ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1259/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., розглянув заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (вх.№2-456/25 від 28.03.2025р.) про забезпечення позову

За позовом: Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (65062, м. Одеси, вул. Артура Савельєва, буд. 6, ) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Біржова, буд. 1, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА ОДЯГ» (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 3, )

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «ФІРМА ОДЯГ» про стягнення заборгованості зі сплати пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту у розмірі 2 029 560 грн., інфляційних втрат у розмірі 406 679 грн 45 коп. та 3% річних у розмірі 135 785 грн 90 коп.

Разом з позовною заявою прокурором подана заява (вх.№2-456/25 від 28.03.2025р.) про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви прокурор зазначає, що на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №ОД40 від 24.04.2019р. та повідомлення про «Зміни в дозвільному документі» на будівельні роботи за №ОД10 від 14.08.2020р. (Коригування проектної документації) ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» () здійснювало будівництво об`єкта - корпусу меблевого магазину за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, Артилерійська, 3 (Коригування), виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 03.01.2023р., на підставі акту готовності об`єкту до експлуатації від 28.12.2022р., ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» ( ) код видано сертифікат №ОД65, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації.

Як зазначає прокурор, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, що полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Водночас, грошові кошти у якості пайової участі у зв`язку з будівництвом цього об`єкта ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» до теперішнього часу не сплачені.

На твердження прокурора, Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області згідно з п. 8.5 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на VI квартал 2023 року, проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління капітального будівництва Одеської міської ради за період з 01.01.2020р. по 30.09.2023р., за результатами якої встановлений факт несплати з боку ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» на користь Одеської міської ради пайової участі до вводу об`єкта будівництва - корпусу меблевого магазину за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, Артилерійська, 3, в експлуатацію в сумі 2 029 560 грн.

Прокурор зазначає, що відповідно до п.4-1 ч.1 ст.71 Бюджетного кодексу України кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту спрямовуються до бюджету розвитку місцевого бюджету.

Так, предметом позову у даній справі є вимога прокурора про стягнення з ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» на користь Одеської міської ради заборгованості зі сплати пайової участі замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 2 029 560 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 406 679 грн 45 коп. та штрафних санкцій у розмірі 135 785 грн 90 коп. у зв`язку з будівництвом об`єкта «Будівництво корпусу меблевого магазину», розташованого за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, вул. Артилерійська, 3.

Посилаючись на положення ст.ст.136, 137 ГПК України, прокурор вважає, що необхідність вжиття заходів до забезпечення позову у цих правовідносинах зумовлена обґрунтованим припущенням, що відповідно до предмета спору невжиття таких заходів також може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Прокурор зазначив, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за юридичною особою за кодом зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер :42:001:0004 загальною площею 0,4676 га, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101.

Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за юридичною особою за кодом зареєстровані нежилі будівлі, загальною площею 7713, 1 кв.м, що складаються із адміністративного корпусу літ «А», прохідна літ. «Б», склад літ. «О», підсобні приміщення літ. «Л», «М», «Р», які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :42:001:0024, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, будинок, 3, 799/1000 з яких належать ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101).

Враховуючи все викладене вище, на думку прокурора, співмірним та адекватним заходом забезпечення позову у даному випадку буде накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ», як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, які знаходяться на відкритих рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті цьому товариству у межах суми позову 2 572 025 грн 35 коп., а також накласти арешт на майно, яке належить ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» (), а саме на земельну ділянку кадастровий номер :42:001:0004 загальною площею 0,4676 га, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 та 799/1000 нежилих будівель загальною площею 7713, 1 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101.

Також, посилаючись на правову позицію, сформовану у постанові Верховного Суду від 08.01.2024 р. у справі № 910/152/23, прокурор вважає, що у даному випадку застосування названого заходу забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів товариства у цій справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у захисті порушеного права у разі прийняття судового рішення на користь позивача.

Щодо зустрічного забезпечення прокурор зазначив, що відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову, оскільки запропоновані заходи забезпечення позову не призведуть до спричинення ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» будь-яких матеріальних збитків чи матеріальної шкоди.

Розглянув матеріали справи, заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з розміром грошових коштів, на які вимагається накладення арешту, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, згідно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.12.2023р. у справі №904/1934/23, у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, яке може буде ухвалено на користь позивача. У разі звернення з позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи створять перешкоди його господарській діяльності.

Суд зазначає, що умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023р. у справі №905/448/22.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 381/4019/18.

При цьому, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач.

Так, у даному випадку прокурор просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову у межах суми позовних вимог на загальну суму 2 572 025 грн 35 коп., та накласти арешт на нерухоме майно, яке належать ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ», а саме: на земельну ділянку кадастровий номер :42:001:0004, площею 0,4676 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, а також на 799/1000 нежилих будівель, загальною площею 7713, 1 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому, обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

У п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003р. № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Слід зауважити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Прокурором до матеріалів справи надано докази того, що ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» на праві власності належить нерухоме майно, на яке судом може бути накладено обтяження з метою забезпечення позову даній справі, а саме: земельна ділянка кадастровий номер :42:001:0004, загальною площею 0,4676 га, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101, та 799/1000 нежилих будівель, загальною площею 7713, 1 кв. м, що складаються із адміністративного корпусу літ «А», прохідна літ. «Б», склад літ. «О», підсобні приміщення літ. «Л», «М», «Р», які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :42:001:0024, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, будинок, 3.

На підставі зазначеного вище, суд вбачає наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» () як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову у межах суми позовних вимог на загальну суму 2 572 025 грн 35 коп., та накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» (), а саме: на земельну ділянку кадастровий номер :42:001:0004, площею 0,4676 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, а також на 799/1000 нежилих будівель, загальною площею 7713,1 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

За таких обставин, заява заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (вх.№2-456/25 від 28.03.2025р.) про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою ст.2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

За приписами ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню. Частиною 8 ст.140 ГПК України встановлено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також, не перешкоджає подальшому розгляду справи

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст. ст. 136,137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси Одеської області (вх.№2-456/25 від 28.03.2025р.) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» () як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову у межах суми позовних вимог на загальну суму 2 572 025 грн 35 коп., та накладення арешту на нерухоме майно, яке належать ТОВ «ФІРМА «ОДЯГ» (), а саме: земельну ділянку кадастровий номер :42:001:0004, площею 0,4676 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, а також на 799/1000 нежилих будівель, загальною площею 7713,1 кв.м, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ОДЯГ (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 3, ) як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, у межах суми позовних вимог на загальну суму 2 572 025 грн 35 коп.

3. Накласти арешт на нерухоме майно, яке належать Товариству з обмеженою відповідальністю ФІРМА ОДЯГ (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 3, ), а саме: на земельну ділянку кадастровий номер :42:001:0004, площею 0,4676 га, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, а також на 799/1000 нежилих будівель, загальною площею 7713,1 кв.м, що складаються з адміністративного корпусу літ «А», прохідна літ. «Б», склад літ. «О», підсобні приміщення літ. «Л», «М», «Р», які розташовані на земельній ділянці кадастровий номер :42:001:0024, за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Артилерійська, будинок, 3, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

За даною ухвалою стягувачем є: Одеська міська рада (65026, м. Одеса, пл. Біржова, буд. 1, )

За даною ухвалою боржником є: Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА ОДЯГ (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, буд. 3, )

Ухвала підлягає виконанню відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строк, передбачений ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 31 березня 2025р.

Суддя Рога Наталія Василівна