ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" квітня 2025 р. Справа № 916/1279/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву Одеської міської ради (65026, Одеська обл., місто Одеса, пл. Думська, 1, ) про вжиття заходів забезпечення позову за вх.№2-463/25

у справі №916/1279/25

за позовом: Одеської міської ради (65026, Одеська обл., місто Одеса, пл. Думська, 1, )

до відповідачів: 1. Фізичної особи-підприємця Бігняк Віталія Валентиновича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )

2. Фізичної особи-підприємця Бігняк Олександра Валентиновича ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення 175 788,98 грн.

В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Бігняк Віталія Валентиновича та Фізичної особи-підприємця Бігняк Олександра Валентиновича в рівних частках заборгованість у загальній сумі 175788,98 грн., з яких: заборгованість за договором оренди землі від 12.12.2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 2916, у розмірі 147922,03 грн., інфляційні втрати у розмірі 16444,90 грн., 3 % річних у розмірі 6232,89 грн. та пеня у розмірі 5189,16 грн., а також стягнення з відповідачів витрат зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами зобов`язань за договором оренди землі від 12.12.2019 щодо повної та своєчасної сплати орендної плати.

Разом із позовом Одеською міською радою подано до Господарського суду Одеської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Фізичній особі-підприємцю Бігняк Віталію Валентиновичу та Фізичній особі-підприємцю Бігняк Олександру Валентиновичу та які містяться на відкритих рахунках у банках та інших фінансових установах, а також на грошові кошти на рахунках у банках та інших фінансових установах, які будуть відкриті після винесення ухвали про накладення арешту, в межах розміру позовної вимоги - 175788,98 грн. та?судових витрат, розмір яких відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку становить 3936,40 грн.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається на те, що відповідачі у період з 01.01.2022 року по 30.06.2024 року не виконували обов`язок за договором щодо сплати орендної плати. Внаслідок неналежного виконання обов`язку щодо сплати орендної плати Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради направлялись претензії на адреси відповідачів від 12.08.2021 року № 01-13/618 та від 15.08.2022 року №01-13/1729 про необхідність сплати заборгованості за договором оренди землі. Незважаючи на вищевказані претензії Департаменту, відповідачі не виконали обов`язок за договором щодо сплати орендної плати, що зумовило звернення Одеської міської ради до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення в рівних частках заборгованості у загальній сумі 175788,98 грн.

З урахуванням зазначеного, та беручи до уваги, що предметом спору є заборговані грошові кошти, Одеська міська рада вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовної заяви.

01.04.2025 за вх.№10374/25 господарським судом одержано від Фізичної особи-підприємця Бігняк Олександра Валентиновича заперечення на клопотання (заяву), в якому відповідач-2 повідомив суд, що в період з 30.06.2024 року по 31.03.2025 року ним була здійснена оплата суми грошових коштів, що складала суму зобов`язань за спірним договором, яка є предметом спору у даній справі, про що до заперечень додано копії відповідних платіжної інструкції від 04.01.2025 на суму 21 198,30 грн., а також квитанцій від 08.11.2024 на суму 19 982 грн. та від 03.12.2024 на суму 41 250 грн.

02.04.2025 за вх.№10502/25 господарським судом одержано від Фізичної особи-підприємця Бігняк Віталія Валентиновича заяву, в якій відповідач-1 повідомив суд, що в період між 30.06.2024 та датою подання позову ним було сплачено суму заборгованості за спірним договором, яка є предметом спору у даній справі, про що до заяви додано копії відповідних квитанцій від 28.02.2025 на суму 43 166,18 грн. та від 01.03.2025 на суму 77 500 грн.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Зі змісту заяви вбачається, що позивач через невиконання відповідачами обов`язку зі сплати орендної плати протягом періоду з 01.01.2022 по 30.06.2024 вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, наведені позивачем у заяві припущення не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Водночас сама наявність судового спору між сторонами, за відсутності доведення можливих наявних обставин для вжиття судом заходів забезпечення позову, не може бути підставою для забезпечення позову, оскільки наявність у відповідачів заборгованості підлягає доведенню у суді під час розгляду відповідного спору.

Господарський суд зазначає, що при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення необхідно врахувати, висновки Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, які зводяться до того, що: у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін..

В цей же час господарський суд зазначає, що такий підхід не є абсолютним, адже умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, про що також вказав Верховний Суд у вищезгаданій постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи суму заявлених Одеською міською радою позовних вимог та наявне повідомлення відповідачів щодо здійснення ними сплати заборгованості, які спростовують посилання позивача на те, що відповідачами не виконується обов`язок щодо сплати заборгованості, приймаючи до уваги необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, із врахуванням того, що накладення арешту на грошові кошти на рахунках відповідачів перешкоджатиме здійсненню господарської діяльності останніх, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову за вх.№2-463/25 від 31.03.2025.

Керуючись ст. 136, ст. 137, ст. 140, ст.234 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Одеській міській раді у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову за вх.№2-463/25 від 31.03.2025.

Ухвала набирає законної сили 02.04.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 02.04.2025.

Суддя Г.Є. Смелянець