ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/1096/24

Суддя господарського суду Худенко А.А.

за участю секретаря судового засідання Маркулич Д.В.

За позовом Державного підприємства «Державний науково-технічний центр з ядерної та радіаційної безпеки», м. Київ

до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, с. Угля Тячівського району Закарпатської області

про стягнення 37 143,08 грн заборгованості,

представники:

від позивача - без виклику

від відповідача - без виклику

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ.

Державне підприємство «Державний науково-технічний центр з ядерної та радіаційної безпеки», м. Київ звернулось з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, с. Угля Тячівського району Закарпатської області про стягнення 37 143,08 грн заборгованості.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Худенка А.А., про що вказано у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.01.2025 відкрито провадження у справі №907/1096/23, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачеві строк на подання господарському суду відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165, 251 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів з дня одержання даної ухвали, а також у цей же строк письмово висловленої позиції щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено позивачеві строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів з дня одержання копії відзиву. Встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив та відповідачем заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) не пізніше 15.02.2024.

Надіслана на офіційну юридичну адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРЮОФОПтаГФ, поштова кореспонденція (ухвала суду від 16.01.2025 про відкриття провадження у справі №907/1096/24) на адресу суду не поверталась, однак із відомостей зазначених в тренінгу поштового відправлення виготовленого на сайті «Укрпошта» вбачається, що надіслана поштова кореспонденція вручена одержувачу 28.01.2025.

Відтак, у зв`язку з вищенаведеним, судом на адресу Акціонерного товариства «Укрпошта» скеровано Лист №907/1096/24/1659/25 від 03.03.2025, яким суд просив останнього невідкладно надати підтверджуючу інформацію щодо вручення чи невручення поштового відправлення №197 (копії ухвали суду від 16.01.2025 у справі №907/1096/24), адресованого Комунальному некомерційному підприємству «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.03.2025 судове засідання у справі відкладалось з підстав наведених у ухвалі суду.

Станом 07.04.2025 відповідь на означений Лист від Акціонерного товариства «Укрпошта» на адресу суду не надходила. Однак, надіслана на офіційну юридичну адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРЮОФОПтаГФ, поштова кореспонденція (ухвала суду від 17.03.2025 про відкриття провадження у справі №907/1096/24) повернута на адресу господарського суду з відміткою про її одержання 21.03.2025.

У даному контексті суд зазначає, що за змістом ч. 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, одним із судових рішень є ухвала.

Відтак, у розумінні вищевказаних положень процесуального законодавства, ухвали суду є судовим рішенням, а тому, відповідно до пп. 17.1. п. 17 Перехідних положень ГПК України та ч. 10 ст. 242 ГПК України, надсилається у паперовій формі відповідачеві.

Частиною 6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення, зокрема, є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 26.11.2019 у справі №910/568/19, від 16.07.2020 у справі №904/4673/19, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.12.2022 у справі №910/1730/22).

Водночас направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Разом з тим, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Водночас суд у даному контексті також враховує практику Європейського суду з прав людини, якою визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 встановлено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Згідно із правовим висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2023 у справі №904/272/22, Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема «Електронний кабінет» ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Приписами ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справи, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом приписів ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи (виклику), є дата складення повного судового рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач просить задовольнити позов в повному обсязі покликаючись на неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання із оплати наданих на підставі Договору №01/133-21 від 16.08.2021 послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 37 143,08 грн.

Позиція відповідача

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду були надіслані на офіційну адресу, зазначену в ЄДРЮОФОПтаГФ), суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, а також докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

16.08.2021 між Державним підприємством «Державний науково-технічний центр з ядерної та радіаційної безпеки» (виконавець) та Комунальним некомерційним підприємством «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області (замовник) укладено договір №01/133-21 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується за дорученням на підставі листа Державної інспекції ядерного регулювання України (Держатомреглювання) №38-18/7611 від 11.05.2021 надати, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послугу (код послуги згідно з ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» 71319000-7 Експертні послуги) з проведення державної експертизи ядерної та радіаційної безпеки (експертиза ЯРБ) документа «Розрахунок рентгенодіагностичного кабінету для встановлення нового радіологічного обладнання в Комунальне некомерційне підприємство «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, с. Угля, вул. Центральна, 14, Закарпатська область, 90514».

Згідно з п. 2.1 Договору за надані послуги, згідно умовами цього договору, замовник перераховує на поточний рахунок виконавця відповідно до протоколу погодження договірної ціни, кошти в розмірі: 30 952,57 грн (тридцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві грн 57 коп), крім того ПДВ: 6190,51 грн (шість тисяч сто дев`яносто грн 51 коп). Всього 37 143,08 грн (тридцять сім тисяч сто сорок три грн 08 коп).

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що оплата за надану послугу здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця протягом 10 календарних днів з дати підписання сторонами Акта здавання-приймання наданої послуги в порядку п. 3.4, 3.5. цього Договору.

Відповідно до п. 3.4 Договору підставою для оплати послуг за цим договором є акт, який складає та підписує виконавець у 2-х примірниках (один - для виконавця, один - для замовника).

Разом з актом виконавцем надаються звітні документи, вказані в п. 3.3 цього договору. Замовник протягом 20-ти днів з дня відправки акта виконавцем та звітних документів, зобов`язаний підписати та повернути виконавцю акт або надати мотивовану відмову від його підписання. У разі, якщо протягом зазначеного періоду виконавець не отримає підписаний замовником примірник акта або мотивовану відмову, акт вважається підписаним, а послуга така, що надана належним чином (п. 3.5 Договору).

Позивачем на виконання умов Договору було надіслано супровідним листом №5406-010-2021 від 28.12.2021 звіт №21-18-13631, висновок державної експертизи від 28.12.2021 та акт здавання-приймання наданої послуги №851-21 на суму 37 143,08 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати наданих на підставі Договору про надання послуг, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 37 143,08 грн.

Договір є договором надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На виконання умов Договору, позивач направив відповідачу звіт №21-18-13631, висновок державної експертизи від 28.12.2021 та акт здавання-приймання наданої послуги №851-21, який не був підписаний від замовника.

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься доказів звернення відповідача до позивача із запереченнями щодо наданих на підставі Договору послуг. Більш того, у Листі за вх. №524/3.2022 від 10.02.2022 підписаним головним бухгалтером Комунального некомерційного підприємства «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, замовник повідомляє виконавця про неможливість підписання необхідних документів та сплати за надану послугу у зв`язку зі звільненням директора та натомість, гарантує, що після призначення нового директора ними будуть виконані усі попередньо узгоджені ДНТЦ ЯРБ умови.

В подальшому виконавцем на адресу КНП «Углянська лікарня» надіслано Лист №1333-010-2022 від 12.05.2022. З означеного листа вбачається, що у зв`язку зі зміною керівництва замовника, виконавець просить підписати переоформлені Додаткову угоду №1 та акт здавання-приймання.

З долученої до матеріалів справи Додаткової угоди №1 від 13.05.2022 до Договору №01/133-21 від 16.08.2021 вбачається, що у зв`язку зі зміною керівника замовника, керуючись п. 6.7. Договору та п. 4. ч. 5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі» №922-VIII від 25.12.2015 (зі змінами), виконавець пропонує внести зміни в Договір №01/133-21 від 16.08.2021 в частині продовження строку дії Договору, а саме розділ 5 Договору викласти в редакції: « 7.1. Цей догові надуває чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.12.2022, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань».

Відповідно до п. 6.7 Договору, зміни та доповнення до тексту Договору можуть бути внесені за Додатковою угодою.

01.08.2022 Комунальним некомерційним підприємством «Углянська лікарня» Углянської сільської ради на адресу позивача скеровано Повідомлення, зі змісту якого вбачається, що у зв`язку з втратою документів, а саме Додаткової угоди №1 та акту здавання-приймання до Договору №01/133-21 від 16.08.2021, підприємство просить направити вищевказані документи повторно.

Листом №2128-010-2022 від 03.08.2022 виконавець а прохання замовника повторно направив Додаткову угоду №1 та акт здавання-приймання до Договору №01/133-21 від 16.08.2021.

Утім, як вбачається з Претензії №1276-005-2024 від 17.04.2024 щодо сплати заборгованості за надану послугу, замовником означений Акт здавання-приймання підписаний не був, та оплата за фактично надану послугу на рахунок виконавця не надходила. Відтак, в зазначеній Претензії, виконавець просить сплатити заборгованість в розмірі 37 143,08 грн.

В силу положень п. 3.5 Договору акт здавання-приймання наданої послуги №851-21 вважається підписаним, а послуга така, що надана належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 2.3 Договору, у відповідача наявне грошове зобов`язання із оплати наданих позивачем на підставі Договору №01/133-21 від 16.08.2021 у розмірі 37 143,08 грн, а строк його виконання на момент звернення позивача із позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті позивачу 37 143,08 грн за надані на підставі Договору №01/133-21 від 16.08.2021. Відповідачем факту наявності заборгованості не спростовано, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 37 143,08 є правомірними та обґрунтованими.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Таким чином, при зверненні до суду з відповідними вимогами саме позивач має довести наявність відповідного права, за захистом якого він звернувся до суду, та, відповідно, порушення такого права відповідачем внаслідок невиконання свого зобов`язання

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 3028 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Углянська лікарня» Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, вул. Центральна, будинок 14, с. Угля, Тячівський район, Закарпатська область, 90415 () на користь Державного підприємства «Державний науково-технічний центр з ядерної та радіаційної безпеки», вул. Василя Стуса, будинок 35-37, м. Київ, 03142 () суму 37 143,08 грн (Тридцять сім тисяч сто сорок три гривні 08 коп) заборгованості за надані послуги, а також 3028 грн (Три тисячі двадцять вісім гривень) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 07.04.2025

Суддя А.А. Худенко