РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2025Справа № 910/4106/24
За позовом Акціонерного товариства "Укртранснафта", м. Київ

до Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк", м. Київ

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Віталія Паламарчука , м. Київ

про зобов`язання вчинити дії -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Пронюк В.Я. (адвокат за довіреністю №388 від 02.12.2024 року);

від відповідача: Погорєлов А.П. (в порядку самопредставництва).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

04.04.2024 року Акціонерне товариство "Укртранснафта" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" Віталія Паламарчука (відповідач) про зобов`язання відповідача включити грошові вимоги позивача в розмірі 60 366,00 грн за банківською гарантією №BG/U/03-2-03245 від 08.06.2023 року до реєстру акцептованих вимог кредиторів у восьму чергу задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

01.05.2024 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справ за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.07.2024.

24.05.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що заявлена позивачем вимога не може бути задоволена, оскільки розпочато процедуру ліквідації банку, а це є самосійною підставою для відмові в задоволенні позову. Відповідачем вказано, що під час ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань, а вимога позивача є само додатковим зобов`язанням.

31.05.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що оскільки гарантійний випадок настав до початку процедури ліквідації банку, тому зобов`язання зі сплати гарантійного зобов`язання повинне бути виконане відповідачем.

В підготовчому засіданні 23.07.2024 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 17.09.2024.

Ухвалою від 17.09.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2024 року.

Ухвалою від 11.12.2024 року сторін повідомлено, що засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у відпустці, наступне засідання призначено на 18.03.2025 року.

В засіданні 18.03.2025 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами електронного аукціону, що відбувся 21 червня 2023 року, тендерна пропозиція ДП «ЗАХІДНИЙ ЕТЦ» за Лотом 1 «Комплексне діагностичне обстеження протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини магістральних трубопроводів на 3-х ділянках визнана найбільш економічно вигідною.

19 липня 2023 року АТ «Укртранснафта» оприлюднило в електронній системі закупівель протокол № 154УОВ/5, яким ухвалено рішення про обрання переможцем за Лотом 1 ДП «ЗАХІДНИЙ ЕТЦ» та про намір укласти з ним договір про закупівлю інженерних послуг різних (код 71330000-0 за ДК 021:2015) (комплексне діагностичне обстеження протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини магістральних трубопроводів (3 лоти)) за Лотом 1.

08 червня 2023 року Акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» (далі - АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК», Відповідач, Банк) видало на користь Акціонерного товариства «Укртранснафта» (далі - АТ «Укртранснафта», Позивач) банківську гарантію № BG/U/03-2-03245 на суму 60 366,00 грн., як забезпечення тендерної пропозиції Державного підприємства «ЗАХІДНИЙ ЕКСПЕРТНО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДЕРЖПРАЦІ» (далі - ДП «ЗАХІДНИЙ ЕТЦ»), учасника відкритих торгів з особливостями на закупівлю інженерних послуг різних (комплексне діагностичне обстеження протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини магістральних трубопроводів (3 лоти) за Лотом 1 «Комплексне діагностичне обстеження протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини магістральних трубопроводів на 3-х ділянках» (надалі - Процедура закупівлі). Строк дії цієї банківської гарантії з 09 червня 2023 року по 20 жовтня 2023 року.

Як зазначає позивач, відповідно до абзацу 4 пункту 49 постанови Кабінету Міністрів України № 1178 від 12 жовтня 2022 року «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» (далі постанова № 1178 від 12 жовтня 2022 року) Замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем процедури закупівлі, протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 15 днів з дати прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та тендерної пропозиції переможця процедури закупівлі. У випадку обґрунтованої необхідності строк для укладення договору може бути продовжений до 60 днів.

Таким чином, як вказано в позові, крайній строк для укладення договору про закупівлю між АТ «Укртранснафта» та ДП «ЗАХІДНИЙ ЕТЦ» до 03 серпня 2023 року.

У зв`язку з великим об`ємом документів для перевірки, керуючись абзацом 4 пункту 49 постанови № 178 від 12 жовтня 2022 року, позивачем службовою запискою № 41-01/25/5648/9-23 від 31 липня 2023 року продовжено строк для укладення договору по Лоту 1 до 60 днів.

Відповідно до підпункту 6.3.3 пункту 6.3 тендерної документації, яка розміщувалась в електронній системі публічних закупівель Prozorro, щодо відкритих торгів на закупівлю інженерних послуг різних (код 71330000-0 за ДК 021:2015) (комплексне діагностичне обстеження протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини магістральних трубопроводів (3 лоти), до підписання Договору про закупівлю учасник-переможець, надає замовнику відповідну інформацію про право підписання договору про закупівлю.

У випадку ненадання переможцем інформації про право підписання договору про закупівлю переможець вважається таким, що відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю та підлягає відхиленню.

07 вересня 2023 року АТ «Укртранснафта» звернулось до ДП «Західний ЕТЦ» із листом, яким просило в найкоротший строк, але не пізніше 11 вересня 2023 року, до підписання договору про закупівлю надати документи, що підтверджують повноваження особи про вчинення значного господарського зобов`язання (правочину) згідно із Статутом ДП «Західний ЕТЦ».

Також, вказаним листом було повідомлено про те, що у випадку ненадання ДП «Західний ЕТЦ» документів про право підписання договору про закупівлю у

зазначений вище строк, ДП «Західний ЕТЦ» вважатиметься таким, що відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю та підлягає відхиленню.

Однак, ДП «Західний ЕТЦ» не надало у визначений строк документи, які б підтверджували повноваження особи про вчинення значного господарського зобов`язання (правочину) згідно із Статутом ДП «Західний ЕТЦ».

У зв`язку з вказаним вище, АТ «Укртраснафта» 19 вересня 2023 року протоколом № 154УОВ/7 прийняло рішення про відхилення тендерної пропозиції ДП «Західний ЕТЦ» (за Лотом 1) на закупівлю інженерних послуг різних (код 71330000-0 за ДК 021:2015) (комплексне діагностичне обстеження протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини магістральних трубопроводів (3 лоти)) згідно з абзацом 2 підпункту 3 пункту 44 Особливостей, оскільки переможець процедури закупівлі відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю.

25 вересня 2023 року ДП «Західний ЕТЦ» подало скаргу № UA-2023-06-01-003160-a.a2 до Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства в сфері публічних закупівель (далі - Комісія) на вищевказане рішення АТ «Укртраснафта» про відхилення тендерної пропозиції.

Рішенням Комісії № 16402-р/пк-пз від 13 жовтня 2023 року постановлено відмовити ДП «ЗАХІДНИЙ ЕТЦ» у задоволенні скарги № UA-2023-06-01-003160-a.a2 від 25 вересня 2023.

Таким чином, як наполягає позивач, у зв`язку з відмовою ДП «Західний ЕТЦ» від підписання договору про закупівлю, саме 19 вересня 2023 року (дата прийняття рішення АТ «Укртранснафта» про відхилення тендерної пропозиції ДП «ЗАХІДНИЙ ЕТЦ» (за Лотом 1)) настав гарантійний випадок за банківською гарантією № BG/U/03-2-03245 від 08 червня 2023 року.

На підставі рішення Національного банку України № 350-рш/БТ від 05 жовтня 2023 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКИЙ-БУДІВЕЛЬНО ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1235 від 05 жовтня 2023 року «Про ліквідацію АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого повноваження ліквідатора з 06 жовтня 2023 року по 05 жовтня 2026 року (включно) делеговані Паламарчуку Віталію Віталійовичу.

12 жовтня 2023 року відповідна інформація була опублікована в газеті «Урядовий кур`єр».

Таким чином, як вказано в позові, гарантійний випадок та обов`язок відповідача сплатити АТ «Укртранснафта» грошову суму, відповідно до умов банківської гарантії, виник 19 вересня 2023 року, тобто до початку процедури ліквідації Банку.

У зв`язку з настанням гарантійного випадку (відмова ДП «Західний ЕТЦ» від підписання договору про закупівлю), 19 жовтня 2023 року АТ «Укртранснафта» зверулось до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «УКРАЇНСЬКИЙ-БУДІВЕЛЬНО ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» Паламарчука В. із заявою № 17-02/7/7824-23 про визнання вимог кредитора, якою просило визнати АТ «Укртранснафта» кредитором АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» за заборгованістю, що виникла на підставі вимоги платежу за банківською гарантією забезпечення тендерної пропозиції № BG/U/03-2-03245 від 08 червня 2023 року у розмірі 60 366,00 грн. та включити таку вимогу до реєстру вимог кредиторів.

15 листопада 2023 року АТ «Укртранснафта» отримало відповідь від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» Паламарчука В. № 355 від 13 листопада 2023 року, в якій зазначено, що кредиторська вимога № 17-02/7/7824/23 від 19 жовтня 2023 року відхилена Банком, оскільки АТ «Укртранснафта» не є клієнтом банку, відповідно немає будь-яких рахунків в Банку і не може бути його кредитором.

29 листопада 2023 року АТ «Укртранснафта» повторно звернулось до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» Паламарчука В. із заявою № 17-02/7/9071-23, в якій зазначало про незаконність відмови у визнанні кредиторських вимог та повторно наполягало на визнанні себе кредитором АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНКУ» за заборгованістю, що виникла на підставі вимоги платежу за банківською гарантіє та включення такої кредиторської заборгованості до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

19 грудня 2023 року від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» надійшла відповідь № 869, якою відмовлено у вимогах АТ «Укртранснафта» викладених у заяві № 17-02/7/7824-23 від 19 жовтня 2023 року.

Зважаючи на те, що гарантійний випадок за банківською гарантією №BG/U/03-2-03245 настав 19 вересня 2023 року, тобто до початку процедури ліквідації Банку, а також на те, що АТ «Укртранснафта» заявило кредиторські вимоги до Відповідача з дотриманням строку, встановленого частиною 1 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», позивач вважає відмову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» про включення грошової вимоги АТ «Укртранснафта» в розмірі 60 366,00 грн. за банківською гарантією № BG/U/03-2-03245 від 08 червня 2023 року до реєстру акцептованих вимог кредиторів незаконною, у зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що заявлена позивачем вимога не підлягає задоволенню, оскільки розпочато процедуру ліквідації банку, а це є самосійною підставою для відмові в задоволенні позову. Відповідачем вказано, що під час ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань, а вимога позивача є само додатковим зобов`язанням.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ч. 1 ст. 200 ГК України гарантія (банківська гарантія) є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження банком, іншою фінансовою установою задоволення вимог управненої сторони в розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає зазначене у ньому певне зобов`язання або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Як передбачено ч. 4 ст. 200 ГК України, до відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 563 ЦК України унормовано, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

2-1) накладення нових обтяжень чи обмежень на майно (активи) (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій);

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку;

4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

5) нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами;

6) заміна кредитора у зобов`язанні банку на договірній основі, крім випадків передачі всього або частини майна (активів) та всіх або частини зобов`язань приймаючому або перехідному банку.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов`язань.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України», кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку, що передбачено ст. 45, 48, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 566 ЦК України обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію.

Зобов`язання зі сплати кредиторові грошової суми у гаранта виникає після порушення боржником зобов`язання і звернення кредитора до гаранта з відповідною вимогою (частини перша, друга статті 563 ЦК України).

Тобто забезпечення виконання зобов`язання перетворюється в грошове зобов`язання гаранта перед кредитором з моменту допущення порушення зобов`язання боржником і звернення кредитора.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (частина третя статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Зі змісту наведених норм вбачається, що строк виконання всіх грошових зобов`язань настає з дня початку процедури ліквідації.

Відповідно, таке грошове зобов`язання має існувати на момент початку процедури ліквідації банку. Жодних додаткових зобов`язань після початку процедури ліквідації, крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, не виникає.

В силу положень статей 560, 563, 566 ЦК України, статті 200 ГК України у їх взаємозв`язку з нормами пункту 3 частини другої, частин третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обов`язок гаранта сплатити бенефіціару суму, передбачену гарантією (грошове зобов`язання), настає у випадку, якщо принципал порушив зобов`язання і бенефіціар звернувся до гаранта з вимогою про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії до початку процедури ліквідації банку. У такому випадку строк виконання зобов`язання зі сплати визначеної гарантією суми настав і підлягає включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, який ліквідується.

Якщо порушення боржником свого зобов`язання і звернення кредитора до гаранта відбулося вже після початку процедури ліквідації банку, то такі вимоги є додатковими в розумінні частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і не пов`язані зі здійсненням ліквідаційної процедури, оскільки грошове зобов`язання у гаранта було відсутнє на момент ухвалення рішення про ліквідацію банку, що обумовлено специфічним характером такого засобу забезпечення виконання зобов`язання, як банківська гарантія (виникає після порушення боржника і звернення кредитора).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2024 р. у справі № 910/7235/23.

12.10.2023 р. в офіційному друкованому виданні - газеті "Урядовий кур`єр" № 205 (7603) опубліковано оголошення про те, що відповідно до рішення правління Національного банку України від 05.10.2023 р. № 350-рн "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалено рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк".

Таким чином, зобов`язання Акціонерного товариства "Укрбудінвестбанк" за банківською гарантією були припинені з моменту запровадження процедури ліквідації з 06.10.2023 р.

В свою чергу 19.10.2023 р. Акціонерне товариство "Укртранснафта" звернулось до Акціонерного товариства "Укрбудінвестбанк" з письмовою вимогою за банківською гарантією №BG/U/03-2-03245 від 08.06.2023, тобто після початку процедури ліквідації Акціонерного товариства "Укрбудінвестбанк".

Враховуючи приписи статей 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок банка сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії не настав, відтак відсутні правові підстави для включення до кредиторських вимог грошові вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" щодо відшкодування суми банківської гарантії у розмірі 60 366,00 грн.

У постанові від 18.04.2024 у справі № 910/7235/23 Верховний Суд вказав на те, що строк виконання усіх грошових зобов`язань банку настає з дня початку процедури його ліквідації. Відповідно, грошове зобов`язання має існувати на момент початку процедури ліквідації банку. Жодні додаткові зобов`язання після початку процедури ліквідації, крім витрат, що безпосередньо пов`язані із здійсненням ліквідаційної процедури, не виникають.

У зазначеній постанові Верховний Суд виснував, зокрема, що гарантія є одним з видів забезпечення виконання зобов`язань. Ураховуючи приписи статей 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Близький за змістом правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 910/21641/17, від 20.06.2018 у справі № 904/9536/17, від 02.03.2018 у справі № 910/8297/17 та від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17.

Також Верховний Суд у постанові від 27.02.2024 у справі №910/7234/23 вказав на необхідність дослідження моменту настання гарантійного випадку до початку ліквідації банку або після початку ліквідації банку, що в подальшому буде підставою для включення грошових вимог бенефіціара до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку або відмови у включенні.

Відповідно до частини першої статті 566 ЦК України обов`язок гаранта перед кредитором обмежується сплатою суми, на яку видано гарантію.

Отже, згідно з положеннями статей 560, 563, 566 ЦК України та 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання зобов`язання, яке полягає в тому, що гарант у разі порушення боржником зобов`язання, зобов`язується сплатити кредиторові, на його вимогу, грошову суму в розмірі, зазначеному в гарантії.

Відповідно до частини першої та другої статті 563 ЦК України зобов`язання зі сплати кредиторові грошової суми у гаранта виникає після порушення боржником зобов`язання і звернення кредитора до гаранта з відповідною вимогою.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, яка не має на меті отримання прибутку і не відповідає за зобов`язаннями банків. Фонд є юридичною особою публічного права, яка має відокремлене майно, що є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною першою статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Основним завданням Фонду відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб , а також виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до вимог статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

З дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) Фонд забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів. Порядок задоволення кредиторів неплатоспроможного банку врегульовано положеннями статей 45, 46, 48, 49, 52 спеціального Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статей 45, 46 цього Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до вимог статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами, протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до вказаної норми Фонд здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх непідтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та у разі потреби заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Згідно з частиною восьмою Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" законодавчі та інші нормативно правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його вкладниками/кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

З урахуванням норм чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, правовідносини сторін у цій справі не регулюються ЦК України, оскільки визначаються спеціальним законом - Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

У частині третій статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Отже, відповідно до статей 560, 563, 566 ЦК України, статті 200 ГК України у взаємозв`язку з нормами пункту 3 частини другої, частин третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обов`язок гаранта сплатити бенефіціару суму, передбачену гарантією (грошове зобов`язання), настає у випадку порушення принципалом зобов`язання та звернення бенефіціара до гаранта з вимогою про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії саме до початку процедури ліквідації банку. У такому випадку строк виконання зобов`язання зі сплати визначеної гарантією суми у розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вважається таким, що настав, і підлягає включенню до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, який ліквідується.

У разі якщо порушення боржником свого зобов`язання і звернення кредитора до гаранта відбулося вже після початку процедури ліквідації банку, такі вимоги є додатковими в розумінні частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та не пов`язані зі здійсненням ліквідаційної процедури, оскільки грошове зобов`язання у гаранта було відсутнє на момент ухвалення рішення про запровадження процедури ліквідації банку, що обумовлено специфічним характером такого засобу забезпечення виконання зобов`язання, як банківська гарантія, моментом виникнення якої є порушення зобов`язань боржником та звернення бенефіціара з вимогою.

Таким чином, встановивши факт направлення позивачем відповідачу вимоги про виплату суми банківської гарантії після введення процедури ліквідації Банку, ураховуючи положення частини третьої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суд зазначає, що на позивача поширюються обмеження щодо задоволення майнових вимог, впроваджені цим Законом, а тому його вимоги не можуть бути задоволені поза межами ліквідаційної процедури банку в окремому позовному провадженні, оскільки вимоги позивача, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню не підлягають і вважаються погашеними.

За таких обставин, суд зазначає, що вимога позивача про зобов`язання Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" кредиторських вимог Акціонерного товариства "Укртранснафта" про відшкодування суми банківської гарантії у розмірі 60 366,00 грн є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір позивача, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, залишається за останнім.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Залишити за Акціонерним товариством "Укртранснафта" судовий збір, сплачений до державного бюджету.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 31.03.2025 року.

Суддя С. МОРОЗОВ