ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/948/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" за вх. ГСОО № 2-448/25 від 27.03.2025 про забезпечення позову у справі № 916/948/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" (вул. Лип Івана та Юрія, 11, м. Одеса, 65078)

до відповідача: Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65091)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1) Виконавчого комітету Одеської міської ради (пл. Біржова, 1, м. Одеса, 65026) 2) Управління реклами Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65091)

про визнання рішення протиправним,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, поданою через систему "Електронний кабінет", до відповідача, в якій просить суд визнати протиправним рішення Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради, оформлене листом від 30.09.2024 №575/01-27.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 11.08.2015 №376-рд.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.03.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" було залишено без руху із встановленням позивачу п`ятиденного строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 31.03.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/948/25; залучено до участі у справі третіх осіб, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено у справі підготовче засідання на 25 квітня 2025 року об 11:00.

27.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову у цій справі, в якій позивач просить суд до винесення остаточного рішення у цій справі заборонити Виконавчому комітету Одеської міської ради, Управлінню реклами Одеської міської ради та будь-яким третім особам здійснювати демонтаж об`єктів зовнішньої реклами, дозволи на розміщення яких анульовані відповідно до рішення Виконкому Одеської міської ради від 26.12.2024 № 1042 та його додатку, який містить Перелік дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ СЕРВІС», що анулюються.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що у зв`язку з розірванням відповідачем спірним рішенням (правочином) в односторонньому порядку договору від 11.08.2015 № 376-рд та, як наслідок, прийняттям Виконкомом Одеської міської ради рішення від 26.12.2024 № 1042 про анулювання дозволів та демонтаж об`єктів зовнішньої реклами, що належать ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ СЕРВІС» і виниклим у зв`язку з цим реальним ризиком демонтажу цих об`єктів, наразі існує ризик порушення цілісності конструкцій об`єктів реклами і пов`язаної з цим неможливості їх подальшого використання, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову судом.

31.03.2025 до суду надійшли письмові заперечення відповідача на заяву про забезпечення позову, в яких відповідач наголосив на тому, що: дії щодо здійснення демонтажу, про заборону яких просить позивач, не належать до повноважень Виконавчого комітету Одеської міської ради та Управління реклами Одеської міської ради, при цьому недопустимо та очевидно протиправно встановлювати заборону у відношенні будь-яких третіх осіб, які не визначені та не залучені до участі у справі; ТОВ «ГРАД ІНВЕСТ СЕРВІС» не доведено доказами наявності загрози здійснення демонтажу перелічених конструкцій Виконавчим комітетом Одеської міської ради та будь-якими третіми особами, адже заявник не надав жодних приписів або направлень Управління реклами Одеської міської ради, якими його було проінформовано про здійснення демонтажу вказаних у заяві про забезпечення позову рекламних засобів; під час розгляду Господарським судом Одеської області справи № 916/1456/24 відповідач не заперечував щодо наявності заборгованості; ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 у справі № 916/696/25 вже вирішувалось питання щодо аналогічної заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" за вх. ГСОО № 2-448/25 від 27.03.2025 про забезпечення позову у справі № 916/948/25, суд виснує про таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків зупинення дії рішень відповідача.

Водночас, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду. Має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Слід зазначити, що реальне виконання рішень судів є важливою гарантією забезпечення права на справедливий суд. Відсутність належного виконання судових рішень визнається Європейським судом з прав людини порушенням Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

У рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд зазначає, що обставини щодо наявності/відсутності обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору, разом цим, матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову містять відповідні обґрунтування, на підтвердження яких надано докази та які суд має оцінити, вирішуючи питання про наявність / відсутність підстав саме для вжиття заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем був укладений договір на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 11.08.2015 № 376-рд, за умовами якого позивачу надано право за плату тимчасово використовувати для розташування рекламних засобів місця на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.

Листом від 30.09.2024 за вих. № 575/01-27 відповідач повідомив позивача про розірвання укладеного між сторонами договору від 11.08.2015 № 376-рд з 30.09.2024, з посиланням на обставину наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за цим договором. У листі відповідач також звернув увагу позивача, що відповідно до п. 4.2.10. договору позивач зобов`язаний демонтувати у триденний термін рекламні засоби після закінчення терміну дії договору або його дострокового припинення.

Далі, 26.12.2024 Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі підпункту 13 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 16 Закону України «Про рекламу», статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», пункту 11.4 розділу 11 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, затверджених рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 квітня 2008 року № 434, було прийнято рішення про анулювання 116 дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ СЕРВІС», згідно з переліком, що додається, а також визначено, що об`єкти зовнішньої реклами, дозволи на розміщення яких анульовані, підлягають демонтажу у встановленому порядку. При цьому, вказане рішення виконкому мотивоване єдиною обставиною це розірвання відповідачем в односторонньому порядку спірним у даній справі рішенням укладеного між сторонами договору з 30.09.2024, що згідно з пунктом 11.4 розділу 11 Правил є однією з підстав анулювання дозволу на розміщення зовнішньої реклами до закінчення строку дії договору на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради. Також, Виконкомом у цьому рішенні роз`яснено, що це рішення може бути оскаржено до Одеської міської ради або окружного адміністративного суду в межах строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому подання позову до окружного адміністративного суду, а також відкриття провадження у відповідній адміністративній справі відповідно до статті 150 зазначеного кодексу, не зупиняють дію оскаржуваного рішення, якщо суд не застосував відповідних заходів забезпечення позову.

Листом від 20.01.2025 № 131/01-28 позивач звернувся до відповідача з проханням зробити перерахунок здійснених позивачем платежів по договору та повернути надмірно сплачені позивачем кошти. У вказаному листі позивач посилався на те, що відповідач безпідставно не зменшив розмір платежів під час воєнного стану в Україні на підставі рішення Одеської міської ради від 29.06.2022 № 969-VIII, з урахуванням внесених змін рішенням 28.09.2022 № 987-VIII.

У відповіді від 31.01.2025 № 01-28/131 на вищевказаний лист відповідач наголосив на відсутності підстав для застосування знижки на підставі вищевказаного рішення Одеської міської ради та здійснення перерахунку за вимогою позивача, посилаючись на те, що відносини, які виникають з тимчасового користування місцем для розташування рекламних засобів, не мають ознак притаманних відносинам у сфері оренди комунального майна.

Не погодившись з позицією відповідача, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду з позовом, що переданий на вирішення суду у цій справі, з вимогами про визнання протиправним рішення (правочину) Комунальної установи "Одесреклама" Одеської міської ради, оформленого листом від 30.09.2024 №575/01-27, про розірвання укладеного між сторонами договору, яке стало підставою для прийняття Виконавчим комітетом Одеської міської ради вищезгаданого рішення про анулювання дозволів та демонтаж об`єктів зовнішньої реклами.

Так, рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 № 434 затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі (далі Правила), які регламентують порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами та процедуру їх переоформлення, зміни й анулювання, визначають вимоги до технічного стану, художньо-естетичного вигляду та порядку розміщення рекламних засобів, умови користування місцями для розміщення зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності, підстави та порядок здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів, а також порядок здійснення контролю за дотриманням положень цих Правил.

Відповідно до п. 1.5. Правил наведені, зокрема, нижче терміни вживаються у наступних значеннях: демонтаж - комплекс заходів, які передбачають відокремлення рекламного засобу разом з основою від місця його розміщення, включаючи подальше транспортування на місце зберігання; протиправно розміщений рекламний засіб - рекламний засіб, що характеризується хоча б однією з наступних ознак: розміщується без виданого у встановленому порядку дозволу;

продовжує розміщуватись після закінчення терміну дії дозволу, у тому числі у випадку анулювання дозволу чи відмови у його продовженні; розміщується з недотриманням хоча б одного з визначених дозволом параметрів щодо формату, типу, розміру рекламного засобу та/або місце розташування якого не відповідає місцю, визначеному дозволом; розміщується на місцях, що перебувають у комунальній власності, без укладання відповідного договору з КУ «Одесреклама» Одеської міської ради, у тому числі у разі закінчення терміну дії договору або його дострокового розірвання; робочий орган - управління реклами Одеської міської ради, уповноважене Одеською міською радою регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси.

Згідно з п. 6.2. Правил виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення рекламного засобу. У випадку анулювання дозволу або закінчення терміну його дії рекламний засіб у триденний термін підлягає демонтажу у порядку, визначеному цими Правилами.

За змістом п. 13.1., 13.2. Правил демонтаж рекламних засобів здійснюється КУ «Одесреклама» Одеської міської ради за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів. Демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у наступних випадках: а) рекламний засіб є протиправно розміщеним; б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу; в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також, якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу.

Відповідно до п. 13.3. У випадках, визначених абзацом «а» пп. 13.2 цих Правил, демонтаж рекламного засобу здійснюється його власником за приписом робочого органу у термін, визначений приписом. Про виконання припису власник рекламного засобу зобов`язаний письмово повідомити робочий орган не пізніше наступного дня від дати демонтажу рекламного засобу. У разі невиконання зазначеного припису у встановлений робочим органом термін, демонтаж рекламного засобу здійснюється КУ «Одесреклама» Одеської міської ради.

Пунктом 13.4. Правил передбачено, що демонтаж рекламного засобу організовується КУ «Одесреклама» Одеської міської ради на підставі направлення, що видається робочим органом.

Водночас, відповідно до підп. 4.2.10. п. 4.2. договору відповідач зобов`язаний демонтувати в 3-денний термін рекламні засоби після закінчення терміну дії або дострокового припинення цього договору, а також у разі виникнення нагальної потреби для реконструкції, ремонту чи будівництва місця розташування спеціальної конструкції або зміни містобудівної ситуації.

Отже, враховуючи зміст рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2024 № 1042, прийняття якого є наслідком розірвання договору відповідачем спірним у даній справі рішенням (правочином) в односторонньому порядку, а також положення договору та Порядку, які визначають строки та алгоритм дій позивача, відповідача та Управління реклами Одеської міської ради щодо здійснення демонтажу об`єктів зовнішньої реклами (рекламних засобів), у зв`язку з розірванням договору в односторонньому порядку та анулюванням дозволів на розміщення реклами, суд виснує, що у спірних правовідносинах первісно на позивача покладений обов`язок зі здійснення демонтажу рекламних засобів. В цей же час, враховуючи, що позивач звернувся до суду з цим позовом та заявою про забезпечення позову, останній не здійснив демонтаж рекламних засобів та просить суд до вирішення спору у даній справі забезпечити позов та заборонити іншим особам здійснити такий демонтаж.

Так, наразі на розгляд суду позивачем переданий спір, за результатом вирішення якого судом буде надано оцінку питанню щодо правомірності/неправомірності рішення (правочину) відповідача про розірвання укладеного між сторонами договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 11.08.2015 № 376-рд, що в подальшому матиме вплив на правовідносини сторін в частині виконання зобов`язань, що визначені у вказаному договорі, та на право позивача за плату тимчасово використовувати для розташування рекламних засобів місця на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.

В цей же час, вчинення дій Управлінням реклами Одеської міської ради, відповідачем або іншими суб`єктами господарювання, які відповідно до вимог Правил можуть залучатись відповідачем на підставі відповідних договорів, які будуть направлені на здійснення демонтажу рекламних конструкцій до закінчення розгляду справи судом, істотно ускладнить чи унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс", у разі задоволення/часткового задоволення позову позивача.

Таким чином, суд вважає, що без вжиття судом заходів забезпечення позову у цій справі за заявою позивача, існує ризик, що останній не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що не забезпечить позивачу ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд враховує, що запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони здійснювати демонтаж об`єктів зовнішньої реклами, дозволи на розміщення яких анульовані відповідно до рішення Виконкому Одеської міської ради від 26.12.2024 № 1042 та його додатку, відповідає вимогам процесуального закону. В цей же час, з матеріалів справи судом наразі не встановлено, що вжиття цих заходів забезпечення позову призведе до обмеження прав відповідача або третіх осіб чи завдасть будь-якій особі шкоди чи збитків. Суд наголошує, що обраний позивачем захід забезпечення позову лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для забезпечення позивачу ефективного захисту або поновлення порушених прав та інтересів позивача, у разі задоволення/часткового задоволення позовних вимог.

Щодо заперечень відповідача на заяву про забезпечення позову, суд наголошує, що обставина наявності/відсутності заборгованості у позивача за договором, а також щодо правомірності/неправомірності спірного рішення (правочину) відповідача буде встановлюватись судом за результатом вирішення спору у цій справі на стадії розгляду справи по суті, проте, на даній стадії розгляду справи, суд надає оцінку чи може невжиття заходів забезпечення позову вплинути на ефективність судового захисту позивача у разі прийняття судом усіх з можливих варіантів судового рішення про задоволення/часткове задоволення/відмову позову/у позові.

Що стосується посилань відповідача на відсутність припису на здійснення демонтажу, то позивач не може вплинути на його не видачу, як і на не видачу відповідного направлення на здійснення демонтажу, враховуючи, що відповідач вже довів до відома позивача необхідність демонтажу рекламних засобів в 3 денний термін з дня дострокового припинення договору, а останній звернувся до суду з цим позовом та заявою про забезпечення позову. При цьому суд виходить з тієї обставини, що як Управління реклами Одеської міської ради, так і відповідач з залученими ним суб`єктами господарювання мають діяти у відповідності та на виконання чинного рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.12.2014 № 1042.

Щодо посилань відповідача на ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.02.2025 у справі № 916/696/25, якою позивачу відмовлено у вжитті аналогічних заходів забезпечення позову, суд зазначає, що у межах справи № 916/696/25, в якій заявлені вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку сум оплат, сплачених за договором, та про зобов`язання відповідача зробити відповідний перерахунок, суд виходив з тієї обставини, що договір є розірваним, а дозвіл анульований. Натомість, у цій справі вимоги позивача фактично спрямовані на поновлення договірних відносин між сторонами та виконання зобов`язань з використання для розташування рекламних засобів місць на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організації Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам. Таким чином, предмет позову у межах справ № 916/696/25 та № 916/948/25 є різним, а отже і оцінка судом необхідності вжиття заходів забезпечення позову здійснюється з урахуванням забезпечення ефективного судового захисту в межах заявленого позову.

Щодо посилань відповідача на відсутність у Виконавчого комітету Одеської міської ради повноважень здійснювати демонтаж, то суд погоджується з зазначеним твердженням відповідача з огляду на положення Правил і з огляду на те, що виконком у спірних правовідносинах вже прийняв відповідне рішення, виконання якого покладено на Управління реклами Одеської міської ради та відповідача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, враховуючи предмет даного спору та обґрунтування заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" про забезпечення позову, а також спроможність заходу забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду, суд виснує про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про забезпечення позову та заборони Комунальній установі "Одесреклама" Одеської міської ради, Управлінню реклами Одеської міської ради та іншим особам вчиняти дії щодо здійснення демонтажу об`єктів зовнішньої реклами, дозволи на розміщення яких анульовані відповідно до рішення Виконкому Одеської міської ради від 26.12.2024 № 1042 та його додатку, який містить Перелік дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ СЕРВІС», що анулюються.

Положеннями ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Оскільки за змістом норми статті 141 ГПК України пред`явлення особі, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, вимог забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), є правом, а не обов`язком господарського суду, а в матеріалах справи наразі відсутні докази того, що такі збитки можуть бути понесені відповідачем, суд не знайшов підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення позову у цій ухвалі. В цей же час суд роз`яснює, що відповідач не позбавлений права звернутись з відповідним клопотанням до суду окремо, з наведенням відповідних обґрунтувань та поданням підтверджуючих доказів.

Керуючись ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" за вх. ГСОО № 2-448/25 від 27.03.2025 про забезпечення позову у справі № 916/948/25 задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Комунальній установі "Одесреклама" Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65091, ), Управлінню реклами Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65091, ) та іншим особам вчиняти дії щодо здійснення демонтажу об`єктів зовнішньої реклами, дозволи на розміщення яких анульовані відповідно до рішення Виконкому Одеської міської ради від 26.12.2024 № 1042 «Про анулювання дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ СЕРВІС» та його додатку, який містить Перелік дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ СЕРВІС», що анулюються.

Строк дії заходів забезпечення позову визначений статтею 145 ГПК України.

Стягувачем за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Град Інвест Сервіс" (вул. Лип Івана та Юрія, 11, м. Одеса, 65078, )

Боржником за ухвалою є: Комунальна установа "Одесреклама" Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65091, )

Боржником за ухвалою є: Управління реклами Одеської міської ради (вул. Косовська, 2-Д, м. Одеса, 65091, )

Ухвала набирає законної сили 31.03.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Суддя Бездоля Дмитро Олександрович