.2019 №627, укладений за результатами відкритих торгів, підлягають визнанню недійсними відповідно до ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України. Посилаючись на ч.3 ст.228 ЦК прокурор просив застосувати наслідки недійсності укладеного договору, що суперечить інтересам держави та суспільства, та стягнути з ПП "ЛСВ "Моноліт" на користь СКП "Харківзеленбуд" кошти, сплачені останнім на виконання договору, у розмірі 2 370 000,00 грн, а далі - отримані СКП "Харківзеленбуд" за рішенням суду кошти у вказаному розмірі - стягнути в дохід держави.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 13.11.2024 передав справу № 922/3456/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата) для відступу від висновків щодо застосування норм права (ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК, статей 6, 50, 51, 52, 55 Закону "Про захист економічної конкуренції"), викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23 (у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством).

В ухвалі від 13.11.2024 у справі № 922/3456/23 колегія суддів зазначила наступне:

- колегія суддів не погоджується з висновками щодо можливості визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції, з підстав, передбачених ч.3 ст.228 ЦК, а також щодо можливості застосування передбачених цією статтею наслідків недійсності правочину, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, вважаючи, що до таких правовідносин сторін положення ч.3 ст.228 ЦК та ч.1 ст.208 ГК є незастосовними (п.19 ухвали);

- вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, щодо можливості застосування передбачених положеннями ч.3 ст.228 ЦК наслідків недійсності договору, вчиненого з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, у разі визнання недійсним договору, укладеного з порушенням учасником закупівлі законодавства про захист економічної конкуренції (п.20 ухвали);

- таку необхідність мотивує тим, що майнові санкції, передбачені положеннями ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК в разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, не підлягають застосуванню як такі, що порушують критерій сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у світлі практики Європейського суду з прав людини. У разі визнання судом на підставі зазначених норм недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, підлягають застосуванню наслідки виконання недійсного правочину, передбачені ч.1 ст.216, п.1 ч.1 ст.1212 ЦК (п.21 ухвали);

- колегія суддів зазначає, що як у справі №922/3456/23, так і у справі №914/1507/23, єдиним доказом того, що оспорюваний договір завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є рішення Антимонопольного комітету України в антимонопольній справі, яким визнано дії відповідачів як учасників спірної закупівлі, щодо узгодження ним своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю, яким встановлений факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п.4 ч.2 ст.6 та п.1 ст.50 Закону "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосується спотворення результатів торгів (п.22 ухвали);

- колегія суддів пропонує відступити від висновку, викладеного у постанові від 17.10.2024 у cправі №914/1507/23, про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до ч.3 ст.228 ЦК, а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства (п.23 ухвали);

- необхідність відступу мотивує тим, що сам лише факт вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений рішенням АМК, не є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства. Крім того, за порушення законодавства про захист економічної конкуренції Законом "Про захист економічної конкуренції" передбачена відповідальність, зокрема, у вигляді штрафу (ст.51, ч.2 ст.52 Закону "Про захист економічної конкуренції"). Згідно з частинами 1 і 2 ст.55 Закону "Про захист економічної конкуренції" особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування. Положення Закону "Про захист економічної конкуренції" є спеціальними у випадку порушення його норм. Прокурор, у разі завдання, на його думку, шкоди інтересам держави і суспільства внаслідок укладення і виконання договору, не позбавлений можливості розрахувати завдані таким порушенням збитки та пред`явити вимогу про їх стягнення з винної особи, як це передбачено ст.55 Закону "Про захист економічної конкуренції" (п.24 ухвали).

Ухвалою від 20.12.2024 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 922/3456/23.

За даними з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що розгляд справи № 922/3456/23 ще триває.

Із зазначеного судом вище вбачається, що справа № 917/824/24, яка перебуває на розгляді у Господарському суді Полтавської області, є подібною до справи № 922/3456/23, що переглядається об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, за суб`єктним складом спірних правовідносин, предметом спору та правовим регулюванням спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд виходить з того, що на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебуває справа, за наслідками перегляду якої об`єднана палата висловиться, а відтак у судовому рішенні міститиметься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, що передала справу на розгляд об`єднаної палати, і вказана норма є застосовчою і у даній справі (№ 917/824/24).

Згідно з частиною 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21 зазначив, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

З огляду на зазначене та для вирішення питання щодо зупинення провадження у справі, суд вирішив повернутись на стадію підготовчого провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що справа № 922/3456/23 з огляду на наявність виключної правової проблеми у застосуванні частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України з урахуванням статей 203, 215 Цивільного кодексу України, статті 208 Господарського кодексу України на даний час знаходиться на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а також, враховуючи, що висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду поставленої у справі № 922/3456/23 правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 917/824/24 до завершення перегляду судового рішення у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/3456/23.

Керуючись ст. 228, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Повернутись на стадію підготовчого провадження у даній справі.

2. Зупинити провадження у справі № 917/824/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 922/3456/23.

3. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про настання підстав для поновлення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали: 15.04.2025.

Суддя Т. М. Безрук