Справа № 909/952/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2025 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Матенчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради"

до відповідача Приватного підприємства "Пріма МЕД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області

про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном,

за участю:

представника позивача Міськів О. Т.,

представника відповідача Кравчука П. І.,

представника третьої особи Тарновської І. Я.,

ухвалив таке рішення.

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 24.03.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору.

Комунальне некомерційне підприємство "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача Приватного підприємства "Пріма МЕД" про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення із безпідставно займаного ним нежитлового приміщення на 1-му поверсі корпусу № 2 по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ, загальною площею 68,9 кв. м.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 14.10.2024 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 14.11.2024, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

Протокольною ухвалою від 14.11.2024 суд постановив відкласти підготовче судове засідання на 22.11.2024.

Ухвалою від 22.11.2024 суд, серед іншого, залучив до участі у справі Івано-Франківську міську раду Івано-Франківської області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, призначив підготовче засідання на 12.12.2024.

Протокольною ухвалою від 12.12.2024 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, відклав підготовче судове засідання на 09.01.2025.

Протокольною ухвалою від 09.01.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Приватного підприємства "Пріма МЕД" Кравчука П. І. від 08.01.2025 (вх. № 322/25 від 09.01.2025) про зупинення провадження у справі № 909/952/24 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 909/763/24 за позовом Приватного підприємства "Пріма МЕД" до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про скасування державної реєстрації прав та визнання за позивачем прав та обов`язків забудовника, закрив підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначив на 06.02.2025.

06.02.2025 судове засідання не відбулося, у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у м. Івано-Франківськ та Івано-Франківській області повітряної тривоги та замінуванням приміщення Господарського суду Івано-Франківської області.

Ухвалою від 06.02.2025 суд призначив розгляд справи по суті на 04.03.2025.

Протокольною ухвалою від 04.03.2025 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 24.03.2025.

Сторін належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Явка в судове засідання учасників справи підтверджує наведений факт.

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на наступне:

- свідоцтвом про право власності від 16.10.2013 підтверджено право територіальної громади м. Івано-Франківська на будівлю лікарні, зокрема корпус № 2;

- право оперативного управління лікарнею офіційно зареєстроване за позивачем 19.11.2019;

- внаслідок реконструкції будівлі лікарні утворене приміщення площею 68,9 кв. м було включене до складу корпусу № 2, що підтверджується технічною інвентаризацією 2022 року;

- договір оренди нежитлових приміщень № ДО-2976 від 24.01.2007, на підставі якого відповідач користувався іншим майном, припинив дію після ухвалення рішення суду у справі № 909/794/15 про примусове звільнення займаних приміщень;

- з моменту завершення реконструкції відповідач користується приміщенням площею 68,9 кв. м без жодного правового титулу (відсутній договір оренди чи інші підстави);

- позивач неодноразово вимагав звільнення приміщення, але відповідач продовжує користуватися ним без правових підстав;

- рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.08.2023 у справі № 909/282/23, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 02.07.2024, вже встановлено, що спірне приміщення є складовою частиною будівлі лікарні, а права відповідача на нього не виникли.

Відповідач, мотивуючи свою позицію стосовно даного спору зазначив наступне:

- відповідач користується приміщенням із 1996 року на підставі договорів оренди, укладених із міською радою;

- ПП "Пріма МЕД" у період з 2009 року до 2013 року на основі належних дозвільних документів проводило реконструкцію частини корпусу № 2 Центральної міської клінічної лікарні;

- відповідач має обґрунтовані права на приміщення як забудовник та користувач.

- позивач не є власником спірного приміщення, оскільки право власності зареєстроване за Івано-Франківською міською радою;

- відповідно до правових норм (ст. 16, 44, 91, 92 ЦК України), звертатися до суду може лише особа, чиї права порушені, а у цьому випадку власником майна є міська рада, а не позивач;

- позивач заявляє вимогу про виселення відповідача, однак такий спосіб захисту не передбачений законодавством для нежитлових приміщень.

Представник третьої особи у судовому засіданні просив задоволити позов з аналогічних позивачем підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Ухвалою Івано-Франківської міської ради народних депутатів від 15.09.1993 "Про затвердження державного майна, що належить до комунальної власності Івано-Франківської міської ради народних депутатів" затверджено перелік державного майна, яке відноситься до комунальної власності Івано-Франківської міської ради народних депутатів (Перелік 1).

Зокрема, до комунальної власності було віднесено міську лікарню № 2, правонаступником якої є КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" (розділ VIII Переліку 1 "Заклади охорони здоров`я").

З 1996 року на підставі неодноразово укладених і продовжених договорів оренди між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ПП "Пріма МЕД", підприємство використовувало об`єкт нерухомого майна за адресою: вул. Г. Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ.

ПП "Пріма МЕД" 29.01.2007 звернулось до міського голови м. Івано-Франківська з клопотанням про надання дозволу на реконструкцію фасаду при вході у корпус № 2 Центральної міської клінічної лікарні по вул. Г. Мазепи, 114.

Мета реконструкції: укріплення існуючої конструкції; утеплення коридору та холу лікарні; зміна вхідних дверей лікарні; покращення зовнішнього вигляду центрального входу у лікарню, встановлення стаціонарного інформаційного табло; влаштування додаткових приміщень; облаштування прилягаючої території (освітлення, лавки, доріжки, газон).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.03.2007 № 160 "Про матеріали управління архітектури та містобудування виконавчого комітету міської ради" дозволено проведення проектно-пошукових робіт ПП "Пріма МЕД" для реконструкції входу в корпус №2 центральної міської клінічної лікарні на вул. Гетьмана Мазепи, 114.

Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 10.05.2007 затвердило Архітектурно-планувальне завдання № 77. Відповідно до цього завдання проектом належало передбачити реконструкцію існуючого входу в корпус №2 ЦМКЛ з влаштуванням додаткових приміщень на лівому крилі вхідної тераси. Передбачено, що набір проектованих приміщень належить прийняти згідно з технологічним завданням замовника відповідно до чинних нормативних документів, не порушуючи конструктивної цілісності та міцності вхідної частини.

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області було видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 19.10.2009 № 1682, забудовник (замовник) ПП "Пріма МЕД", будівельні роботи реконструкція входу в корпус №2 ЦМКЛ.

Внаслідок реконструкції за рахунок перебудови входу в лікарню було, зокрема, влаштоване приміщення площею 68,9 кв. м.

Інші приміщення, якими відповідач користувався на підставі договору оренди №ДО-2976 від 24.01.2007, були вивільнені відповідачем в примусовому порядку на підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/794/15 про зобов`язання звільнити займані нежитлові приміщення.

Згідно з свідоцтвом про право власності від 16.10.2013 за територіальною громадою міста Івано-Франківськ в особі Івано-Франківської міської ради було зареєстровано право комунальної власності на приміщення центральної міської клінічної лікарні по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ (реєстраційний номер 01), зокрема номер, літера А2 нежитлова будівля, корпус № 2, загальна площа 5 127, 5 кв. м (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 10937638 від 16.10.2013).

Право оперативного управління цим майном зареєстроване за КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради", дата державної реєстрації 19.11.2019 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 190014564 від 25.11.2019).

У ході проведення технічної інвентаризації 27.06.2022 приміщення площею 68,9 кв. м було включено до складу корпусу № 2, літ. А 2 нежитлових приміщень Івано-Франківської центральної міської клінічної лікарні (лист ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" від 20.10.2022 № 426, довідка ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" від 18.04.2022 №508).

Відповідно до рішення державного реєстратора № 64043371 від 29.06.2022 й відповідних йому записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про зміни до розділу від 01.07.2022 та про виправлення розділу від 04.07.2022, 04.07.2022 була зареєстрована інформація про зміни об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 01), загальна площа нежитлової будівлі корпус № 2А, А2 визначена в розмірі 5 164, 7 кв. м. (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №320281874 від 16.01.2023).

З моменту влаштування приміщення і по даний час відповідач користується нежитловим приміщенням площею 68,9 кв. м. при відсутності будь-яких договорів з позивачем чи власником приміщень.

16.07.2024 позивач направив відповідачу вимогу про звільнення вказаного приміщення за вих. № 497/01-22/19.

02.08.2024 відповідач направив позивачу відповідь за вих. № 01- 12/180, в якій підтвердив користування приміщенням та просив відтермінувати звільнення приміщення до 30.12.2024.

06.08.2024 позивач повторно направив відповідачу вимогу № 483/01-21/19 про звільнення приміщення до 30.08.2024.

Відповіді відповідач на повторну вимогу не надав, приміщення не звільнив й продовжує його використовувати, порушуючи при цьому право власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначене положення передбачає регулювання захисту права власності не в будь-якому випадку, а саме в разі його порушення шляхом вчинення перешкод у здійсненні власником його правомочностей з користування та (або) розпорядження майном. Цей спосіб захисту спрямований на усунення порушення прав власника, які не пов`язані з позбавленням володіння майном.

Верховний Суд у постанові від 06.09.2019 по справі № 910/7364/18 зазначив, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто, лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №926/326/21.

За приписами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 ЦК України, а також ст. 20 ГК України.

Способи захисту права власності врегульовано главою 29 ЦК України, яка передбачає наступні способи захисту: право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України), на витребування майна від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України), витребування грошей та цінних паперів (ст. 389 ЦК України), захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння (ст. 391 ЦК України), визнання права власності (ст. 392 ЦК України) тощо.

Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачу в здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення з неправомірно займаних нежитлових приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника тощо). Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

Передбачений ст. 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном - підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

Отже, для задоволення вимог власника необхідно встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей; право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 910/19865/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГК України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Відповідно до ч. ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 2, ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Захист права власності - це сукупність передбачених законом цивільно-правових засобів, які, по-перше, гарантують нормальне господарське використання майна (тобто вони забезпечують захист відносин власності в їх непорушеному стані), по-друге, - застосовуються для поновлення порушених правовідносин власності, для усунення перешкод, що заважають їх нормальному функціонуванню, для відшкодування збитків, які заподіяні власнику.

Відповідно до ч. 1, ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням наведених положень законодавства власник має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю (подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 926/3881/17).

Залежно від характеру посягання на права власника і змісту захисту, який надається власнику, виділяються речово-правові та зобов`язально-правові засоби захисту права власності.

Речові засоби захисту права власності та інших речових прав покликані захищати ці права від безпосереднього неправомірного впливу будь-яких осіб. До речово-правових позовів належать: вимоги до незаконного володільця про витребування майна (віндикаційний позов); вимоги власника щодо усунення порушень права власності, які не пов`язані з володінням (негаторний позов); вимоги власника про визнання права власності.

Предметом негаторного позову є вимога власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

З огляду на вищенаведене, право власності як абсолютне право, має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення. Тому встановлення саме зазначених обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами (такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 909/392/19).

Разом з цим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) та постанові Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 916/1666/18 викладено правовий висновок стосовно того, що однією з умов застосування як віндикаційного, так і негаторного позову є відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки у такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів.

Враховуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради", яка має право оперативного управління на майно, має правові підстави звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні цим майном.

Оскільки оперативне управління передбачає право володіння, користування та розпорядження майном у межах, встановлених законодавством і власником, КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради", як титульний володілець, має можливість захищати свої права у судовому порядку.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо права користування спірним об`єктом нерухомості. Відповідно, КНП "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" має право звернутися до суду з негаторним позовом, оскільки наявні перешкоди у реалізації його прав на майно.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту відповідає законодавству та спрямований на відновлення порушених прав.

Щодо встановлення обставин вчинення відповідачем перешкод позивачу в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном суд зазначає, що вказані обставини підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Щодо тверджень відповідача про його права на приміщення як забудовника та користувача, суд зазначає наступне.

Як встановлено Верховим Судом у постанові від 02.07.2024 у справі № 909/282/23 права та законні інтереси ПП "Пріма Мед" щодо набуття речових прав на спірне нерухоме майно не були порушені, оскільки спірне приміщення - нежитлове приміщення "кабінет" №148 А площею 68, 9 кв. м на першому поверсі корпусу №2 літера А2 за адресою: вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ було створено в результаті реконструкції існуючого об`єкта, про що й зазначає ПП "Пріма Мед", а право власності на такий об`єкт до проведення його реконструкції належало Івано-Франківській міській раді Івано-Франківської області.

Згідно приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, судом уже було встановлено, що у ПП "Пріма Мед" немає підстав для реєстрації права власності на спірне нежитлове приміщення, адже ПП "Пріма Мед" не був власником об`єкту нерухомого майна до реконструкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення ПП "Пріма МЕД" із безпідставно займаного ним нежилого приміщення на 1-му поверсі корпусу № 2 по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ, загальною площею 68,9 кв. м. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Висновок суду.

У контексті наведеного позов підлягає задоволенню.

Судові витрати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позов задоволено в повному обсязі, судовий збір в сумі 3028 грн 00 к. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 86, 129, 165, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" до Приватного підприємства "Пріма МЕД", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном - задоволити.

Зобов`язати Приватне підприємство "Пріма МЕД" (76019, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Героїв Маріуполя, буд. 21, кв. 4; ідентифікаційний код 23924882) усунути на користь Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" (76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, місто Івано-Франківськ, вул. Мазепи Гетьмана, буд. 114; ідентифікаційний код 01993305) перешкоди у користуванні нерухомим майном - нежилого приміщення на 1-му поверсі корпусу № 2 по вул. Гетьмана Мазепи, 114, м. Івано-Франківськ, загальною площею 68,9 кв. м. шляхом виселення.

Стягнути з Приватного підприємства "Пріма МЕД" (76019, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Героїв Маріуполя, буд. 21, кв. 4; ідентифікаційний код 23924882) на користь Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради" (76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, місто Івано-Франківськ, вул. Мазепи Гетьмана, буд. 114; ідентифікаційний код 01993305) 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 к. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 02.04.2025.

Суддя Т. В. Стефанів