ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. Справа № 910/5252/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Курдюмов М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 (повне судове рішення складене 10.12.2024) (суддя Паламар П.І.)

у справі № 910/5252/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбіопромпостач"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 1 038 914,25 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбіопромпостач" (далі - ТОВ "Укрбіопромпостач", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про (з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог) стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі - ДП "Гарантований покупець", відповідач) 293 103,50 грн заборгованості, 55 423,91 грн інфляційних втрат, 24 764,32 грн трьох процентів річних, 310 444,76 грн пені та 42 409,06 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору № 1725/02/20 від 31.07.2020 (далі - Договір) щодо своєчасної та повної оплати відпущеної електричної енергії, виробленої позивачем за "зеленим" тарифом, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість у розмірі 783 327,38 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивачем нараховано інфляційні втрати за час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, пеню та штраф.

Позивач зменшив позовні вимоги, зважаючи на те, що після порушення провадження у справі за його позовом відповідач сплатив частину основної заборгованості.

Короткий зміст заперечень відповідача

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечував, посилаючись на те, що у період жовтень 2022 року - травень, грудень 2023 року в нього не виникло зобов`язання з оплати за Договором з огляду на відсутність рішення Регулятора про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем. Відповідач зазначив, що позивач не врахував особливостей регулювання зобов`язань сторін під час дії воєнного стану, зокрема, наказів Міненерго № 140, який був чинний до 05.07.2022, та № 206.

Також відповідач:

- посилався на форс-мажорні обставини, спричинені введенням воєнного стану в Україні;

- заявив про зменшення розміру трьох процентів річних від простроченої суми на 99 % до 306,07 грн;

- пояснив, що частково сплатив спірну суму основного боргу у квітні, травні 2024 року, а саме 171 413,23 грн (36 757,70 грн + 134 655,53 грн), про які не зазначив позивач. Крім того, вказував про сплату ним заявленої до стягнення суми боргу протягом розгляду справи у розмірі 346 218,29 грн;

- подав клопотання про повернення позивачу позовної заяви у зв`язку з поданням такої без дотримання ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у задоволенні якого було відмовлено.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 у справі № 910/5252/24 позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Укрбіопромпостач" 293 103,50 грн боргу, 13 251,52 грн інфляційних втрат, 5 897,67 грн трьох процентів річних, 21 34,24 грн судового збору. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що доказами у справі доведено, що у визначений строк відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав неналежним чином, здійснивши часткову оплату поставленої електроенергії (частково і після звернення позивача до суду).

Суд відхилив посилання відповідача на особливості регулювання зобов`язань під час дії воєнного стану, зокрема на накази Міністерства енергетики України № 140 від 28.03.2022 "Про розрахунки на ринку електричної енергії", який був чинний до 05.07.2022, та № 206 від 15.06.2022 "Про розрахунок з виробниками за зеленим тарифом" (далі - накази Міненерго № 140 та № 206), зазначивши, що ці нормативно-правові акти не спростовують його обов`язку оплатити придбану у позивача електричну енергію в повному обсязі.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних місцевий господарський суд задовольнив частково з урахуванням тривалості фактичного періоду прострочення, встановленого судом під час розгляду справи.

Суд відхилив заперечення відповідача стосовно розміру інфляційних втрат і трьох процентів річних, посилаючись на те, що:

- правова природа передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідальності є відмінною від неустойки, на відміну від останньої, що є видом забезпечення виконання зобов`язання, носить охоронний (компенсаційний) характер у відносинах з грошовими зобов`язаннями, тому положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України), які передбачають можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду до спірних, відносин застосуванню не підлягають;

- наявність зустрічних грошових зобов`язань позивача перед відповідачем не звільняє останнього від наведеного виду відповідальності, оскільки суду не надано доказів припинення цих зобов`язань протягом спірного періоду, у тому числі зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Врахувавши приписи п. 16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 25.02.2022, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, ДП "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заявник апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 13, 86, ч. 5 ст. 236 ГПК України, ст. 617, 625 ЦК України, ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Скаржник зазначає, що місцевий господарський не врахував особливості регулювання зобов`язань сторін під час дії воєнного стану, а саме, що проведення гарантованим покупцем розрахунків із виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії на період дії воєнного стану в Україні, які мають договірні відносини з гарантованим покупцем, у тому числі з позивачем, з урахуванням показників, визначених наказами Міненерго № 140 та № 206, є належним виконанням умов Договору. При цьому заявник апеляційної скарги посилається на висновки, викладені в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.06.2024 у справі № 910/4439/23.

Також суд першої інстанції, на думку відповідача, не врахував наявність підстав для звільнення відповідача від нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України, не взявши до уваги приписи ч. 1 ст. 617 ЦК України та висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 01.02.2024 у справі № 640/10894/22, стосовно того, що в умовах широкомасштабної російської агресії проти України обставини непереборної сили є очевидними.

Також, згідно з доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції не врахував висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 902/417/18, відповідно до якого, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 у справі № 910/5242/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.03.2025 об 11:45; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 28.02.2025.

Позиції учасників справи

Позивач не скористався наданим йому правом, відзив на апеляційну скаргу не подав.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 25.03.2025 з`явився представник відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового засідання.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника позивача.

У судовому засіданні представник відповідача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

ТОВ "Укрбіопромпостач" є виробником електричної енергії за "зеленим" тарифом, діє на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії.

ДП "Гарантований покупець" є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії на провадження діяльності зі здійснення функцій гарантованого покупця, відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників за аукціонною ціною та виконувати інші функції, визначені законодавством.

31.07.2020 сторони у справі уклали договір № 1725/02/20, умови якого змінювалися додатковими угодами № 2045/01/20 від 03.11.2020 та № 1072/01/21 від 05.03.2021.

За умовами Договору (з урахуванням додаткових угод) позивач як виробник за "зеленим" тарифом зобов`язався продавати, а відповідач - купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену позивачем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП № 2804 від 13.12.2019 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).

Згідно з п. 3.1 Договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

З 04.11.2020 продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується додатково продавати електричну енергію, вироблену новим об`єктом електроенергетики, за винятком обсягу електричної енергії, необхідного для власних потреб зазначеного об`єкта електроенергетики, а гарантований покупець зобов`язується купувати відпущену електричну енергію вказаним об`єктом електроенергетики продавця за "зеленим" тарифом в точках комерційного обліку електричної енергії та здійснювати її оплату відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 3.3, 3.4 Договору в редакції додаткової угоди № 1072/01/21 від 05.03.2021 до Договору оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за "зеленим" тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

У випадку здійснення гарантованим покупцем оплати за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця за вироблену електричну енергію продавцем за "зеленим" тарифом понад фактичну вартість проданої за розрахунковий період (місяць) електричної енергії продавець за "зеленим" тарифом повертає на рахунок гарантованого покупця надлишково сплачені кошти протягом чотирьох робочих днів з дня отримання продавцем підписаного акта купівлі-продажу (акта коригування купівлі-продажу) за відповідний розрахунковий період.

Дійшовши висновку про те, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену у позивача електричну енергію у три етапи, а саме: перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця, третій (остаточний) - протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП розміру вартості послуги, і встановивши, що постановами НКРЕКП №№ 1117 від 09.09.2022 (дата оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора 12.09.2022), 1190 від 20.09.2022 (дата оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора 21.09.2022), 473 від 14.03.2023 (дата оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора 15.03.2023), 858 від 30.04.2024 (дата оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора 01.05.2024), 896 від 08.05.2024 (дата оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора 10.05.2024), 946 від 15.05.2024 (дата оприлюднення на офіційному веб-сайті Регулятора 16.05.2024) затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої відповідачу, зокрема, протягом жовтня 2021 року - грудня 2023 року, місцевий господарський суд виснував про виникнення у відповідача зобов`язання провести остаточний розрахунок за електричну енергію, поставлену позивачем:

- протягом жовтня 2021 року - червня 2022 року, у строк до 16.09.2022;

- у липні 2022 року - до 27.07.2022;

- у серпні 2022 року - до 21.03.2023;

- у січні, лютому та протягом липня - вересня 2023 року - до 09.05.2024;

- у грудні 2022 року та протягом березня - травня, у грудні 2023 року - до 18.05.2024;

- протягом вересня - листопада 2022 року та у жовтні 2023 року - до 24.05.2024.

Врахувавши пояснення позивача, частково відповідача, дослідивши поданий позивачем розрахунок, наявні у матеріалах справи акти купівлі-продажу електричної енергії від 31.12.2023, від 31.05.2023, від 30.04.2023, від 31.03.2023, від 28.02.2023, від 31.01.2023, від 31.12.2022, від 30.11.2022, від 28.02.2022, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.10.2022, двосторонні акти звірки взаєморозрахунків станом на 30.09.2023, платіжні інструкції №№ 227395 від 15.06.2022, 242637 від 25.08.2022, 259 від 28.09.2022, 261715 від 14.10.2022, 262445 від 18.10.2022, 263478 від 25.10.2022, 264392 від 31.10.2022, 265655 від 15.11.2022, 267177 від 25.11.2022, 268027 від 30.11.2022, 269994 від 15.12.2022, 271397 від 26.12.2022, 273690 від 30.12.2022, 274488 від 16.01.2023, 275487 від 23.01.2023, 276238 від 25.01.2023, 277647 від 31.01.2023, 278656 від 31.01.2023, 279468 від 15.02.2023, 280671 від 24.02.2023, 281614 від 28.02.2023, 282502 від 07.03.2023, 283380 від 15.03.2023, 285384 від 24.03.2023, 286355 від 31.03.2023, 287823 від 05.04.2023, 288598 від 14.04.2023, 289478 від 17.04.2023, 290328 від 25.04.2023, 292157 від 28.04.2023, 293693 від 15.05.2023, 294654 від 18.05.2023, 295593 від 25.05.2023, 296784 від 31.05.2023, 298245 від 31.05.2023, 299293 від 06.06.2023, 317005 від 18.10.2023, 317935 від 20.10.2023, 319859 від 26.10.2023, 323366 від 15.11.2023, 324229 від 17.11.2023, 324968 від 27.11.2023, 326577, 327532 від 30.11.2023, 329037 від 13.12.2023, 329615 від 15.12.2023, 330551 від 25.12.2023, 331351 від 27.12.2023, 332943 від 28.12.2023, 344691 від 07.02.2024, 346395 від 15.02.2024, 348639 від 21.02.2024, 356822 від 10.04.2024, 361498, 362356 від 06.05.2024, 368273 від 22.05.2024, 377940 від 28.06.2024, 381001, 379821, 379449 від 11.07.2024, 387674 від 30.07.2024, 402 від 734 від 27.09.2024, 404554 від 30.09.2024, 407110 від 07.10.2024, 402018 від 27.09.2024, 394723 від 28.08.2024, 409877 від 23.10.2024, 411513 від 25.10.2024, 415849 від 30.10.2024, 420190 від 14.11.2024, суд першої інстанції виснував про доведеність факту заборгованості відповідача за Договором за продану позивачем електричну енергію станом на 14.11.2024 в розмірі 293 103,50 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови

Згідно зі ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За положеннями ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно з п. 8.3 Порядку фактичний обсяг відпущеної/спожитої продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору.

Відповідно до п. 10.1 Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Пунктом 10.2 Порядку встановлено, що з урахуванням положень глав 7 та 8 цього Порядку гарантований покупець протягом двох робочих днів з дня отримання сертифікованих даних комерційного обліку електричної енергії від адміністратора комерційного обліку здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому акт купівлі-продажу в електронному вигляді, підписаний зі своєї сторони КЕП уповноваженої особи, на електронну адресу.

Відповідно до п. 10.3 Порядку після отримання від гарантованого покупця на електронну адресу акта купівлі-продажу продавець надає у триденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу гарантованому покупцю два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони. Гарантований покупець у п`ятиденний строк з дати отримання актів купівлі-продажу підписує їх зі своєї сторони та надсилає продавцю один примірник поштою.

Згідно з п. 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

З урахуванням вказаних вище норм, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідач зобов`язаний здійснювати оплату в кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у позивача у такі три етапи: перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний) - протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення НКРЕКП розміру вартості послуги.

Як визначено п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", виробник електричної енергії (виробник) - це суб`єкт господарювання, який здійснює виробництво електричної енергії.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець електричної енергії (гарантований покупець) - це суб`єкт господарювання, що відповідно до цього Закону зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, об`єкти електроенергетики або черги будівництва (пускові комплекси) яких включені до балансуючої групи гарантованого покупця, та придбавати послугу із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії (послуга за механізмом ринкової премії) у виробників, які уклали з ним договір про надання послуги із забезпечення підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за механізмом ринкової премії (договір про надання послуги за механізмом ринкової премії), а також виконувати інші функції, визначені законодавством.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробники мають право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Матеріалами справи підтверджено, що у лютому - червні, жовтні - грудні 2022 року та січні - травні, грудні 2023 року позивач на виконання своїх зобов`язань за Договором здійснив поставку електричної енергії відповідачу, яка була прийнята Державним підприємством "Гарантований покупець" без заперечень та зауважень, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами купівлі-продажу електроенергії та актом звірки розрахунків станом на 30.09.2023, які підписані представниками позивача та відповідача без будь-яких заперечень та скріплені їх печатками.

За умовами укладеного сторонами Договору оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за "зеленим" тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Як встановлено місцевим господарським судом і перевірено судом апеляційної інстанції, НКРЕКП затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії за "зеленим" тарифом", наданої відповідачу, в тому числі, і за спірний період.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив, що відповідач зобов`язаний був здійснити 100 % оплату відпущеної позивачем електричної енергії:

- за жовтень 2021 року - червень 2022 року - до 16.09.2022;

- за липень 2022 року - до 27.07.2022;

- за серпень 2022 року - до 21.03.2023,

- за січень, лютий та липень - вересень 2023 року - до 09.05.2024;

- за грудень 2022 року та березень - травень, грудень 2023 року - до 18.05.2024;

- за вересень - листопад 2022 року та за жовтень 2023 року - до 24.05.2024.

З матеріалів справи встановлено, що в ході розгляду справи відповідач частково сплатив суму заборгованості в розмірі 490 223,88 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних інструкцій (а.с. 168-169, 240-255, 260-262, 272-278), які враховані в оскаржуваному судовому рішенні, внаслідок чого суд першої інстанції правильно встановив, що на момент ухвалення цього рішення позов, з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог, у частині стягнення основного боргу в розмірі 293 103,50 грн підлягає задоволенню повністю.

З огляду на викладене, правомірним є висновок суду про задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 293 103,50 грн за поставлену йому позивачем електричну енергію відповідно до Договору.

Доводи скаржника про порушення місцевим господарським судом положень ч. 8 ст. 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 10.4 Порядку № 641 в сукупності з положеннями наказів Міненерго № 140 та № 206 та неврахування висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23, є безпідставними, оскільки висновки суду першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні відповідають, а не суперечать висновку, викладеному в зазначеній постанові, зокрема, про те, що:

- накази № 140 та № 206 ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за "зеленим" тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641;

- накази не звільняють ДП "Гарантований покупець" від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Відтак, вказані вище накази не є підставою для гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.

Також безпідставними є доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні питання стосовно стягнення з відповідача 5 897,67 грн трьох процентів річних та 13 251,52 грн інфляційних втрат.

Так, згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу і трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру річних процентів на 99 % до 306,07 грн, заявленого у відзиві на позовну заяву, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Як було роз`яснено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, на яку послався відповідач в обґрунтування заявленого клопотання, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з урахуванням того, що у справі № 902/417/18 умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також умовами пункту 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої в частині другій статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40 % від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та 96 % від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів, що явно не відповідало принципу справедливості та співмірності із розміром заборгованості, в той час як у справі № 910/5252/24, яка переглядається, відсотки річних нараховані за встановленою у статті 625 ЦК України ставкою у розмірі 3 %, і порушення принципів розумності, справедливості та пропорційності під час нарахування відповідачу 3 % річних судом не встановлено.

Ці висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 07.09.2022 у справі № 910/9911/21 та від 21.06.2022 у справі № 910/9905/21.

З огляду на зазначене вище, суд першої інстанції правомірно задовольнив позов у частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 5 897,67 грн.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції, на думку відповідача, не врахував наявність підстав для звільнення відповідача від нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК України, а саме не взяв до уваги приписи ч. 1 ст. 617 ЦК України та висновок Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 01.02.2024 у справі № 640/10894/22, стосовно того, що в умовах широкомасштабної російської агресії проти України є очевидними обставини непереборної сили, внаслідок чого Міненерго мало повноваження видати наказ № 206 від 15.06.2022 "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом" для стабілізації ситуації в енергетичному секторі країни в період дії воєнного стану та з метою збереження можливості для всіх без винятку генерацій здійснювати виробництво електричної енергії з альтернативних джерел в умовах значного дефіциту коштів на ринку електричної енергії та забезпечення розрахунків за електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, зважаючи на таке.

При вирішенні справи № 910/5252/24 не підлягають застосуванню висновки, викладені в наведеній постанові Касаційного адміністративного суду, яким у межах розгляду справи № 640/10894/22 вирішувалося питання повноважень Міністерства енергетики України щодо вживання заходів і прийняття актів, спрямованих на забезпечення стабільності енергоринку, і не вирішувалося питання наявності підстав для звільнення боржників від обов`язку сплати кредитору виплат, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Натомість, при вирішенні справи № 910/5252/24 слід врахувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23, згідно з якою наказ Міністерства енергетики України від 15.06.2022 "Про розрахунок з виробниками за "зеленим" тарифом" № 206, як і попередній наказ Міністерства енергетики України від 28.03.2022 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" № 140, ніяким чином не обмежує право позивача як виробника електричної енергії за "зеленим" тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами у справі Договором, а також не змінює терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухваленим без порушень норм матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 у справі № 910/5252/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 03.04.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська