ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

02.04.2025м. ДніпроСправа № 904/626/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку підготовчого провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експоімпорт Юніон" (м. Дніпро)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 05/08-24 від 27.08.2024 у загальному розмірі 456 811 грн. 49 коп. Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експоімпорт Юніон" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № 05/08-24 від 27.08.2024 у загальному розмірі 456 811 грн. 49 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 408 900 грн. 00 коп. - основний борг;

- 18 535 грн. 81 коп. - пеня;

- 20 445 грн. 00 коп. - штраф;

- 6 925 грн. 74 коп. - інфляційні втрати;

- 2 004 грн. 94 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 05/08-24 від 27.08.2024 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений позивачем у період з 31.08.2024 по 09.12.2024 товар, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 408 900 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 5.5. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 22.10.2024 по 17.02.2025 в сумі 18 535 грн. 81 коп., а також, штраф у розмірі 5% від простроченої суми, в загальній сумі 20 445 грн. 00 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з грудня 2024 року по січень 2025 року у сумі 6 925 грн. 74 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 22.10.2024 по 17.02.2025 у сумі 2 004 грн. 94 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2025 позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. суду № 8412/25 від 26.02.2025).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 03.03.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.03.2025.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду № 10062/25 від 10.03.2025), в якому він повідомляє про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд проводити судові засідання без участі позивача та його представника.

У підготовче засідання 18.03.2025 представники позивача та відповідача не з`явились, при цьому всі учасники справи повідомлені про день, час та місце судового засідання належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 03.03.2025 до їх Електронних кабінетів в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені Довідки про доставку електронного листа, згідно з якими ухвала суду від 03.03.2025 доставлена до Електронних кабінетів позивача та відповідача - 04.03.2025 (а.с. 61-62).

Судом було відзначено, що ухвалою суду від 03.03.2025, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

З урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, 04.03.2025 відповідач отримав ухвалу суду від 03.03.2025, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа в Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (а.с. 62).

Враховуючи дату отримання відповідачем ухвали суду - 04.03.2025, граничним строком подання відзиву на позовну заяву є 19.03.2025 включно, тому станом на 18.03.2025 строк на подання відзиву на позовну заяву - не закінчився.

Відповідно до частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи вказані обставини справи, суд вважав за необхідне відкласти розгляд справи, оскільки суд позбавлений можливості вирішити питання, передбачені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, а також з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 18.03.2025 підготовче засідання було відкладено на 02.04.2025.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду № 12279/25 від 24.03.2025), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи докази часткової оплати відповідачем заборгованості за спірним договором.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання (вх. суду № 13965/25 від 02.04.2025), в якому він просить суд долучити до матеріалів справи докази часткової сплати відповідачем заборгованості за спірним договором, а також повідомляє про те, що: позовні вимоги підтримує; просить суд судові засідання проводити за відсутності представника позивача; не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Крім того, позивач вказує на те, що наявні у позивача докази подані до суду, про всі відомі обставини повідомлено, у позивача відсутня фінансова можливість забезпечити участь адвоката у судовому процесі, тому позивач просить не обмежувати доступ позивача до правосуддя.

У підготовче засідання 02.04.2025 представники позивача та відповідача не з`явились (неявка представника позивача є повторною), про день час та місце даного засідання всі учасники справи були повідомлені належним чином; представник відповідача причин неявки суду не повідомив.

Так, судом встановлено, що всі учасники справи про день, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується такими доказами:

- щодо позивача - Довідкою про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала суду від 18.03.2025 доставлена до його Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи - 19.03.2025 (а.с. 70).

- щодо відповідача - Довідкою про доставку електронного листа, згідно з якою ухвала суду від 18.03.2025 доставлена до його Електронного кабінету в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи - 18.03.2025 (а.с. 71).

При цьому суд наголошує на тому, що явка у підготовче засідання 02.04.2025 була визнана обов`язковою (пункт 2 резолютивної частини ухвали суду від 18.03.2025).

Більше того, місцезнаходженням як позивача, відповідача так і суду є місто Дніпро, в якому з початку військової агресії не велися активні бойові дії, ситуація протягом всього часу воєнного стану в Україні є контрольованою Збройними Силами України; повітряні тривоги в день підготовчого засідання - 02.04.2025 станом на 11:20 (час призначеного засідання) по Дніпропетровській області не оголошувались.

З приводу належного повідомлення позивача про день, час та місце підготовчого засідання 02.04.2025 слід зазначити також таке.

Відповідно до частин 5, 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом було з`ясовано, що позивач та відповідач мають зареєстровані Електронні кабінети в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, у зв`язку з чим ухвала суду від 18.03.2025 була направлена вказаним учасникам справи засобами електронного зв`язку, а саме:

- позивачу в його Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи;

- відповідачу в його Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду від 18.03.2025 була надіслана судом в Електронний кабінет позивача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено Довідку про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 18.03.2025 була доставлена до Електронного кабінету позивача - 19.03.2025 о 5:15 (а.с.70).

Отже, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, 19.03.2025 позивач отримав ухвалу суду від 18.03.2025, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа в Електронний кабінет відповідача в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи (а.с.70).

За змістом частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Більше того, за більше ніж два тижні з моменту отримання ухвали суду від 18.03.2025 (а.с.70) у позивача була можливість надати повноваження іншому представнику, навіть, якщо представник, що залучений до участі у даній справі, на даний час не має можливості забезпечити явку у призначене на 02.04.2025 підготовче засідання.

Розглянувши подане позивачем клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача, суд не вбачав підстав для його задоволення, з огляду на таке:

- як встановлено судом вище, та що вбачається з поданого позивачем 02.04.2025 клопотання, позивач належним чином повідомлений про день, час та місце даного підготовчого засідання;

- відповідно до частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

- у даному випадку неявка представника позивача у підготовче засідання 02.04.2025 є повторною, оскільки у попереднє підготовче засідання 18.03.2025 представник позивача також не з`явився;

- у позивача була можливість надати повноваження іншому представнику, навіть, якщо представник, що залучений до участі у даній справі, на даний час не має можливості забезпечити явку у судове засідання (вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 09.12.2020 у справі № 914/2259/17), тим більше, що вказана неможливість є вже не першою;

- у випадку неможливості прибуття до приміщення суду, позивач не був позбавлений права та можливості звернутися до суду із клопотанням про участь у судовому засіданні 02.04.2025 в режимі відеоконференції, але таким правом не скористався та з таким клопотанням до суду не звертався;

- відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України). Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 873/287/23, від 06.02.2024 у справі № 910/1405/14 (910/16475/21), від 30.01.2024 у справі № 904/1615/22, від 26.05.2020 у справі № 922/1200/18, від 04.06.2020 у справі № 914/6968/16 та інших.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

У даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 177 Господарського процесуального кодексу завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Судом також враховано, що відповідно до частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема:

- з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

- у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

- вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

- може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

- з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

- з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

- вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

- вирішує заяви та клопотання учасників справи;

- встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

- з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

- призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

- здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У даному випадку слід наголосити, що у позовній заяві, поданій до господарського суду 17.02.2025, позивач посилається на те, що заборгованість за поставлений в період з 31.08.2024 по 09.12.2024 товар становить 408 900 грн. 00 коп. На вказану заборгованість позивач також здійснює нарахування пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних у період прострочення з 22.10.2024 по 17.02.2025.

У той же час, разом з клопотанням від 24.03.2025 позивач долучив до матеріалів справи докази часткового погашення заявленої до стягнення заборгованості, а саме:

- платіжну інструкцію № 16468 від 11.02.2025 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з видатковою накладною № 10 від 05.11.2024 по договору № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 75);

- платіжну інструкцію № 16681 від 21.02.2025 на суму 100 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з договором № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 74);

- платіжну інструкцію № 16805 від 28.02.2025 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з договором № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 73);

- платіжну інструкцію № 17042 від 07.03.2025 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з видатковими накладними № 12 та № 13 від 27.11.2024 по договору № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 76).

У подальшому, разом з клопотанням від 02.04.2025, позивачем також були долучені докази погашення відповідачем заявленої до стягнення у даній справі заборгованості, а саме:

- платіжна інструкція № 17042 від 07.03.2025 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з видатковими накладними № 12 та № 13 від 27.11.2024 по договору № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 80);

- платіжна інструкція № 17231 від 21.03.2025 на суму 100 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з договором № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 81);

- платіжна інструкція № 798 від 28.03.2025 на суму 58 900 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з договором № 05/08-2024 від 27.08.2024, у тому числі ПДВ 20% - 9 816 грн. 67 коп." (а.с. 82).

Більше того, у клопотанні від 02.04.2025 позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує, жодним чином не пояснюючи ту обставину, що раніше ним були долучені до матеріалів справи докази часткового погашення заборгованості в сумі 50 000 грн. 00 коп. до звернення із позовом до суду, що свідчить про відсутність заборгованості в цій частині перед позивачем станом на момент звернення з позовом до суду. Також позивач жодним чином не пояснив підстави здійснення нарахування на зазначену суму заборгованості пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних у період з 11.02.2025 по 17.02.2025.

Вказану поведінку позивача суд розцінює як суперечливу, а вказані обставини вважає такими, визначення яких є завданням підготовчого провадження (остаточне визначення предмета спору та позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню тощо).

Враховуючи вказане вище у своїй сукупності, суд відзначає, що станом на 02.04.2025 відсутні підстави для закриття підготовчого провадження, оскільки суд через неявку представника позивача у підготовчі засідання позбавлений можливості виконати завдання підготовчого провадження та визначити предмет спору та зміст позовних вимог, а наявні у справі докази та наведені у клопотаннях позивача відомості є суперечливими та потребують їх визначення саме у підготовчому провадженні.

Отже суд приходить до висновку, що повторна неявка представника позивача у підготовче засідання 02.04.2025 перешкоджає подальшому руху та розгляду справи.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України" та від 14.10.2007 у справі "Трух проти України").

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Богонос проти Росії" від 05.02.2004, постанова Верховного Суду від 19.08.2019 у справі № 922/3016/17).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (постанова Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 910/15330/19, від 31.03.2020 у справі № 910/11383/19).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

У підготовче засідання 02.04.2025 представник позивача вдруге не з`явився, вдруге подавши клопотання про проведення судового засідання без участі його представника; при цьому судом встановлено, що позивач був належним чином повідомлений про день, час та місце як підготовчого засідання 02.04.2025, так і попереднього засідання - 18.03.2025.

Судом також встановлено, що підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у підготовчому засіданні 02.04.2025, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Крім того, станом на 02.04.2025 відсутні підстави для закриття підготовчого провадження, оскільки суд через неявку представника позивача у підготовчі засідання позбавлений можливості виконати завдання підготовчого провадження та визначити предмет спору та зміст позовних вимог, а наявні у справі докази та наведені у клопотаннях позивача відомості є суперечливими та потребують їх визначення саме у підготовчому провадженні.

Враховуючи вказане, суд прийшов до висновку, що повторна неявка представника позивача у підготовче засідання 02.04.2025 перешкоджає подальшому руху та розгляду справи.

При цьому явка у підготовче засідання 02.04.2025 була визнана обов`язковою (пункт 2 резолютивної частини ухвали суду від 18.03.2025).

Більше того, місцезнаходженням як позивача, відповідача так і суду є місто Дніпро, в якому з початку військової агресії не велися активні бойові дії, ситуація протягом всього часу воєнного стану в Україні є контрольованою Збройними Силами України; повітряні тривоги в день підготовчого засідання - 02.04.2025 станом на 11:20 (час призначеного засідання) по Дніпропетровській області не оголошувались.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Богонос проти Росії" від 05.02.2004, постанова Верховного Суду від 19.08.2019 у справі № 922/3016/17).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (постанова Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 910/15330/19, від 31.03.2020 у справі № 910/11383/19).

Виходячи із вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що процесуальна поведінка позивача не демонструє готовність до виконання процесуальних обов`язків позивача, повноти використання своїх процесуальних прав, готовності брати участь у справі на всіх етапах її розгляду, достатньої зацікавленості щодо належного захисту своїх прав у судовому порядку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до частини 1 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід також наголосити на тому, що відповідно до положень статті 177 Господарського процесуального кодексу завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Судом також враховано, що відповідно до частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема:

- з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;

- у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;

- вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;

- може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;

- з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;

- з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;

- вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;

- вирішує заяви та клопотання учасників справи;

- встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;

- з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;

- призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;

- здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У даному випадку слід наголосити, що у позовній заяві, поданій до господарського суду 17.02.2025, позивач посилається на те, що заборгованість за поставлений в період з 31.08.2024 по 09.12.2024 товар становить 408 900 грн. 00 коп. На вказану заборгованість позивач також здійснює нарахування пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних у період прострочення з 22.10.2024 по 17.02.2025.

У той же час, разом з клопотанням від 24.03.2025 позивач долучив до матеріалів справи докази часткового погашення заявленої до стягнення заборгованості, а саме:

- платіжну інструкцію № 16468 від 11.02.2025 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з видатковою накладною № 10 від 05.11.2024 по договору № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 75);

- платіжну інструкцію № 16681 від 21.02.2025 на суму 100 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з договором № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 74);

- платіжну інструкцію № 16805 від 28.02.2025 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з договором № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 73);

- платіжну інструкцію № 17042 від 07.03.2025 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з видатковими накладними № 12 та № 13 від 27.11.2024 по договору № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 76).

У подальшому, разом з клопотанням від 02.04.2025, позивачем також були долучені докази погашення відповідачем заявленої до стягнення у даній справі заборгованості, а саме:

- платіжна інструкція № 17042 від 07.03.2025 на суму 50 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з видатковими накладними № 12 та № 13 від 27.11.2024 по договору № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 80);

- платіжна інструкція № 17231 від 21.03.2025 на суму 100 000 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з договором № 05/08-2024 від 27.08.2024, без ПДВ" (а.с. 81);

- платіжна інструкція № 798 від 28.03.2025 на суму 58 900 грн. 00 коп. із призначенням платежу "оплата за грушу згідно з договором № 05/08-2024 від 27.08.2024, у тому числі ПДВ 20% - 9 816 грн. 67 коп." (а.с. 82).

Більше того, у клопотанні від 02.04.2025 позивач зазначає, що позовні вимоги підтримує, жодним чином не пояснюючи ту обставину, що раніше ним були долучені до матеріалів справи докази часткового погашення заборгованості в сумі 50 000 грн. 00 коп. до звернення із позовом до суду, що свідчить про відсутність заборгованості в цій частині перед позивачем станом на момент звернення з позовом до суду. Також позивач жодним чином не пояснив підстави здійснення нарахування на зазначену суму заборгованості пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних у період з 11.02.2025 по 17.02.2025.

Вказану поведінку позивача суд розцінює як суперечливу, а вказані обставини вважає такими, визначення яких є завданням підготовчого провадження (остаточне визначення предмета спору та позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню тощо).

Враховуючи вказане вище у своїй сукупності, суд відзначає, що станом на 02.04.2025 відсутні підстави для закриття підготовчого провадження, оскільки суд через неявку представника позивача у підготовчі засідання позбавлений можливості виконати завдання підготовчого провадження та визначити предмет спору та зміст позовних вимог, а наявні у справі докази та наведені у клопотаннях позивача відомості є суперечливими та потребують їх визначення саме у підготовчому провадженні.

Отже суд приходить до висновку, що повторна неявка представника позивача у підготовче засідання 02.04.2025 перешкоджає подальшому руху та розгляду справи.

Господарський суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Під час аналізу обставин у даній справі, суд застосовує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 16.10.2020 по справі № 910/8816/19, в якій наведено такий аналіз норм статті 226 Господарського процесуального кодексу України, а також механізм її застосування:

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Водночас частиною 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Відповідно до частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим частиною 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною четвертою статті 202, пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання, відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, або, у разі наявності такої заяви - встановлений судом факт того, що нез`явлення представника позивача не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Враховуючи вказане, відкладаючи підготовче засідання 18.03.2025, суд визнав явку, зокрема, представника позивача у судове засідання 02.04.2025 обов`язковою (пункт 2 резолютивної частини ухвали суду від 18.03.2025).

Судом також враховано, що Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19 виклала висновок щодо застосування норми пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, вказавши, зокрема, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися.

Також суд зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання, у разі якщо така неявка перешкоджає розгляду справи, не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд та є обмеженням доступу до правосуддя.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Експоімпорт Юніон" без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16.03.2021 по справі №910/10593/20, від 23.03.2021 по справі № 916/1873/20, від 21.07.2021 по справі №915/617/20.

Крім того, за змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Саме до наведених вище правових висновків дійшов Верховний суд у складі Об`єднаної палати касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 по справі №905/458/21 (пункти 8.2- 8.7).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Тобто у положеннях частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене, повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Отже, норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо така неявка перешкоджає вирішенню спору, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи є передумовою застосування до позивача процесуальної дії залишення позову без розгляду. Це випливає з частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої будь-які питання наслідків неявки у судове засідання будь-якого учасника справи розглядаються за умови, що він був належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання. Неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання є безумовною підставою для відкладення розгляду справи відповідно до пункту 1 частини другої статті 202 Господарського процесуального кодексу України. Здійснене судом повідомлення про дату, час і місце судового засідання слід вважати належним, якщо при цьому були дотримані вимоги статей 121, 122, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Право позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.

Отже, відповідно до частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, суд розглядає справу по суті за умов, якщо: (1) позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та (2) його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача). У разі, якщо від позивача до суду не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не має права розглядати справу, а тому не зобов`язаний надавати оцінку наявності такої можливості. Подібні висновки викладанні Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 по справі №905/458/21.

Як було встановлено вище, у даній справі станом на 02.04.2025 відсутні підстави для закриття підготовчого провадження, оскільки суд через неявку представника позивача у підготовчі засідання позбавлений можливості виконати завдання підготовчого провадження та визначити предмет спору та зміст позовних вимог, а наявні у справі докази та наведені у клопотаннях позивача відомості є суперечливими та потребують їх визначення саме у підготовчому провадженні. Отже, повторна неявка представника позивача у підготовче засідання 02.04.2025 перешкоджає подальшому руху та розгляду справи (вирішенню спору).

Окремо суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (постанова від 18.11.2022 по справі № 905/458/21) зазначає, що норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

При цьому суд відзначає, що Верховним Судом (у складі Касаційного цивільного суду та Касаційного адміністративного суду) щодо питань застосування норм Цивільного процесуального кодексу України та сформовано правову позицію щодо неможливості залишення позову без розгляду, у зв`язку з неявкою представника позивача у судове засідання на стадії підготовчого провадження.

В той же час, у зв`язку з різною практикою застосування Верховним Судом положень процесуальних кодексів щодо можливості залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження (з причин, зокрема, неявки позивача у судове засідання), справу №757/54510/17-ц було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Однак, в ухвалі суду від 13.07.2021 по справі № 757/54510/17-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд. Ухвала мотивована, зокрема, наступним:

- під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожими є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин;

- порядок здійснення цивільного та господарського судочинства встановлений різними процесуальними кодексами;

- вказані в ухвалі про передачу до Великої Палати Верховного Суду висновки щодо застосування норм процесуального права при залишенні позову без розгляду залежно від стадії судового розгляду регулюються різними процесуальними кодексами, що не тільки виключає можливість визнання таких правовідносин подібними, але і спростовує наведені колегією суддів Касаційного цивільного суду твердження щодо необхідності та можливості відповідної уніфікації вказаних висновків різних судів щодо застосування різних норм процесуального права.

Враховуючи вказані вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, господарський суд у даній справі керується саме правовими висновками Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду (щодо питань застосування Господарського процесуального кодексу України) щодо можливості залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження (з причин, зокрема, неявки позивача у судове засідання).

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду, у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

На підставі викладеного, керуючись 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 129, 130, 182, 226, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Експоімпорт Юніон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіус Консалт" про стягнення заборгованості за договором поставки № 05/08-24 від 27.08.2024 у загальному розмірі 456 811 грн. 49 коп. - залишити без розгляду.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Експоімпорт Юніон", що після усунення обставин, що зумовили залишення позовної заяви без розгляду, позивач має право знову звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 02.04.2025.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена та підписана 02.04.2025.

Суддя Ю.В. Фещенко