ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" березня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1224/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради

до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська енергопостачальна компанія"

до відповідача - 2 Комунального підприємства "Здолбунівводоканал"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 688 111 грн. 51 коп

у судове засідання з`явилися:

- від прокуратури: Манжаюк Денис Леонтійович;

- від позивача: не з`явився;

- від відповідача-1: Крук Віра Романівна;

- від відповідача-2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2024 року керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здолбунівської міської ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська енергопостачальна компанія" до відповідача - 2 Комунального підприємства "Здолбунівводоканал" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 688 111 грн. 51 коп.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 918/1224/24 розподілено судді Войтюку В.Р.

Ухвалою від 03.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/1224/24, розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі, підготовче судове засідання призначено на 03.02.2025.

20 січня 2025 року від відповідача - 1 надійшов відзив, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить суд у задоволенні позову відмовити.

22 січня 2025 року від прокуратури надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання спростовує доводи викладені відповідачем у відзиві та просить суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Ухвалою від 03.02.2025 відкладено підготовче засідання на 24.02.2025.

Ухвалою від 24.02.2025 відкладено підготовче засідання на 10.03.2025.

28 лютого 2025 року від представника відповідача - 1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 10.03.2025 закрито підготовче провадження у справі № 918/1224/24. Призначено розгляд справи до судового розгляду по суті на 31.03.2025.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.03.2025 № 542/0/15-25 суддю ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Рівненської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Рівненської області, враховуючи наказ Господарського суду Рівненської області № 04-40/90/25 від 18.03.2025 про його відрахування зі штату суду, виникла необхідність призначити повторний автоматизований розподіл справи № 918/1224/24.

Відповідно до підпунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розпорядженням керівника апарату від 20.03.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/1224/24.

20 березня 2025 року за результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 918/1224/24 розподілено судді Пашкевич І.О.

Ухвалою від 21.03.2025 справу № 918/1224/24 прийнято до свого провадження суддею Пашкевич І.О. Постановлено розпочати розгляд справи № 918/1224/24 зі стадії підготовчого провадження. Замінено судове засідання з розгляду справи № 918/1224/24 по суті 31.03.2025 на підготовче засідання.

31 березня 2025 року судом встановлено, що у судове засідання з`явився прокурор та представник відповідача-1.

Позивач та відповідач-2 не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, причини неявки суду не повідомили, про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвали від 10.03.2025 (12.03.2025 о 19:50 год.) та ухвали від 21.03.2025 (21.03.2025 о 18:25 год.) до їх електронних кабінетів.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання без участі представників Здолбунівської міської ради та Комунального підприємства "Здолбунівводоканал".

Розглянувши клопотання представника відповідача - 1 про зупинення провадження у справі № 918/1224/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24, судом встановлено наступне.

Означене клопотання обґрунтоване тим, що на розгляд Великої Палати передано справу № 920/19/24 у подібних правовідносинах зі справою № 918/1224/24 (з обґрунтуванням про відступлення від висновку у справі 922/2321/22 від 24.01.2024 щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі"). Із урахуванням критеріїв подібності, заявник вважає, що наявні підстави для зупинення провадження у справі № 918/1224/24 згідно з п.7 ч.1 ст.228 ГПК України.

Присутній у судовому засіданні прокурор заперечив проти зупинення провадження у справі, зазначивши, що наразі відсутня інформація про прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 до свого провадження. А тому на думку прокурора, дане клопотання про зупинення провадження у справі є передчасним.

Як вбачається із матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог у справі № 918/1224/24 прокуратура вказує, що між Постачальником (відповідачем-1) та Споживачем (відповідачем-2) за результатами відкритих торгів 29.12.2020 було укладено Договір № 7001-ВЦ на постачання електричної енергії. В подальшому між вказаними юридичними особами було укладено 12 додаткових угод, що призвело до збільшення ціни закупівлі електричної енергії на 149 % та є порушенням вимог законодавства України про публічні закупівлі, а отже такі Додаткові угоди підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а надмірно сплачені кошти стягненню з відповідача-1 на користь позивача.

Прокуратура стверджує, що при укладанні оспорюваних додаткових угод № 1, № 2, № 3, № 4, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12 постачальником не обґрунтовано коливання ціни на електричну енергію на ринку, не обґрунтовано чому підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, не наведено причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь не вигідним. Прокуратура заявляє, що у цій справі підлягає до застосування позиції ВС від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, від 16.02.2023 у справі № 903/366/22 07.09.2022 у справі № 927/1058/21, згідно з якими ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі. А можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі та мети проведення відкритих тендерів, визначених Законом. Прокуратура наголошує, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого «каскадного» укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця.

Судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692623,48 грн.

У справі № 920/19/24 постало питання правомірності укладення додаткових угод про збільшення ціни за одиницю товару до договору про публічні закупівлі. Сторони підвищували ціну не більше ніж на 10% від попередньо визначеної додатковими угодами про збільшення ціни, що призвело до підвищення ціни на 100,75% від тієї, що визначена основним договором.

Передаючи справу № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд в ухвалі від 29.01.2025, зокрема, вважав, що необхідно відступити (шляхом уточнення) від висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", вказавши при цьому, що у разі коливання ціни товару на ринку, ціна за одиницю може бути збільшена пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку, але більше ніж на 10% від тієї ціни, що передбачена договором або додатковими угодами до нього про зміну ціни. При цьому, загальна ціна договору не повинна змінюватися.

Отже, спір у справі № 920/19/24, як і у справі № 918/1224/24 виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії вартість 1кВт-год електроенергії сукупно зросла, і це призвело до підвищення ціни на понад 10% від тієї, яка визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що правовий висновок за результатами розгляду справи №920/19/24 щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі", може вплинути на висновки суду у справі № 918/1224/24, оскільки підставою укладення додаткових угод № 1-12 які просить визнати прокурор недійсними, була саме вказана правова норма.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України та ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Суд зауважує, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами п.11 ч.1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках встановлених п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Із метою забезпечення єдності судової практики, принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, суд вважає необхідним зупинити провадження у справі № 918/1224/24 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

При цьому суд відхиляє заперечення прокурора про те, що оскільки наразі Велика Палата Верховного Суду не прийняла до свого провадження справу № 920/19/24, а відтак немає підстав для зупинення провадження у справі № 918/1224/24, з огляду на наступне.

Господарським процесуальним кодексом України визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Суди під час вирішення спору у подібних правовідносинах мають враховувати саме останню правову позицію. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/109447/17.

З огляду на це, передання справи № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду є достатньою підставою для зупинення провадження у справі № 918/1224/24, оскільки остаточне рішення Великої Палати може мати вирішальне значення для правильного застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме у справі № 918/1224/24.

Керуючись ст. ст. 183, 227, 228, 229, 234, 235 ГПК України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська енергопостачальна компанія" про зупинення провадження у справі - задовольнити.

2. Зупинити провадження у справі № 918/1224/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у іншій справі № 920/19/24.

3. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 235 ГПК України негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені статтями 254-257 ГПК України.

Ухвала складена та підписана суддею - 02.04.2025.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич