УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/3832/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г. М. - головуючого, Волковицької Н. О., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України"

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України"

про виселення та стягнення заборгованості у розмірі 318 887,96 грн,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2023 Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Громадської організації ?Екологічний центр сталого розвитку України? (далі - Громадська організація, скаржник) про виселення з нежитлового підвального приміщення загальною площею 97,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Покровський, 3 та стягнення неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди у розмірі 318 887,96 грн.

Позов обґрунтовано неповерненням об`єкта оренди за договором оренди №34/3 від 28.01.2004.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 позов задоволено частково; виселено Громадську організацію ?Екологічний центр сталого розвитку України? з нежитлового підвального приміщення загальною площею 97,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Одеса, пров. Покровський, 3 та стягнуто неустойку за прострочення повернення об`єкта оренди за період з 16.01.2021 по 30.08.2023 у розмірі 314 938,61 грн; в іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з вищенаведеним рішенням, 29.01.2025 Громадська організація звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2024 та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. Клопотання про поновлення строку мотивоване тим, за адресою м. Одеса вул. Кутузакія (до перейменування - вул. Ленінградська), буд. 1 Громадська організація не отримувала від суду жодних повідомлень, смс-повідомлень або документів; судом на жодному поштовому повідомленні не вказувався мобільний номер телефону президента громадської організації; у той же час апелянт зазначає, що, як виявилося 29.01.2025, всі поштові відправлення отримувались за адресою м. Одеса вул. Кутузакія, буд. 1 охоронцем Громадської організації ?Християнського гуманітарно-економічного відкритого університету?, проте охоронець не передав їх Громадській організації, оскільки вважав, що вони надходили помилково; вказує, що ознайомився з повним текстом рішення суду 10.01.2025 після реєстрації Громадської організації в підсистемі Електронний суд; з огляду на зазначене, заявник вважає, що ним пропущений процесуальний строк з поважних причин.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 апеляційну скаргу Громадської організації залишено без руху, повідомлено скаржника про необхідність подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням суду доказів, які підтверджують неможливість звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законодавством строк, у строк протягом 10 днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено Громадській організації, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

24.02.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Громадської організації про усунення недоліків апеляційної скарги у якій останній зазначив інші причини пропуску на апеляційне оскарження, а саме: з 04.03.2024 по 29.03.2024 президент Громадської організації Геращенко Ю. Є. проходив курс лікування стаціонарно на дому, що підтверджується випискою з медичної карти, у зв`язку з чим не міг приймати участь у судовому засіданні 06.03.2024, не мав можливості перевіряти надходження будь-якої кореспонденції охоронцю Громадської організації ?Християнського гуманітарно-економічного відкритого університету?. Крім того, апелянт звертає увагу, що рішення суду було повернуто до суду з поміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, отже повідомлення про знаходження рекомендованого листа в поштовому відділенні не було передано навіть охоронцю ХГЕУ.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з тим, що підстав в розумінні пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України, що зумовлюють можливість поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, судовою колегією не встановлено, оскільки наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі є необґрунтованими та такими, що пов`язані з обставинами суб`єктивного характеру, а не об`єктивними обставинами та не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання апеляційної скарги у встановлений законом строк, у зв`язку з чим визнаються судом неповажними.

13.03.2025 (через систему ?Електронний суд?) Громадська організація звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 з підстав порушення норм процесуального права та справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

За наслідками перевірки касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частинами 2, 3 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зазначаються недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина 2 статті 256 ГПК України).

Згідно цієї норми суд апеляційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовується у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Скаржник в касаційній скарзі стверджує, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції.

Проте, як установлено апеляційним судом та згідно інформації із автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" (далі - КП "ДСС"), ухвали та рішення Господарського суду Одеської області надсилалися на адресу Громадської організації, яка також підтверджується інформацією, що знаходиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Леніградська (після перейменування - вул. Олександра Кутузакія), 1, кв. 5, м. Одеса, 65091.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з пунктом 17 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі по тексту - Правила). рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Пунктом 91 Правил під час вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" адресат (одержувач) підтверджує такий факт своїм підписом та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище у спосіб та відповідно до порядку, що встановлені оператором поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 101 Правил у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" або реєстрованого поштового відправлення з позначкою "Адміністративна послуга", такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Згідно з частиною 11 статті 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, ураховуючи відсутність у Громадської організації електронного кабінету, процесуальні документи судом першої інстанції надсилалися їй засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням за адресою, повідомленою суду і яка співпадає із відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а тому Верховний Суд вважає, що господарським судом вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення Громадської організації про існуюче судове рішення.

Крім того, згідно інформації із автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС" в матеріалах справи наявна телефонограма від 13.11.2023 у якій секретар судового засідання Кафланова А. С. повідомила керівника Громадської організації Геращенка Юрія Євгеновича за номером телефону вказаного у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про призначення судового засідання до розгляду та роз`яснення щодо можливості надання письмових пояснень у справі.

Отже, вказане свідчить, що судом першої інстанції вживались всі необхідні заходи для повідомлення сторони про відкриття провадження у даній справи та про результати її розгляду.

Разом з тим, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень, а особливо у випадку, коли скаржник зацікавлений у вирішенні питання про відкриття провадження у справі, оскільки саме він не погоджується з рішенням суду попередньої інстанції і ставить під сумнів його законність

Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як з`ясовано Судом, рішення Господарським судом Одеської області ухвалено 06.03.2024, повний текст складено та підписано 18.03.2024, оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25.03.2024, проте з апеляційною скаргою Громадська організація звернулася лише 29.01.2025.

Ствердження керівника Громадської організації Геращенка Ю. Є. про проходження з 04.03.2024 по 29.03.2024 курсу лікування стаціонарно на дому, не свідчить про те, що можливість звернення з апеляційною скаргою з`явилася лише 29.01.2025.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, запроваджено для забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам у використанні наявних засобів (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37 - 38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За вказаних обставин у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до частини 2 статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадської організації на підставі частини 2 статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 234, 235, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №916/3832/23 за касаційною скаргою Громадської організації "Екологічний центр сталого розвитку України" на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.03.2025.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді Н. О. Волковицька

Є. В. Краснов