ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/553/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ"

до відповідача: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області

про стягнення 882320,98 грн

До суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про стягнення 882320,98 грн заборгованості за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника № 2-24 від 01.02.2024, з яких 867493,33 грн основного боргу, 4417,73 грн 3% річних та 10409,92грн інфляційних.

Ухвалою від 21.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, визнав дану справу малозначною та призначив її розгляд в спрощеному позовному провадженні без призначення засідань. Цією ж ухвалою суд зазначив, що відповідач має строк для подання відзиву 15 днів з дня вручення ухвали.

Відповідач отримав ухвалу в електронному кабінеті 21.02.2025

05.03.2025, у встановлений строк, через підсистему Електронний суд відповідач подав відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що були відсутні правові підстави для виконання зобов`язань за договором, оскільки листом від 08.11.2024 № 13/03-1392 позивач повідомив про припинення договірних відносин, оскільки вартість електроенергії, яка споживається відповідачем, перевищує суму коштів, передбачену договором на її оплату. Також відповідач зазначає, що сума, яку просив сплатити позивач -867493,33грн перевищувала зареєстровані в держказначействі зобов`язання, тому відповідач не мав правових підстав для сплати і повернув акт приймання-передачі товарної продукції позивачу.

Позивач 10.03.2025 через підсистему Електронний суд подав відповідь на відзив, якою наполягає на задоволенні позову.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими часниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017р. (надалі - Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018р. (Далі Правила, ПРРЕЕ).

01.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг № 2-24 (далі Договір).

У зв`язку з укладенням між сторонами Договору, ТОВ «ООЕК» для ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ було відкрито особовий рахунок №40-87.

Пунктом 2.4 Договору передбачено строк постачання електричної енергії, а саме: з 01.02.2024 р. по 31.12.2024 р.

Відповідно до пункту 10 Додатку 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція», Договір набирає чинності з моменту підписання клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31 грудня 2024 р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання.

Згідно з п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р., зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

За розрахунковий період листопад 2024 року ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як оператора системи розподілу, отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії ТЕРИТОРІАЛЬНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № 40-87, у листопаді 2024 року ТЕРИТОРІАЛЬНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ було спожито 114 495 кВт.год. Обсяг спожитої електричної енергії підтверджується довідкою АТ «ДТЕК Одеські електромережі», яка додана до позовної заяви.

На підставі вищезазначених даних, ТОВ «ООЕК» було виставлено, а Відповідачем отримано рахунок № 40-87/1 від 09.12.2024 р. за спожиту електричну енергію на загальну вартість 867 493,33 грн. (у т.ч. ПДВ).

Пунктом 4 Додатку № 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція» встановлено, що клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку, грошовими коштами на спеціальний рахунок ТОВ «ООЕК».

Відповідач отримав 09.12.2024 нарочно рахунок за листопад 2024 року, тому мав сплатити за електроенергію протягом 5 робочих днів, тобто до 16.12.2024 включно.

Але відповідач не сплатив за спожиту в листопаді 2024 року електроенергію.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 199 ГК України визначає, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Пунктом 1.2.1. ПРРЕЕ передбачено, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Згідно з п. 4.21 ПРРЕЕ, оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідач не надав суду доказів оплати спожитої в листопаді 2024 року електроенергії в сумі 867493,33грн, тому позовні вимоги про стягнення 867493,33грн основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Через прострочення відповідачем оплати позивач просить стягнути 10409,92грн інфляційних та 4417,73 грн 3% річних за період з 17.12.2024 по 16.02.2025.

Суд перевірив розрахунок річних та інфляційних, наданий позивачем, та встановив, що він здійснений правильно, тому позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з наступного.

Відповідач посилається на відсутність правових підстав для виконання зобов`язань за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника № 2-24 від 01.02.2024 р.

Як було зазначено у позовній заяві та не заперечується Відповідачем, 01.02.2024 р. між ТОВ «ООЕК» та ТЕРИТОРІАЛЬНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ було укладено договір про закупівлю електричної енергії у постачальника № 2-24 (далі Договір). У зв`язку з укладенням між сторонами Договору, ТОВ «ООЕК» для ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ було відкрито особовий рахунок №40-87. Згідно пункту 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію, за кодом CPV за ДК 021:2015-09310000-5 Електрична енергія, Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Також пунктом 2.1 Договору визначено кількість очікуваного споживання (постачання) електричної енергії за цим Договором за місяцями 2024 року.

Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з п. 2.3.14 ПРРЕЕ, постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку. На даний час, функції постачальника послуг комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

Відповідно до пункту 5.4 Договору, розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Так, за розрахунковий період листопад 2024 року ТОВ «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» як оператора системи розподілу, отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії ТЕРИТОРІАЛЬНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № 40-87, за розрахунковий період листопад 2024 року ТЕРИТОРІАЛЬНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ було спожито 114 495 кВт.год. Обсяг спожитої електричної енергії підтверджується довідкою АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Відповідно до пункту 5.5 Договору, розрахунки за спожиту електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на рахунок Постачальника на підставі отриманого від Постачальника рахунку. На підставі вищезазначених даних, ТОВ «ООЕК» було виставлено, а Відповідачем отримано рахунок № 40-87/1 від 09.12.2024 р. за спожиту електричну енергію на загальну вартість 867 493,33 грн. (у т.ч. ПДВ)

Згідно з п. 5.5 Договору, оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання рахунку Споживачем. Пунктом 4 Додатку № 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція» встановлено, що клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку, грошовими коштами на спеціальний рахунок ТОВ «ООЕК». Так, рахунок за спожиту в листопаді 2024 року електричну енергію було отримано нарочно представником Відповідача 09.12.2024 року, а тому оплата спожитої електроенергії мала бути здійснена Відповідачем до 16.12.2024 року.

Однак, як станом на дату подачі позовної заяви по справі № 916/553/25, так і станом на час ухвалення рішення, доказів оплат на погашення спожитої в листопаді 2024 року електроенергії Відповідачем не надано.

Таким чином, доводи Відповідача про відсутність правових підстав для здійснення оплати за Договором є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Щодо твердження Відповідача про відсутність бюджетних асигнувань для виконання зобов`язань за Договором про закупівлю електричної енергії у постачальника № 2-24 від 01.02.2024р, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 10 Додатку 2 до Договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція», Договір набирає чинності з моменту підписання клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31 грудня 2024 р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Як вже було зазначено Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Згідно п. 2.3.14 ПРРЕЕ, постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку. На даний час, функції постачальника послуг комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

Крім того, відповідно до п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії (надалі ККОЕЕ), зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено кількість очікуваного споживання (постачання) електричної енергії за цим Договором за місяцями 2024 року. В свою чергу, ТОВ «ООЕК» не має доступу до прилад обліку Відповідача та не може здійснювати контроль обсягів спожитої електричної енергії. Саме Відповідач самостійно контролює власне споживання та може в будь-який час припинити споживати електричну енергію, у тому числі шляхом звернення до ОСР в порядку та згідно вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р., із заявою щодо припинення постачання електричної енергії на об`єкт.

Таким чином, у разі завершення споживання усього очікуваного обсягу електричної енергії та відсутності бюджетних коштів для продовження споживання електричної енергії, саме Споживач мав остаточно визначити обсяг електричної енергії, що був передбачений умовами договору про закупівлю із електропостачальником та звернутися із заявою до ОСР щодо тимчасового обмеження електроживлення до моменту укладення нового договору про закупівлю електричної енергії та надходження бюджетних коштів для сплати нових обсягів. Однак, Відповідач продовжив споживання електричної енергії на підставі укладеного договору про закупівлю електричної енергії №2-24. В свою чергу, обсяги споживання належним чином підтверджуються Операторами системи розподілу, а саме: довідкою АТ «ДТЕК Одеські електромережі.

Крім того, споживання за договором №2-24 у спірний період ТЕРИТОРІАЛЬНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖАВНОЇ СУДОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ обсягу у розмірі 114495 кВт./год. електричної енергії Відповідачем не заперечуються. В той же час, ані Законом України «Про публічні закупівлі», а ні Законом України «Про ринок електричної енергії», а ні ПРРЕЕ не передбачено підставою припинення договірних відносин між електропостачальником та споживачем споживання усієї кількості обсягу електричної енергії/витрати усіх коштів, передбачених Договором про закупівлю.

Відсутність державних асигнувань не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором (ст. 4, 48, 51 Бюджетного кодексу України). В свою чергу, за визначенням держава є політичною формою організації правління, що характеризується суверенною владою, політичним та публічним характером, реалізацією своїх повноважень на певній території через систему спеціально створених органів та організацій.

Держава, як учасник цивільно-правових відносин, суб`єкт публічного права, в цілому виконує функції, як правило, владно-публічного характеру, бере участь у цивільноправових відносинах винятково. Водночас, вступаючи у цивільно-правові відносини, держава наділяється такими самими правами, як і будь-які інші учасники цивільного обороту (фізичні або юридичні особи), тобто з урахуванням вимог ст. 82 ЦК України, у цивільно-правових відносинах виступає на засадах юридичної рівності з іншими учасниками цивільно-правових відносин. (Правова позиція Верховного Суду наведена у постанові від 20.11.2019 р. по справі № 922/74/19).

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Аналогічні положення містяться у ст. 617 ЦК України.

Між сторонами виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету.

Оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання за договорами.

Отже, Відповідач як юридична особа, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за договором, і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб, в тому числі і від надходження бюджетних асигнувань. Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та в рішенні від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» зазначав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно ж до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. Таким чином, відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. (Правовий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, наведеному у постанові по справі № 916/1345/18 від 07.11.2019 р.).

Отже, наведені Відповідачем доводи у відзиві на позовну заяву не звільняють від оплати за спожиту електричну енергію та не є такими, що спростовують обов`язок виконання Відповідачем зобов`язання.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач сплатив за подання позову 11374,79грн судового збору відповідно до платіжних інструкцій від 03.12.2024 № та від 07.01.2025 № 2474.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Суд враховує, що оскільки позов подано через підсистему Електронний суд, то позивач мав сплатити відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір 10587,85грн судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі 10587,85грн сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

Позивач в позовній заяві просить повернути 786,94грн надлишково сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу підлягає поверненню з держбюджету 786,94грн судового збору.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (код 26302945, м. Одеса, вул. Іванова Дмитра, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (код 42114410, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88) 882320,98 грн заборгованості та 10587,85грн витрат зі сплати судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (код 42114410, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88) з держбюджету 786,94грн судового збору, сплаченого платіжною інструкцією № 2474 від 07.01.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02 квітня 2025 р.

Суддя В.В. Литвинова