ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Справа № 915/585/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

розглянувши без виклику сторін

справу № 915/585/24

за позовом Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України, м. Миколаїв, пр. Миру, 62-а;

до товариства з обмеженою відповідальністю САЛОХА-П,

Миколаївська область, Миколаївський район, с. Михайлівка, Степівська ТГ, вул. Польова, буд. 4А;

про стягнення грошових коштів по компенсації земельного податку у сумі 876892 грн. 89 коп. за договором про спільний обробіток землі від 16.08.2016 № 13,-

В С Т А Н О В И В:

Миколаївським квартирно - експлуатаційним управлінням Командування Сил логістики Збройних Сил України (далі - Миколаївське КЕУ) пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) САЛОХА-П з вимогами про стягнення з останнього грошових коштів по компенсації земельного податку у загальній сумі 876892 грн. 89 коп. - борг, з посиланням на неналежне виконання ТОВ САЛОХА-П зобов`язань за укладеним з позивачем договором про спільний обробіток землі від 16.08.2016 № 13, з урахуванням додаткових угод від 07.04.2017 № 1, від 10.09.2018 № 2, від 13.02.2019 №3, від 30.11.2020 № 4 (далі-договір), а саме, зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати по компенсації земельного податку у період жовтень 2023 - березень 2024, внаслідок чого виник борг.

У позовній заяві також викладено вимогу про стягнення з САЛОХА-П грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження в даній справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, цією ж ухвалою, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України ? п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. При цьому, визначено провести розгляд справи №915/585/24 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану.

Ухвала суду від 27.05.2024 направлена до електронного кабінету відповідача через систему «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, документ доставлено до електронного кабінету відповідача 27.05.2024.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Ураховуючи, що ТОВ САЛОХА-П не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву та участі у розгляді справи, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

16 серпня 2016 між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаїв (далі - позивач), який у подальшому змінив назву на Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України, та Товариством з обмеженою відповідальністю САЛОХА-П (відповідач) укладено договір №13 про спільний обробіток землі (надалі - договір), відповідно до умов якого з метою відпрацювання співпраці з підприємствами і залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності та життєздатності КЕВ м. Миколаїв, сторони за цим договором домовилися про спільну діяльність і співробітництво без утворення юридичної особи з використанням земель, які надані стороні-1 в безстрокове користування та можливостей сторони-2 спільно діяти для досягнення загальних цілей, а саме: вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва, збирання, зберігання та їх подальша реалізація (п.1.1 Договору).

До вказаного договору між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 07.04.2017, додаткову угоду №2 від 10.09.2018, Додаткову угоду №3 від 13.02.2019 та Додаткову угоду №4 від 30.11.2020.

У відповідності до п. 4.1 (в редакції додаткової угоди від 30.11.2020 №4), сторона -2 зобов`язана щомісячно, до 20 числа наступного за звітнім місяця, починаючи з серпня місяця 2020 року, компенсувати стороні -1 вартість сплаченого стороною-1 земельного податку в розмірі 100%. Сума земельного податку, що підлягає компенсації, кожного наступного календарного року може змінюватись, залежно від встановленої рішенням органів місцевого самоврядування ставки земельного податку для відповідної категорії земель на кожен наступний календарний рік.

Абзацем 3 пункту 3.1 розділу 3 договору (в редакції додаткової угоди від 30.11.2020 №4) передбачено обов`язок позивача письмово повідомити ТОВ САЛОХА-П про розмір належного до компенсації земельного податку, протягом п`яти робочих днів після подання Стороною-1 податкової декларації щодо нарахування узгодженого податкового зобов`язання зі сплати земельного податку до відповідного фіскального органу.

Згідно п. 6.1 договору (в редакції додаткових угод від 07.04.2017 №1 та від 30.11.2020 №4) внесок сторони-1 - вартість права обробки земельних ділянок загальною площею 5000 га, згідно до Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору, а також ділова репутація та ділові зв`язки та складає 11450000 грн.

У відповідності до п. 6.2 договору, внесок сторони-2 - грошові кошти, паливно-мастильні матеріали, обробка ґрунтів, сівба, посадка, внесення добрив та засобів захисту рослин, всі необхідні дії щодо вирощування сільськогосподарський культур, а також професійні знання, навички та вміння, ділова репутація та ділові зв`язки, інше, що встановлюють сторони по закінченню сільськогосподарського року.

Відповідно до п. 7.1 договору грошові та майнові внески сторін є їх спільною власністю. Земельна ділянка є власністю держави. При повному розподілу прибутку майно, створене за договором є власністю сторони-2 жодна із сторін не має права розпоряджатись майном, що є внеском іншої сторони та яке належало їй на праві власності без її дозволу.

Згідно п. 8.1 договору (в редакції додаткової угоди від 07.04.2017 №1) прибуток, що отримується сторонами від спільної обробки землі, підлягає розподілу пропорційно понесеним фактичним затратам на вирощування сільськогосподарської продукції, при цьому сторона-1 в будь-якому випадку (окрім випадків, передбачених договором) повинна отримати прибуток у розмірі не менше частки та внеску, визначеному у статті 6 цього договору.

Пунктом 8.3 договору (в редакції додаткової угоди від 30.11.2020 №4) визначено, що фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної частки прибутку стороні-1 та утримання відповідної частки прибутку стороною-2.

Відповідно до п. 8.4 договору (в редакції додаткової угоди від 10.09.2018 №2) сторони погодились, що сторона-2 перераховує стороні-1 щомісячно, до 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року грошові кошти в сумі 200000,0 грн. та з липня по грудень поточного календарного року - грошові кошти в сумі 1708333,34 грн., що в загальному дорівнює розміру внеску сторони-1, як дострокове розподілення очікуваного прибутку від спільної діяльності у поточному календарному році.

При цьому сторони домовились, що розподіл прибутку в 2018 році здійснюватиметься наступним чином: сторона-2, починаючи з 20.09.2018 та в подальшому до 20 числа кожного поточного місяця, здійснює перерахунок на розрахунковий рахунок сторони-1 грошових коштів у розмірі 1708333,34 грн., при цьому частина прибутку, в сумі 4616666,68 грн., що підлягала сплаті за січень-серпень 2018 року, має бути перерахована стороною-2 до 20 грудня 2018 року. Кінцевим строком розподілу прибутку у 2018 році вважається 20 грудня 2018 року. За умов належного виконання зазначеного порядку розподілу прибутку сторона-2 набуває права самостійно та на власний розсуд розпоряджатись рештою результатів спільної діяльності.

У відповідності до п. 12.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту укладення.

Згідно п. 12.2 договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020) цей договір укладений строком на 9 сільськогосподарських років, тобто до 31.12.2025 року з обов`язковим щорічним узгодженням (індексацією) ціни внесків сторін за цим договором на кожний наступний сільськогосподарський рік впродовж строку дії договору. Зміна (збільшення, зменшення) розміру внесків сторін ґрунтується на рівні інфляції в країні на момент визначення розміру внесків. Обов`язкове щорічне узгодження (індексація) ціни внесків проводиться сторонами в строк до 01 січня кожного року індексація внесків сторін у 2016 та 2017 роках не проводиться.

Договір та додаткові угоди підписані сторонами та скріплені печатками сторін.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Позивачем на адресу відповідача направлено листи про необхідність сплати зобов`язань з компенсації земельного податку за 2023 рік та за 2024 рік (листи від 20.02.2023 № 359, від 19.02.2024 № 635).

Як вбачається з розрахунку позивача, компенсація земельного податку за жовтень грудень 2023 року, січень - березень 2024 року становить 877442,89 грн.

За твердженнями позивача, в порушення умов договору та вимог законодавства , ТОВ САЛОХА-П не виконало свої зобов`язання щодо сплати заборгованості за договором, а саме, зобов`язань щодо оплати по компенсації земельного податку за період жовтень грудень 2023 року та січень березень 2024 року, внаслідок чого у відповідача виник борг у загальному розмірі 876892,89 грн.

Чинним законодавством передбачено, що суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст.193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як визначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно, до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ураховуючи наведені вище положення законодавства та обставини, встановлені судом, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача компенсації податку на землю за період жовтень грудень 2023 року та січень березень 2024 року в розмірі 876892,89 грн., яка заявлена у позові, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України).

Отже, витрати Миколаївського квартирно - експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України на оплату позовної заяви судовим збором, згідно платіжної інструкції від 13.05.2024 № 506 у сумі 10522,71 грн., належить у зазначеній сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю САЛОХА-П (54001, Садова, 1, офіс 216, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 39483940) на користь Миколаївського квартирно - експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України (54056, м. Миколаїв, пр. Миру, 62-а, ідентифікаційний код 08029523) 876892,89 грн. заборгованості із компенсації витрат з оплати земельного податку, а також витрати на оплату судового збору у розмірі 10522,71 грн.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Коваль