ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Справа № 915/1636/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001,

електронна пошта:

представник позивача, Калашнікова Марина Олександрівна

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1

про: стягнення 35 000, 00 грн.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, сформованою в системі "Електронний суд" 27.12.2024 (вх. № 16449/24 від 30.12.2024) до відповідача ОСОБА_1 в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 18.02.2022, укладеним шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" в розмірі 35 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором б/н від 18.02.2022.

Позивач зазначає, що 23.05.2022 відповідачем була припинена підприємницька діяльність фізичної особи - підприємця.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання за наявними матеріалами. Ухвалено провести розгляд справи № 915/1636/24 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану. Встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Так, як уже було вище наведено, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.01.2025 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали було надіслано відповідачу в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 09.01.2025 о 22:50, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною довідкою. За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Враховуючи наведене, слід вважати, що копію ухвали Господарського суду Миколаївської області від 06.01.2025 у справі № 915/1636/24 відповідач отримав10.01.2025.

Відповідач своїм правом у визначений судом строк на подання відзиву на позов оформлений згідно вимог ст. 165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність повного та всебічного розгляду справи із забезпеченням принципу змагальності та створення сторонам, які беруть участь у справі, необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказана справа розглядалась судом у розумний строк.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

18.02.2022 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було підписано, шляхом накладанням електронного цифрового підпису, Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуги "КУБ". Відповідно до вказаної заяви відповідач, як клієнт, на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України приєднався до розділу « 1.1 Загальні положення» та підрозділу « 3.2.2. Умови та привила надання послуги «КУБ» та Правил надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені на сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" pb.ua на дату укладення Договору. Ця заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

За правилами ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Таким чином, 18.02.2022 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" був укладений кредитний договір б/н (далі - Кредитний договір), який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги "КУБ" від 17.02.2022 (далі - Заява) та Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови).

Умовами наведеного Кредитного договору передбачено таке.

Відповідно до Заяви від 17.02.2022 істотними умовами кредитного договору є:

- банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни (п. 1.1);

- розмір кредиту: 60000,00 грн (п. 1.2);

- строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів (п. 1.3);

- у період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,60% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1,40% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту) (п. 1.4);

- проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості (п. 1.5);

- порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Порядок дострокового погашення кредиту: якщо в звітному місяці дата дострокового погашення кредиту передує даті сплати щомісячного платежу, - Клієнт сплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі; якщо дата дострового погашення слідує за датою погашення щомісячного платежу, Клієнт також оплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною договору (п. 1.6).

Додатком 1 до Заяви є "Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом", яким встановлено такий строк погашення кредиту (щомісячно до дати, зазначеної у п. 1.6 Заяви):

- 1 місяць (наступний за датою видачі кредиту, до дати, зазначеної у п. 1.6 Заяви): сума кредиту - 5000, 00 грн.; сума процентів - 960,00 грн.; всього - 5 960,00 грн.

- 2 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 960,00 грн.; всього - 5960,00 грн.

- 3 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 960,00 грн.; всього - 5960,00 грн.

- 4 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 960,00 грн.; всього - 5960,00 грн.

- 5 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 960,00 грн.; всього - 5960,00 грн.

- 6 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 960,00 грн.; всього - 5960,00 грн.

- 7 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 840,00 грн.; всього - 5840,00 грн.

- 8 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 840,00 грн.; всього - 5840,00 грн.

- 9 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 840,00 грн.; всього - 5840,00 грн.

- 10 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 840,00 грн.; всього - 5840,00 грн.

- 11 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 840,00 грн.; всього - 5840,00 грн.

- 12 місяць: сума кредиту - 5000,00 грн.; сума процентів - 840,00 грн.; всього - 5840,00 грн.

Відповідно до п. 3.2.2.1 Умов банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, вплати дивідендів, надання фінансової допомоги. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ» (далі - Заява), а також в системі «Приват24».

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн.

Згідно з п. 3.2.2.3.1 Умов повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісяця, окрім випадків, передбачених пунктами 3.2.2.3.1.1 та 3.2.2.3.1.3 цих Умов та Правил, шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.

Згідно з п. 3.2.2.3.1.2 Умов строк користування кредитом зазначено у заяві про приєднання. Максимальний строк користування кредитом не може перевищувати 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.

Згідно з п. 3.2.2.3.1.4 Умов клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно зі ст.ст. 212,651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань має право змінити умови Договору, встановити інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість за кредитним договором, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу.

Відповідно до п. 3.2.2.3.2 Умов за користування послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.2.6.2).

Як визначено п. 3.2.2.3.3 Умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує щомісячно банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами.

Відповідно до п. 3.2.2.5.2 Умов клієнт зобов`язаний оплатити щомісячні відсотки за користування кредитом відповідно до п. 3.2.2.3.2

Відповідно до п. 3.2.2.5.3 Умов клієнт зобов`язаний повернути кредит та здійснити інші платежі передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.2.3.1, 3.2.2.3.2, 3.2.2.5.14, 3.2.2.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

З правилами п. 3.2.2.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.2.1., 3.2.2.3. цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.3.2.

Як визначено п. 3.2.2.9.2 Умов нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Відповідно до п. 3.2.2.9.3 Умов сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дату, що відрізняється від зазначеної в цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованої від попередньої дати погашення по день фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту.

Відповідно до п. 3.2.2.10.5 Умов терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки, пені, штрафів за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Як визначено п. 3.2.2.11 договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором.

Відповідач, як вже було наведено вище, відзиву на позовну заяву та жодних доказів на підтвердження власної правової позиції суду не подав.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Кредитного договору, 21.02.2022 позивачем було перераховано на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 60 000,00 грн.

Позичальником, в свою чергу, були проведені відповідні платежі за договором на загальну суму 25000, 00 грн. Останній платіж проведено 28.09.2024.

Вказане підтверджується банківською випискою з рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ФОП з 18.02.2022 по 26.12.2024.

Як вбачається з наведених вище умов Кредитний договір був укладений на умовах поворотності, строковості та платності відповідно до яких відповідач, зокрема, зобов`язався своєчасно повернути Кредит відповідно до умов Договору та своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом та комісії в порядку, передбаченому Договором.

Кредитні кошти були видані позичальнику 21.02.2022, отже кінцевим строком повернення кредиту в повному обсязі є 21.02.2023.

Судом встановлено, що 23.05.2022 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було припинено підприємницьку діяльність за її рішенням, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За положеннями ст. 51 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності фізична особа-підприємець (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 та від 26.06.2019 у справі № 760/13915/18 зазначено, що фізичні особи, які на час звернення з позовом не є підприємцями, можуть звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Припинення підприємницької діяльності позивача до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору поставки, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто стороною правочину виступала фізична особа-підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.

У випадку припинення ФОП, її господарські зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, оскільки безпосередньо сама фізична особа не зникає і згідно з нормами статті 52 ЦК України відповідає усім своїм майно за такими зобов`язаннями на загальних підставах (правовий висновок Верховного Суду України в постанові від 09.08.2017 у справі № 3-788гс17).

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, яка неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору (постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18), від 05.06.2019 у справі №904/1083/18 (провадження № 12-249гс18), від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18 (провадження № 14-460цс19).

Припинення підприємницької діяльності ФОП до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, якщо спірні правовідносини виникли саме щодо виконання договору, укладеного між суб`єктами господарської діяльності.

Отже, суд дійшов висновку про те, що якщо стороною у правовідносинах виступала фізична особа-підприємець, то припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у цих правовідносинах, а отже спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про кредитні зобов`язання.

Згідно ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами існують господарські зобов`язання, які виникли в зв`язку з укладанням кредитної угоди.

Наявна у справі банківська виписка по рахунку свідчить про прострочення відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим Банком цілком правомірно на підставі названих вище статей ЦК України заявлено вимогу про стягнення заборгованості за кредитом.

За даними позивача, зобов`язання відповідача за Кредитним договором належним чином не виконуються та станом на 26.12.2024 заборгованість за Кредитним договором становить 35 000, 00 грн.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту повного та своєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором закон покладає на позичальника.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не подав суду жодних належних доказів, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов`язаннями.

Так, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що станом на момент звернення Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до суду з позовною заявою, відповідачем допущено порушення графіку погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, а розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором становив 35 000, 00 грн.

Судом перевірено розрахунок заборгованості за Кредитним договором та встановлено, що позивачем суму заборгованості в розмірі 35 000, 00 грн. зазначено вірно.

Отже, за висновками суду в спірних правовідносинах позичальником дійсно порушено умови Кредитного договору в частині повноти та своєчасності проведення розрахунків за наданим кредитом та нарахованими відсотками, в зв`язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором.

Згідно ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів того, що відповідач своєчасно і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, відповідач, у порушення приписів ст. ст. 73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача основної суми боргу, тобто обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у сумі 2 422, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 17.02.2022 в розмірі 35000, 00 грн. та 2422, 40 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Н.О. Семенчук