УХВАЛА

про розстрочення виконання судового рішення

м. Київ

31.03.2025Справа № 910/14657/24

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА"

про розстрочення виконання судового рішення

у справі №910/14657/24

За позовом Київської міської ради (м. Київ, 01044, вул. Хрещатик, 36)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА" (02217, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДРАЙЗЕРА, будинок 1)

про стягнення 7 338 295,07 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від позивача: Бухинський О.В.;

Від відповідача (заявника): Гринь А.Я.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Солар Істейт" (далі - позивач) Київська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА" про стягнення 7 338 295,07 грн, з яких 7 248 295,62 грн - основний платіж, 89 999,45 грн - пеня.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у справі №910/14657/24 задоволено повністю позовні вимоги Київської міської ради, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА" на користь Київської міської ради 7 338 295 грн 07 коп., розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у справі №910/14657/24 за позовом Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА" про стягнення 7 338 295,07 грн, а саме такими частинами: до 28.02.2025 - 1 048 327, 87 грн; до 31.03.2025 - 1 048 327, 87 грн; до 30.04.2025 - 1 048 327, 87 грн; до 31.05.2025 - 1 048 327, 87 грн; до 30.06.2025 - 1 048 327, 87 грн; до 31.07.2025- 1 048 327, 87 грн; до 31.08.2025 - 1 048 327, 87 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА" на користь Київської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 44 029 грн. (сорок чотири тисячі двадцять дев`ять) 77 коп.; повернуто Київській міській раді з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 44 029 грн. 77 коп., сплачений згідно платіжної інструкції № 1735 від 25.11.2024 на суму 88 059,54 грн.

19.03.2025 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2025 призначено заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду у судовому засіданні на 31.03.2025.

Представник позивача 31.03.2025 у судовому засіданні не заперечував щодо заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

Представник відповідача 31.03.2025 у судовому засіданні підтримав заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Розглянувши 31.03.2025 у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА про виконання розстрочення судового рішення, суд вирішив її задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

За змістом ч. 5-6 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Із аналізу наведених положень ст. 331 ГПК України слідує, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом при наданні відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування. Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Представник відповідача вказав, що введення воєнного стану негативним впиває на ведення господарської діяльності відповідача. Окрім того, важкий матеріальний стан ТОВ «ВІОЛТА» підтверджується фінансовим звітом малого підприємства (баланс за 2024 рік) станом на 31.12.2024 року, відповідно до якого ТОВ «ВІОЛТА» на кінець звітного періоду має нерозподілений прибуток (непокритий збиток) у розмірі - 11 108,9 грн., а також фінансовий результат до оподаткування - 4 254,6 грн. Відповідно до виписки із розрахункового рахунку ТОВ «ВІОЛТА» за період з 01.01.2024 по 31.12.2024 року, вбачається відсутність доходів від господарської діяльності, а залишок коштів на кінець звітного періоду становить 600,0 грн. Як вбачається із виписки із розрахункового рахунку ТОВ «ВІОЛТА» за період з 01.01.2025 по 17.03.2025 року, залишок коштів на кінець звітного періоду становить 75 172,13 грн. Однак, незважаючи на вищевикладені складності фінансового становища, ТОВ «ВІОЛТА» здійснило перерахування коштів на користь Київської міської ради в розмірі 1 048 327,87 грн. згідно із рішенням Господарського суду м. Києва від 29.01.2025 року по справі №910/14657/24, що підтверджується платіжною інструкцією №1 від 27.02.2025.

Також, представник відповідача у судовому засіданні долучив платіжну інструкцію №3 від 26.03.2025 на суму 1 048 327,87 грн.

Враховуючи вищевикладене, винятковими обставин для розстрочення судового рішення боржники є тяжке матеріальне становище, яке виникло у зв`язку із повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України та веденням в Україні воєнного стану.

Суд приймає до уваги, що з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Частиною 3 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Таким чином суд погоджується з тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України боржники вимушено опинились у тимчасовій надзвичайній ситуації, яка призводить до обмеження платоспроможності і ведення нормальної господарської діяльності.

Отже, розглянувши наведені заявниками обґрунтування, враховуючи позицію позивача щодо задоволення поданої заяви, суд дійшов висновку про наявність та достатність підстав для застосування процедури розстрочення виконання судового рішення, визначеної ст. 331 ГПК України.

Надання розстрочки виконання рішення суду у даній справі, на думку суду, сприятиме належному виконанню заявниками своїх наявних зобов`язань, можливості запланувати та здійснити відповідні витрати, а отже, належним чином виконати рішення суду у справі та, як наслідок, буде сприяти захисту інтересів обох сторін та переслідуватиме мету недопущення значного погіршення економічної ситуації боржників.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Таким чином питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

У даному випадку суд також зважає на те, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань та припинення своєї господарської діяльності, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів внаслідок переходу боржника у стан неплатоспроможності.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА" про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 234, 235, ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІОЛТА" про розстрочення виконання рішення суду - задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 у справі №910/14657/24, а саме такими частинами:

до 30.04.2025 - 524 163,93 грн;

до 31.05.2025 - 524 163,93 грн;

до 30.06.2025 - 524 163,93 грн;

до 31.07.2025- 524 163,93 грн;

до 31.08.2025 - 524 163,93 грн;

до 30.09.2025 - 524 163,93 грн;

до 31.10.2025 - 524 163,93 грн;

до 30.11.2025 - 524 163,93 грн;

до 31.12.2025 - 524 163,93 грн;

до 29.01.2026 - 524 163,93 грн;

3. Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано: 03.04.2025.

Суддя М.Є. Літвінова