УХВАЛА

про повернення заяви про скасування судового наказу

м. Київ

02.04.2025Справа № 910/7774/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши

заяву боржника Фізичної особи - підприємця Гришина Андрія Вадимовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про скасування судового наказу від 22.05.2023 року

у справі № 910/7774/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гігатранс Україна" (03022, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 37 літера "В", )

до боржника Фізичної особи - підприємця Гришина Андрія Вадимовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за Договором про надання телекомунікаційних послуг № АП-110516 (надання послуг з доступу до мережі Інтернет) від 11.06.2016 року у розмірі 10 000,00 грн. та 268,40 грн. судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гігатранс Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Гришина Андрія Вадимовича заборгованості за Договором про надання телекомунікаційних послуг № АП-110516 (надання послуг з доступу до мережі Інтернет) від 11.06.2016 року у розмірі 10 000,00 грн. та 268,40 грн. судового збору.

Господарським судом міста Києва 22.05.2023 року видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця Гришина Андрія Вадимовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гігатранс Україна" (03022, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 37 літера "В", ) заборгованість у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Копію зазначеного наказу від 22.05.2023 року Господарським судом міста Києва разом із заявою про видачу судового наказу та доданими до неї документами 23.05.2023 року було направлено на адресу місцезнаходження боржника, як передбачено ст. 156 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий наказ у даній справі відповідно до положень ст. 159 ГПК України набрав законної сили 18.07.2023 року, 02.08.2023 року був направлений стягувачу рекомендованим листом та згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення був отриманий ТОВ "Гігатранс Україна" 04.08.2023 року.

В свою чергу, через систему "Електронний суд" 11.02.2025 року від боржника - Фізичної особи - підприємця Гришина Андрія Вадимовича надійшла заява б/н від 10.02.2025 року про скасування судового наказу від 22.05.2023 року у справі № 910/7774/23, в обґрунтування якої боржник посилається на безпідставність та необґрунтованість стягнення заборгованості за вимогами ТОВ "Гігатранс Україна" заборгованості в розмірі 10 000,00 грн., зокрема, з підстав неотримання боржником зазначених в заяві про видачу судового наказу телекомунікаційних послуг.

Окрім цього, в заяві боржника про скасування судового наказу у справі № 910/7774/23 від 10.02.2025 року викладено клопотання про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу у зв`язку з неотриманням копії судового наказу від 22.05.2023 року боржником.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу, а також строків її подання встановлені приписами ст. 157 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 5 статті 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність скасування судового наказу за заявою боржника від обґрунтованості його доводів, викладених у такій заяві, а лише передбачають необхідність зазначення в ній про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (пункт 5 частини 3 статті 157 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 156 Господарського процесуального кодексу України копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються боржнику за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на час видачі судового наказу) днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, наказ Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у справі № 910/7774/23 був направлений 23.05.2023 року на адресу місцезнаходження боржника за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 , та згідно довідки поштового відділення АТ "Укрпошта" форми 20 був повернутий поштовим оператором на адресу суду 26.06.2023 року неврученим адресату.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, (26.06.2023 року) вважається днем вручення відповідачу копії судового наказу від 22.05.2023 року та заяви стягувача з доданими до неї документами.

Отже, встановлений законом п`ятнадцятиденний строк на подання заяви про скасування судового наказу спливає 11.07.2023 року.

В той же час, заява про скасування судового наказу у справі №910/7774/23 подана до суду 11.02.2025 року (згідно даних системи "Електронний суд"), тобто після закінчення визначених ст.ст. 157, 159 Господарського процесуального кодексу України строків.

Частиною 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із п. 3 ч. 5 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України до заяви про скасування судового наказу додаються, зокрема, клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Як встановлено судом, боржником в заяві про скасування судового наказу викладено клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу у справі № 910/7774/23, в обґрунтування якого боржник посилається на отримання інформації про наявність даного судового наказу від 22.05.2023 року за наслідками накладення 23.01.2025 року арешту на кошти постановою Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Мінінстерства юстиції (м. Київ) від 23.01.2025 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, а також вивчення 27.01.2025 року даних Єдиного державного реєстру судових рішень.

При цьому заявник (боржник) наголошує, що ним було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи № 910/7774/23 та отримано копію наказу тільки 05.02.2025 року, оскільки копія судового наказу від 22.05.2023 року та заява стягувача з доданими документами боржником не отримувалась.

Більше того, в заяві про скасування наказу б/н від 10.02.2025 року боржник зазначає, що копія судового наказу та заява стягувача з додатками на його адресу судом не надсилалась, відтак, за твердженням боржника, має місце фактичне ознайомлення боржника ФОП Гришина А.В. з матеріалами судового наказу №910/7774/23 від 22.05.2023 року лише 05.02.2025 року, поза межами визначеного строку на звернення з відповідною заявою згідно ч. 1 ст. 157 ГПК України, що, як зазначено в поданому клопотанні про поновлення пропущеного строку, зумовило пропуск строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Таким чином, боржник наголошує на відсутності можливості звернення із заявою про скасування судового наказу, вимоги за яким боржник вважає безпідставними, через його ненадсилання судом та неотримання, а отже, як стверджує боржник, про наявність судового наказу та накладення арешту на рахунок на підставі ВП № НОМЕР_2 з примусового виконання наказу ФОП Гришин А.В. був повідомлений менеджером обслуговуючого банку.

Розглянувши заяву боржника про скасування наказу з викладеним клопотанням про поновлення строків подання такої заяви суд дійшов висновку, що такі обставини не спростовують здійснених судом у відповідності до приписів ч. 3 ст. 156 Господарського процесуального кодексу України дій щодо забезпечення можливості реалізації боржником права на подачу заяви про скасування відповідного наказу шляхом направлення на вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу боржника відповідних документів, за спливом визначеного законодавством строку після чого і було направлено оригінал судового наказу №910/7774/23 стягувачу в силу відсутності заяви боржника про його скасування.

Тобто, саме по собі отримання інформації про зміст заяви стягувача та текст судового наказу у справі № 910/7774/23 тільки 05.02.2025 року під час ознайомлення з матеріалами справи не нівелює обставин відсутності поданої в межах визначених ст. 157 Господарського процесуального кодексу України строків заяви боржника про скасування судового наказу.

Суд зазначає додатково, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Окрім того, згідно п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

В той же час судом згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено відповідність адреси місцезнаходження боржника - ФОП Гришина А.В. адресі, зазначеній на конверті, що повернувся.

Інші дані (адреси), за якими можна встановити місцезнаходження відповідача, матеріали справи не містять та суду невідомі.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на адресу, що відповідає місцезнаходженню боржника згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 року у справі 913/879/17, постанові від 21.05.2020 року у справі 10/249-10/9, постанові від 15.06.2020 року у справі 24/260-23/52-б, постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/18).

Суд звертає увагу, що сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав судовий наказ для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернута до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною несвоєчасної реалізації своїх процесуальних прав, зокрема, в частині надання заяви про скасування судового наказу, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

При цьому відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд також вважає за необхідне зазначити про те, що добросовісна поведінка суб`єкта господарювання передбачає забезпечення ним отримання кореспонденції за адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань АТ "Укрпошта", навіть якщо б останнє і мало місце (чого у цій справі боржником не доведено та судом не встановлено), не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від належного виконання своїх процесуальних обов`язків.

Окрім цього, боржником в заяві про скасування судового наказу б/н від 10.02.2025 року зазначена інформація щодо ненадсилання судом на адресу ФОП Гришина А.В. судового наказу від 22.05.2023 року разом із заявою стягувача, яка не відповідає дійсності та спростосується матеріалами справи № 910/7774/23, а саме доказами повернення рекомендованого поштового відправлення № 075, яким копія судового наказу від 22.05.2023 року була направлена судом боржнику на вище зазначену адресу.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд вважає за необхідне наголосити на обставинах перебування боржника - ФОП Гришина А.В. в статусі учасника інших судових процесів, зокрема, у адміністративній справі № 752/18119/24, цивільній справі № 760/5014/23 та справах про адміністративне правопорушення, що, відповідно, не позбавляє боржника права та можливості ознайомитись з судовим наказом у справі № 910/7774/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) в порядку реалізації своїх прав учасника судового процесу.

У зв`язку з вищевикладеним, розглянувши вказане клопотання заявника суд зазначає, що боржником пропущено передбачений законом строк для звернення з даною заявою, при цьому ФОП Гришиним А.В. належними та допустимими доказами не доведено суду поважність причин пропущення строку звернення з заявою про скасування судового наказу від 22.05.2023 року, в зв`язку з чим клопотання боржника про поновлення строку для звернення з заявою про скасування судового наказу від 22.05.2023 року у справі № 910/7774/23 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 158 Господарського процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З огляду на вказане вище, оскільки заяву про скасування судового наказу подано боржником після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи відсутність правових підстав для поновлення строку на подання цієї заяви, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви про скасування наказу від 22.05.2023 року у справі №910/7774/23 боржнику.

Окрім цього суд зазначає, що нормами чинного законодавства визначено засади та окремі механізми реалізації прав всіх учасників судового процесу, в тому числі, забезпечення права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, що може бути реалізовано у передбаченому чинним господарським процесуальним законодавством порядку у разі непогодження з процесуальними рішеннями судді.

Керуючись статтями 119, 157, 158, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Гришина Андрія Вадимовича про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу від 22.05.2023 року у справі № 910/7774/23 відмовити.

2. Заяву Фізичної особи - підприємця Гришина Андрія Вадимовича про скасування наказу Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 року у справі № 910/7774/23 - повернути боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон