ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. Cправа № 902/812/24

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни за участю секретаря судового засідання Ломачко А.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", 39610, Полтавська область, місто Кременчук, вул. Свіштовська, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 00152307)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" (21019, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, вул. Шепеля Якова, будинок 1В, ідентифікаційний код юридичної особи 37195545)

про стягнення 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень)

за участю представників:

від позивача адвокат Коломієць О.О., згідно довіреності

від відповідача адвокат Головчук В.А., згідно ордеру

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 31.07.2024 надійшла позовна заява № б/н від 31.07.2024 (вх. № 844/24 від 31.07.2024) Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень) згідно договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2024 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 05.08.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 902/812/24 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27 серпня 2024 року о 10:30 год.

За наслідком судового засідання 27.08.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/812/24 на 16:00 26.09.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

26.09.2024 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву № б/н від 25.09.2024 (вх. № 01-34/9477/24 від 26.09.2024).

Ухвалою від 26.09.2024 судом відхилено заявлене усно у судовому засіданні клопотання представника відповідача ТОВ "Плазол" про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву ТОВ "Плазол" № б/н від 25.09.2024 (вх. № 01-34/9477/24 від 26.09.2024) у справі № 902/812/24 повернуто заявнику без розгляду.

У судовому засіданні 26.09.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали про задоволення клопотання представника відповідача, продовження строку підготовчого засідання на 30 днів та про оголошення перерви у підготовчому засіданні у справі № 902/812/24 до 09:30 17.10.2024, які занесено до протоколу судового засідання.

04.10.2024 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі № б/н від 04.10.2024 (вх. № 01-34/9772/24 від 04.10.2024).

17.10.2024 до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі № б/н від 17.10.2024 (вх. № 01-34/10218/24 від 14.10.2024).

За наслідком судового засідання 17.10.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви у підготовчому засіданні у справі № 902/812/24 до 15:00 29.10.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

24.10.2024 до суду від представника ТОВ "Плазол" надійшли пояснення № б/н від 24.10.2024 (вх. № 01-34/10464/24 від 24.10.2024) на виконання вимог суду.

25.10.2024 до суду від представника АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надійшов супровідний лист №14/10-905 від 21.10.2024 (вх. № 01-34/10501/24 від 25.10.2024) із документами та виконання вимог суду.

29.10.2024 до суду від представника ТОВ "Плазол" надійшло клопотання № б/н від 29.10.2024 (вх. № 01-34/10603/24 від 29.10.2024) про залишення без розгляду позову Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" про стягнення 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень) у справі № 902/812/24.

У судовому засіданні 29.10.2024 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача, оголошення перерви у підготовчому засіданні у справі № 902/812/24 до 12:00 12.11.2024, яку занесено до протоколу судового засідання.

08.11.2024 до суду від представника АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надійшов супровідний лист №14/10-959 від 05.11.2024 (вх. № 01-34/10989/24 від 08.11.2024) із документами та виконання вимог суду.

На визначену судом дату у судове засідання з`явилися представник позивача та представник відповідача.

Ухвалою від 12.11.2024 судом повернено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" № б/н від 29.10.2024 (вх. № 01-34/10603/24 від 29.10.2024) про залишення без розгляду позову Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" про стягнення 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень) у справі № 902/812/24 заявнику без розгляду.

Ухвалою від 12.11.2024 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/812/24, призначено справу № 902/812/24 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 12.12.2024 о 14:00 год.

12.12.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 12.12.2024 (вх. № 01-34/12314/24 від 12.12.2024) про залишення позовної заяви у справі № 902/812/24 без руху.

Судове засідання 12.12.2024 не відбулось у зв`язку із повідомленням про замінування приміщення суду.

Ухвалою від 13.12.2024 судом повідомлено учасників справи про призначення судового засідання з розгляду справи № 902/812/24 по суті на 07.01.2025 об 11:00.

07.01.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 07.01.2025 (вх. № 01-34/156/25 від 07.01.2025) про відкладення розгляду справи.

За наслідком судового засідання 07.01.2025 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача та про відкладення судового засідання з розгляду справи № 902/812/24 по суті на 09:00 16.01.2025, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 16.01.2025 суд постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху № б/н від 12.12.2024 (вх. № 01-34/12314/24 від 12.12.2024), з огляду на відсутність вагомих підстав для залишення позовної заяви без руху, які можуть вплинути на подальший розгляд справи, яку занесено до протоколу судового засідання.

За наслідком судового засідання 16.01.2025 суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи № 902/812/24 по суті до 14.02.2025 року о 14:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

Судове засідання 14.02.2025 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою від 20.02.2025 судом повідомлено учасників справи про призначення судового засідання з розгляду справи № 902/812/24 по суті на 14.03.2025 о 10:00.

У судовому засіданні 14.03.2025 судом продовжено стадію з`ясування обставин справи та дослідження доказів, досліджено наявні у справі докази та з`ясовано у представників сторін наявність застережень щодо повноти дослідження доказів.

Представник позивача зазначив про відсутність застережень щодо повноти дослідження доказів.

Представник відповідача зазначив про наявність застереження щодо повноти досліджених доказів та заявив усне клопотання про витребування у позивача оригіналів досліджених доказів, а саме: рахунок-фактура №1 від 18.11.2021 року, рахунок-фактура №2 від 18.11.2021 року, замовлення на доставку від 19.11.2021 року, експортна декларація від 18.11.2021 року та від 19.11.2021 року, пакувальні листи (їх роздруківки) в електронному вигляді та вміст електронної пошти.

За наслідком розгляду заявленого представником відповідача клопотання про витребування оригіналів доказів судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні вказаного клопотання у зв`язку із порушенням строку та порядку подання вказаного клопотання, яку занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні судом з`ясовано про наявність в учасників судового засідання інших заяв/клопотань.

Представник відповідача оголосив усну заяву про відвід судді та клопотав про надання часу для підготовлення письмової заяви про відвід судді.

У судовому засіданні 14.03.2025 для підготовки та реалізації права представника відповідача на подання заяви про відвід судді у письмовому вигляді, після погодження з учасниками справи дати та часу судового засідання, суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні у справі № 902/812/24 до 25.03.2025 року о 15:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

17.03.2025 до суду від представника відповідача надійшла заява № б/н від 16.03.2025 (вх. № 01-47/6/2025 від 17.03.2025) про відвід судді Шамшуріної М.В. від розгляду справи № 902/812/24.

Ухвалою від 18.03.2025 судом визнано заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" № б/н від 16.03.2025 (вх. № 01-47/6/2025 від 17.03.2025) про відвід судді Шамшуріної М.В. від розгляду справи № 902/812/24 необґрунтованою, передано матеріали справи № 902/812/24 для визначення складу суду автоматизованою системою для вирішення питання про відвід судді відповідно до положень статті 32 ГПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2025 заяву розподілено судді Нешик О.С.

Ухвалою від 21.03.2025 судом відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" про відвід судді Шамшуріної М.В. б/н від 16.03.2025 (вх. №01-47/6/2025 від 17.03.2025) в справі №902/812/24.

На визначену судом дату у судове засідання з`явились представники обох сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

У судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" про стягнення 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень) згідно договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020.

На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09.11.2020 між Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" як комітентом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Плазол" як комісіонером було укладено договір комісії №101/20-17, відповідно до умов якого комісіонер зобов`язувався, в інтересах і за рахунок комітента вчинити правочини та здійснити документальне і технічне супроводження зовнішньоекономічного контакту на давальницьку переробку (афінаж) відпрацьованого каталізатору риформінгу R-86, вчинити правочини та організувати транспортування відпрацьованого каталізатора, оформлення будь-яких дозвільних, митних, фінансових, страхових, експертних процедур направлених на виконання цього договору, передати комітенту всі результати переробки (платина, реній), організувати повернення платини та провести передбачені діючим законодавством дії із платиною, як результатом переробки, в тому числі здійснити продаж платини до Державної Скарбниці України та забезпечити отримання комітентом грошових коштів за реалізовану платину від Державної Скарбниці України, оформлювати та підписувати будь-які документи, необхідні для виконання доручень Комітента (пункт 1.2.1 договору).

Позивач зауважив, що згідно додатку №2 від 09.11.2020 до договору №101/20-17 до переробки був залучений відпрацьований каталізатор риформінгу R-86 в загальній кількості 29 572,100 кг. із розрахунковим вмістом ренію у лоті - 104,02 кг та що вказаний каталізатор R-86 у кількості 29 572,100 кг. на суму 11 058 608,74 грн. на підставі акту приймання- передачі від 12.01.2021 у м. Кременчук на території нафтопереробного заводу був переданий відповідачу.

Позивач зазначив, що згідно звіту комісіонера від 10.08.2021 реній, отриманий в результаті переробки каталізатору R-86, у вигляді амонієвої солі, у кількості - 93 702,403 грам, зберігався на складі переробника Heimerle + Meule GmbH м. Пфорцхейм, Німеччина (Dennigstr. 16, 75179 Pforzheim, Gеrmany) до окремого розпорядження власника ренію - ПАТ "Укртатнафта".

Надалі, як зазначив позивач 18.02.2022 сторони уклали контракт №Rе-05/18, згідно з яким ТОВ "Плазол" (постачальник) за дорученням ПАТ "Укртатнафта" (замовника) зобов`язується передати у власність (поставити) Компанії "Nordwind Trade SA" (одержувачу), а одержувач прийняти та оплатити замовнику реній, у вигляді амонієвої солі перренної кислоти - перренату амонію з вмістом ренію від 69,2%-69,4%. Згідно пунктів 6.2., 6.4. контракту сторони погодили, що право власності на товар переходить від замовника до одержувача відповідно до умов Інкотермс 2010 згідно з пунктом 2.1 Договору, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі товару, підписаним уповноваженими представниками сторін та що зберігання товару, який належить одержувачу, буде здійснювати постачальник (ТОВ "Плазол"), про що буде складено додаткову угоду до контракту. Така додаткова угода не була підписана.

Позивач стверджує, що ПАТ "Укртатнафта" було виставлено Компанії "Nordwind Trade SA" інвойс №18/22 від 18.02.2022 на суму 98 012,71 євро та ТОВ "Плазол" було оформлено митну декларацію UА305130/2022/004973 від 11.03.2022 про продаж без фактичного переміщення після переробки за межами митної території України ренію у вигляді амонієвої солі перенної кислоти-амоніумтетра оксоренату VII (перенат амонію з вмістом ренія від 69,2%-69,4%, фактичний вміст ренія-93,702403 кг.) на суму 98012,71 євро, одержувачем у митній декларації вказано Компанію "Nordwind Trade SA".

Разом з тим, позивач зазначив, що АТ "Укртатнафта" наразі невідомо фактичне місцезнаходження ренію. З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що відповідачем не було передано ренію на адресу Компанії "Nordwind Trade SA" згідно укладеного контракту як і не відшкодовано його вартості, позивач звернувся із цим позовом до суду про стягнення з відповідача на користь позивача 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень).

Відповідач у додаткових поясненнях підтвердив обставину щодо укладення 09.11.2020 між позивачем та відповідачем договору комісії №101/20-17 та контракту №Rе-05/18 від 18.02.2022, проти заявлених позовних вимог заперечив, зазначив що позивач самостійно обрав компанію "Nordwind Trade SA" для поставки ренію, при цьому відповідач не поручався за виконання контракту з вказаною компанією. Відповідачем виконано у повному обсязі умови договору комісії та контракту за дорученням позивача поставлено компанії "Nordwind Trade SA" реній, що на його переконання підтверджується контрактом, специфікацією до контракту, митною декларацією №UА305130/2022/004973, пакувальним листом, інвойсом №18/02. Про повне виконання умов договору комісії та контракту відповідачем повідомлено позивача листами №19-02/23 від 27 лютого 2023 року та №134/17 від 17 липня 2023 року.

Також відповідачем зазначено, що подані позивачем копії замовлення на доставку від 19 листопада 2021, рахунків-фактур від 18 листопада 2021, електронних супровідних документів, документів під назвою "європейська спільнота", пакувальних листів відправлення 833694, 829666, листування по електронній пошті не відповідають вимогам, визначеним статтями 78, 91, 96 ГПК України.

З урахуванням наведеного, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

09 листопада 2020 року між Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі - комітент, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Плазол" (далі - комісіонер, відповідач) укладено договір комісії № 101/20-17 (далі договір) (т.1. а.с. 24-27).

За умовами пункту 1.1. договору комітент доручає, а комісіонер за винагороду зобов`язується від свого імені в інтересах і за рахунок комітента вчинити декілька правочинів направлених на організацію давальницької переробки промислових відходів, що містять платину та реній, а саме давальницьку переробку - афінаж відпрацьованого каталізатору риформінгу R-86 (надалі - каталізатор), вилучені в результаті переробки платину та реній передати комітенту, здійснити передбачені діючим законодавством дії із платиною, як результатом переробки та забезпечити повернення комітенту вартості платини.

Відповідно до пункту 1.3. договору у відносинах із третіми особами комісіонер діє від свого імені в інтересах комітента. Умови правочинів із третіми особами комісіонер повинен погоджувати із комітентом.

За умовами пункту 1.4. договору у рамках виконання договору комісії сторони можуть узгодити виконання інших (супутніх) доручень та додаткових послуг. Предмет, умови, строки надання додаткових послуг узгоджуються сторонами шляхом підписання додаткових угод до цього договору.

Пунктом 1.6. договору сторони погодили, що право власності на каталізатор, на результати переробки та на грошові кошти, що мають надійти на розрахунковий рахунок від Державної Скарбниці України за реалізовану платину, на будь-якому етапі виконання цього договору належить комітенту.

Відповідно до пункту 2.1. договору номенклатура, якість і кількість каталізатора призначеного для переробки вказується в додатку 1 та додатку 2 до договору.

Згідно з пунктом 3.1. договору комітент передає каталізатор комісіонеру на умовах FCA склад ПАТ "Укртатнафта" м.Кременчук, вул. Свіштовська, 3, згідно з ІНКОТЕРМС 2010.

За три дні до планованої дати передачі та завантаження каталізатору, комісіонер направляє на електронну адресу комітента повідомлення із зазначенням наступної інформації: дати завантаження каталізатору, найменування транспортної компанії, що буде здійснювати перевезення, вказує кількість транспортних засобів, їх марки та державні номера, П.І.Б водіїв. На вимогу комітента комісіонер надсилає копії договорів/дозволів/тощо, укладених комісіонером на виконання доручення. Електронні адреси вказані в реквізитах сторін.

Всі ризики втрати або пошкодження каталізатору переходять від комітента до комісіонера в момент передачі каталізатора перевізнику, визначеному комісіонером, за умови обов`язкової присутності уповноваженого представника комісіонера.

Момент передачі перевізнику зазначається в товарно-транспортній накладній.

За результатами передачі каталізатора сторони підписують акт приймання-передачі, що підтверджує факт передачі каталізатора комітентом комісіонеру. Акт приймання-передачі підписується уповноваженими представниками сторін в день завантаження каталізатору.

Право власності на каталізатор на будь-якому етапі виконання цього договору залишається за комітентом.

Відповідно до пунктів 3.2., 3.3. договору транспортування каталізатору та результату переробки організовує комісіонер. Місцем передачі каталізатора комітентом відповідному перевізнику на виконання п. 3.1. є: ПАТ «Укртатнафта», м. Кременчук, вул. Свіштовська,3.

Згідно з пунктом 3.4. договору термін виконання доручення: 365 календарних днів з моменту укладання цього договору.

Пунктом 4.1. договору сторони передбачили, що комітент зобов`язується виплатити комісіонеру комісійну винагороду у розмірі, що еквівалентно 8 000 доларів США, що станом на 09.11.2020 р. складає 224 960 гривень з ПДВ. Курс міжбанківського ринку по даним Інтернет-сторінки http://minfin.соm.ua/currency/mb/ на 09.11.2020 р. становить за 1 долар США - 28,1200 гривень.

Відповідно до пункту 5.1. договору платежі за виконання послуг, передбачених даним договором, здійснюються в гривнях, шляхом банківського переказу. Витрати, пов`язані з банківським переказом здійснюються за рахунок комітента.

Згідно з пунктом 5.2. договору виплата комісійної винагороди, а також відшкодування витрат комісіонера пов`язаних з виконанням доручення комітента здійснюються в гривнях, шляхом банківського переказу на рахунок комісіонера. Витрати, пов`язані з банківським переказом здійснюються за рахунок комітента.

Відповідно до пункту 5.6. договору комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом 5 днів від дня отримання звіту. Прийнятий звіт комісіонера підписаний сторонами, з додатком всіх копій договорів/угод/контрактів/листів/дозволів/інших документів, що виникли при виконанні цього договору є підставою для проведення розрахунків і виплати комісійної винагороди комісіонеру.

Згідно з пунктом 5.8. договору грошові кошти за реалізовану платину по договору купівлі-продажу платини, укладеному комісіонером із Державною Скарбницею України, повинні бути перераховані від Державної Скарбниці України напряму на рахунок комітента.

За умовами пункту 6.1. договору комісіонер зобов`язаний, зокрема: виконати доручення комітента на умовах, найбільш вигідних для комітента і відповідно до вказівок комітента, відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться, на запит комітента надавати інформацію про хід виконання доручення і документи пов`язанні з його виконанням, після переробки (афінажу) каталізатора передати результати переробки комітенту.

Відповідно до пункту 7.1. договору у разі порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 7.3. договору сторони визначили, що у разі втрати або пошкодження каталізатору або результату переробки комісіонер відшкодовує комітенту компенсаційну вартість пошкодженого або втраченого каталізатору або результату переробки в повному обсязі. Компенсаційна вартість каталізатора станом на 09.11.2020р. 57 277 382,80 грн. без ПДВ. Дана вартість розрахована виходячи з розрахункованого вмісту платини (Рt) в каталізаторі - 65,82 кг., ціни платини (Рt) згідно котирувань LBMA PLATINUM EUR - АМ - 760,66 за тройську унцію станом на 06.11.2020 р., та курсу НБУ станом на 09.11.2020 за 1 Євро - 33,4245 гривень., та розрахункового вмісту ренію в каталізаторі - 104,2 кг., договірної ціни ренію 1 185 доларів США, курсу НБУ станом на 09.11.2020 - 28,1375 гривень. Компенсаційна вартість застосовується сторонами виключно на виконання п.7.3. цього договору.

Згідно з пунктом 7.6. договору комісіонер несе повну відповідальність за виконання третьою особою договору, укладеного з такою особою для виконання цього договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 9.1. договору).

09.11.2020 між сторонами підписано додаток № 1 та додаток № 2 до договору комісії №101/20-17 від 09.11.2020 та додаткову угоду до договору комісії щодо визначення суми витрат комісіонера призначеної для виконання доручення клієнта в рамках цього договору (т. 1 а.с. 29 (зворотна сторона) - 31).

Згідно додатків №1 та № 2 від 09.11.2020 до договору сторонами визначено номенклатуру, якість та кількість каталізатора призначеного для переробки та розрахунковий вміст платини (Р1) в каталізаторі, згідно протоколу випробувань ДНУ «НТК «Інститут монокристалів» НАН України» м. Харків: загальна кількість каталізатора призначеного для переробки складає 29 572,100 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят два кг. та 100 гр.); розрахунковий вміст платини (Рt) складає 65,82 (шістдесят п`ять кг. та 820 гр.); розрахунковий вміст ренію (Rе) складає 104,02 (сто чотири кг. та 20 гр.); балансова вартість каталізатора станом на 09.11.2020р. складає 11 058 608,74 грн. без ПДВ.

12.01.2021 між Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Плазол" підписано акт прийому-передачі, відповідно до умов якого згідно договору комісії №101/20-17 від 09.11.2020 р. комітент передав, а комісіонер прийняв відпрацьований каталізатор риформінгу R-86 (далі - каталізатор) для подальшої переробки: відпрацьований каталізатор риформінгу R-86 у кількості 29 572,100 кг., вартістю 11 058608,74 грн. (т. 1 а.с. 32 (зворотна сторона)).

10.08.2021 комісіонером складено, а комітентом затверджено звіт про виконання умов договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 року (т. 1 а.с. 28, 29).

Відповідно до пункту 1 вказаного звіту платина, отримана в результаті переробки каталізатору R-86, у вигляді платини в губці, як банківський метал, згідно з п. 1.2.1 договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 року та актом про остаточне приймання цінностей № 1431 від 04.08.2021 передана до Державної скарбниці України в кількості 65 207 г. (шістдесят п`ять тисяч двісті сім грам) на суму 59 642 234,61 грн. (п`ятдесят дев`ять мільйонів шістсот сорок дві тисячі двісті тридцять чотири гривні 61 коп.)

Пунктом 2 звіту визначено, що кошти від продажу Національному Банку України готової продукції - банківського металу платини, в розмірі 59 642 234,61 грн. (п`ятдесят дев`ять мільйонів шістсот сорок дві тисячі двісті тридцять чотири гривні 61 коп.) перераховані в повному обсязі на рахунок комітента 04.08.2021 року.

За умовами пункту 3 звіту про виконання умов договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 реній, отриманий в результаті переробки каталізатору R-86, у вигляді амонієвої солі, у кількості - 93 702 ,403 грам, згідно з п. 1.2.4 договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 року, зберігається на складі переробника Heimerle + Meule GmbH м. Пфорцхейм, Німеччина (Dennigstr. 16, 75179 Pforzheim, Gеrmany) до окремого розпорядження власника ренію - ПАТ «Укртатнафта».

18.02.2022 між Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі замовник, комітент за договором комісії №101/20-17 від 09.11.2020), Товариством з обмеженою відповідальністю "Плазол" (далі постачальник, комісіонер за договором комісії №101/20-17 від 09.11.2020) та Компанією "Nordwind Trade SA" (далі одержувач) укладено контракт № Rе-05/18 (т. 1 а.с. 16-21).

За умовами пункту 1.1. контракту на виконання договору комісії №101/20-17 від 09.11.2020 постачальник за дорученням замовника здійснив давальницьку переробку промислових відходів у Німеччині на потужностях заводу Фірми Heimerle + Meule GmbH м. Пфорцхейм. У результаті переробки був вилучений реній, у вигляді амонієвої солі перренної кислоти - перренату амонію з вмістом ренію від 69,2%- 69,4%.

Згідно з пунктом 1.2. контракту у порядку та на умовах, визначених цим контрактом, постачальник, за дорученням замовника, зобов`язується передати у власність (поставити) одержувачу, а одержувач прийняти та оплатити замовнику реній, у вигляді амонієвої солі перренної кислоти - перренату амонію з вмістом ренію від 69,2%- 69,4%.

Відповідно до пункту 1.3. контракту загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, загальна вартість зазначаються у рахунку (інвойсі). Якісні характеристики (сертифікат) виробника та інші вимоги до товару зазначаються у специфікації (додаток 1 до контракту), що є невід`ємною частиною цього контракту.

Пунктом 2.1. контракту визначено, що базис поставки товару встановлений цим контрактом на умовах DАР-Пфорцхайм, Німеччина згідно з правилами «INCOTERMS 2010», якщо інші умови поставки товару не вказано у відповідному додатку (специфікації) до контракту.

Контракт діє з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленням печатками сторін і діє до 31 грудня 2022 року, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по контракту щодо будь-яких платежів, доставки та зберігання товару чи претензій щодо товару (пункт 11.1 контракту).

У матеріалах справи міститься копія акту від 29.04.2022 приймання-передачі ренію до контракту № Rе-05/18 від 18.02.2022 у якому зазначено, що постачальник за дорученням замовника передав одержувачу, а одержувач прийняв у власність реній, у вигляді амонієвої солі перренної кислоти - перренату амонію з вмістом ренію від 69,2%- 69,4% в кількості 97,702403 кг на суму 98 012,71 Євро (дев`яносто вісім тисяч дванадцять Євро, 71 цент) (т. 1 а.с. 33).

У преамбулі акту від 29.04.2022 зазначено Акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" як комітент, Товариство з обмеженою відповідальністю "Плазол" як постачальник та Компанія "Nordwind Trade SA" як одержувач.

Судом установлено, що акт приймання-передачі ренію від 29.04.2022 року підписано та скріплено печатками зі сторони АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" та ТОВ "Плазол". Водночас зазначений акт не підписано зі сторони одержувача - Компанії "Nordwind Trade SA".

Посилаючись на відсутність відомостей про фактичне місцезнаходження ренію, а також на обставину неповернення комісіонером після закінчення терміну дії договору нереалізованого товару (ренію), не відшкодування його вартості, позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень) вартості втраченого ренію.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально - правова вимога позивача про стягнення з відповідача 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень) згідно договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Здійснюючи правову кваліфікацію спірних правовідносин та вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, судом враховано таке.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини 1 статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України, частини 2 статті 180 ГК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотним умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором комісії, до регулювання правовідносин якого застосовуються відповідні положення глави 69 ЦК України (комісія).

Згідно статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до частин 2, 3 статті 1012 ЦК України договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

За умовами частини 1 статті 1013 ЦК України комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Частиною 1 статті 1014 ЦК України визначено, що комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з пунктом 1.2. договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 на виконання п.1.1. договору відповідач (ТОВ «Плазол») як комісіонер зобов`язався, в інтересах і за рахунок комітента (ПАТ «Укртатнафта») вчинити правочини та здійснити документальне і технічне супроводження зовнішньоекономічного контакту на давальницьку переробку (афінаж) відпрацьованого каталізатору риформінгу R-86, вчинити правочини та організувати транспортування відпрацьованого каталізатора, оформлення будь-яких дозвільних, митних, фінансових, страхових, експертних процедур направлених на виконання цього договору, передати комітенту всі результати переробки (платина, реній), організувати повернення платини та провести передбачені діючим законодавством дії із платиною, як результатом переробки, в тому числі здійснити продаж платини до Державної Скарбниці України та забезпечити отримання комітентом грошових коштів за реалізовану платину від Державної Скарбниці України, оформлювати та підписувати будь-які документи, необхідні для виконання доручень Комітента (пункт 1.2.1. договору).

Відповідно до пункту 1.2.2. договору переробку (афінаж) каталізатора комісіонер повинен здійснити у Німеччині на потужностях заводу Фірми Heimerle + Meule GmbH м. Пфорцхейм.

Пунктом 1.2.3. договору сторони визначили, що вилучена в результаті переробки платина у вигляді банківського сертифікованого металу (злитки та/або порошок (губка)) повинна відповідати стандартам міжнародного ринку дорогоцінних металів та мати відповідний сертифікат якості. Розрахунковий вміст платини (Рt) згідно протоколу випробувань ДНУ «НТК «Інститут монокристалів» НАН України» м. Харків складає 65,82 (шістдесят п`ять кг та 820 гр). Ступень вилучення платини - 99,00 %. Комісіонер забезпечує обов`язкове повернення на митну територію України платини, як продукту переробки по коду 7110 (платина) на виконання постанови КМУ №879 від 04.12.2013р. «Деякі питання переробки товарів за межами митної території України».

За умовами пункту 1.2.4. договору вилучений в результаті переробки реній, у вигляді амонієвої солі перренної кислоти - перренату амонію з вмістом ренію від 69,2%-69,4%, має бути зарахований та зберігатися на металевому рахунку переробника до окремого розпорядження власника ренію - ПАТ «Укртатнафта». Розрахункова кількість ренію в каталізаторі до його вилучення, згідно протоколу аналізу ДНУ «НТК «Інститут монокристалів» НАН України» м. Харків становить 104,02 кг. Ступень вилучення ренію - 90%. Остаточна кількість ренію буде встановлена та погоджена після переробки каталізатора з урахуванням всіх виробничих втрат.

Згідно додатків № 1 та № 2 до договору комісії сторонами погоджено номенклатуру, якість та кількість каталізатора призначеного для переробки та розрахунковий вміст платини (Р1) в каталізаторі, згідно протоколу випробувань ДНУ «НТК «Інститут монокристалів» НАН України» м. Харків: загальна кількість каталізатора призначеного для переробки складає 29 572,100 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят два кг. та 100 гр.); розрахунковий вміст платини (Рt) складає 65,82 (шістдесят п`ять кг. та 820 гр.); розрахунковий вміст ренію (Rе) складає 104,02 (сто чотири кг. та 20 гр.); балансова вартість каталізатора станом на 09.11.2020р. складає 11 058 608,74 грн. без ПДВ.

Як вбачається із матеріалів справи 12.01.2021 комітент (ПАТ «Укртатнафта») передав, а комісіонер (ТОВ «Плазол») прийняв відпрацьований каталізатор риформінгу R-86 (далі - каталізатор) для подальшої переробки: відпрацьований каталізатор риформінгу R-86 у кількості 29 572,100 кг., вартістю 11 058608,74 грн., що підтверджується спільно підписаним між сторонами актом прийому-передачі (т. 1 а.с. 32 (зворотна сторона)).

Судом установлено, що між сторонами відсутній спір в частині виконання доручення щодо вилученої в результаті переробки платини.

За змістом складеного 10.08.2021 комісіонером та затвердженого комітентом звіту про виконання умов договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 реній, отриманий в результаті переробки каталізатору R-86, у вигляді амонієвой солі, у кількості - 93 702 ,403 грам, згідно з п. 1.2.4 договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 року, зберігається на складі переробника Heimerle + Meule GmbH м. Пфорцхейм, Німеччина (Dennigstr. 16, 75179 Pforzheim, Gеrmany) до окремого розпорядження власника ренію - ПАТ «Укртатнафта» (пункт 3 звіту).

Надалі, 18.02.2022 між Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі замовник, комітент за договором комісії №101/20-17 від 09.11.2020), Товариством з обмеженою відповідальністю "Плазол" (далі постачальник, комісіонер за договором комісії №101/20-17 від 09.11.2020) та Компанією «Nordwind Trade SA» (далі одержувач) укладено контракт № Rе-05/18 (т. 1 а.с. 16-21).

Згідно з пунктом 1.1. контракту на виконання договору комісії №101/20-17 від 09.11.2020 постачальник за дорученням замовника здійснив давальницьку переробку промислових виходів у Німеччині на потужностях заводу Фірми Heimerle + Meule GmbH м. Пфорцхейм. У результаті переробки був вилучений реній, у вигляді амонієвої солі перренної кислоти - перренату амонію з вмістом ренію від 69,2%- 69,4%.

За умовами пункту 1.2. контракту у порядку та на умовах, визначених цим контрактом, постачальник, за дорученням замовника, зобов`язується передати у власність (поставити) одержувачу, а одержувач прийняти та оплатити замовнику реній, у вигляді амонієвої солі перренної кислоти - перренату амонію з вмістом ренію від 69,2%- 69,4%.

Відповідно до пункту 1.3. контракту загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, загальна вартість зазначаються у рахунку (інвойсі). Якісні характеристики (сертифікат) виробника та інші вимоги до товару зазначаються у специфікації (додаток 1 до контракту), що є невід`ємною частиною цього контракту.

Пунктом 2.1. контракту визначено, що базис поставки товару встановлений цим контрактом на умовах DАР-Пфорцхайм, Німеччина згідно з правилами «INCOTERMS 2010», якщо інші умови поставки товару не вказано у відповідному додатку (специфікації) до контракту.

За умовами пункту 2.2., 2.3. контракту строк поставки кожної партії товару не повинен перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання замовником заявки від одержувача. Прийом - здача товару по кількості провадиться згідно документів, погоджених сторонами окремо.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. контракту ціна одиниці виміру товару та загальна вартість товару визначаються у рахунках (інвойсах) на оплату для кожної конкретної поставки товару, які оформлюються замовником. Загальна вартість контракту визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії товару.

Пунктом 4.1. контракту визначено, що розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковому порядку протягом 180 банківських днів з дати фактичного отримання товару одержувачем на підставі рахунку (інвойсу) замовника та документів, передбачених пунктом 4.6 контракту, але не пізніше, ніж 360 днів з моменту підписання контракту.

Згідно з пунктом 4.6 контракту розрахунок за фактично одержану партію товару здійснюється одержувачем на підставі сертифікату (паспорту) відповідності (якості) підприємства-виробника товару, визначеному у пункті 1.4 контракту, документів, складених сторонами відповідно до пункту 2.3 контракту та рахунків (інвойсів) замовника.

Пунктом 6.1. контракту визначено, що поставка кожної партії товару здійснюється на підставі замовлення одержувача. Замовлення надаються замовнику та постачальнику шляхом направлення електронного листа або іншими способами зв`язку, що забезпечують фіксацію тексту і дати замовлення, або іншим способом, прийнятим для сторін (пункт 6.1 контракту).

За умовами пункту 6.2. контракту визначено, що право власності на товар переходить від замовника до одержувача відповідно до умов ІNСОТЕRМS 2010 згідно з пунктом 2.1 контракту, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі товару, підписаним уповноваженими представниками сторін.

Ризики, пов`язані зі зберіганням товару, переходять до одержувача відповідно до умов ІНКОТЕРМС 2010 згідно з пунктом 2.1 контракту, підтвердженого відповідним актом приймання-передачі товару (пункт 6.3 контракту).

Пунктом 6.4. контракту сторони погодили, що зберігання товару, який належить одержувачу, буде здійснювати постачальник, про що буде складено додаткову угоду до контракту. Зберігання буде здійснюватися постачальником безоплатно.

Контракт діє з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленням печатками сторін і діє до 31 грудня 2022 року, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по контракту щодо будь-яких платежів, доставки та зберігання товару чи претензій щодо товару (пункт 11.1 контракту).

Судом установлено, що позивачем 18.02.2022 було сформовано інвойс № 18/22 від 18 лютого 2022 року, у якому було визначено кількість ренію, що продається, - 93,702403 кг; ціна ренію - 1046,00 євро за 1 кг та загальна вартість товару - 98 012,71 євро (т. 1 а.с. 62 (зворотна сторона), 193).

11 березня 2022 року ТОВ «Плазол» (постачальником) оформлено експортну митну декларацію № UА305130/2022/004973 про продаж без фактичного переміщення після переробки за межами митної території України ренію у вигляді амонієвої солі перенної кислоти-амоніумтетра оксоренату VII (перенат амонію з вмістом ренію від 69,2% - 69,4, фактичний вміст ренію - 93,702403 кг, упаковано в пластикових банках, на суму 98 012,71 євро. Експортером у митній декларації зазначено ТОВ «Плазол», одержувачем - Nordwind Trade SA.

У графі 44 митної декларації («Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи») зазначено, зокрема інвойс № 18/22 від 18 лютого 2022 року та контракт № Rе-05/18 від 18 лютого 2022 року (т. 1 а.с. 52, 194).

Відповідач, заперечуючи проти позову стверджував, що умови контракту щодо поставки товару (ренію) на користь компанії "Nordwind Trade SA" виконано з його боку у повному обсязі, що на його переконання підтверджується контрактом, специфікацією до контракту, митною декларацією №UА305130/2022/004973, пакувальним листом, інвойсом №18/02.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо підтвердження факту поставки товару на користь компанії "Nordwind Trade SA" з огляду на таке.

Укладений 18.02.2022 між Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", Товариством з обмеженою відповідальністю "Плазол" та Компанією «Nordwind Trade SA» контракт № Rе-05/18 та підписана специфікація до нього не містять у жодному з пунктів застереження, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Плазол" передало, а Компанія «Nordwind Trade SA» прийняла товар (реній) у відповідній кількості.

Водночас, згідно пункту 6.2. контракту обставина переходу права власності на товар до одержувача має підтверджуватися відповідним актом приймання-передачі товару, підписаним уповноваженими представниками сторін.

Наявний у матеріалах справи акт приймання-передачі ренію від 29.04.2022 до контракту № Rе-05/18 від 18.02.2022 не містить підпису уповноваженого представника та печатки Компанії «Nordwind Trade SA» як одержувача за контрактом.

У свою чергу, приписами пункту 20 статті 4 Митного кодексу України визначено, що митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Отже, митна декларація, пакувальні листи, зовнішньоекономічний контракт, специфікація та інвойс не є документами, що підтверджують поставку товару та перехід права власності на товар від постачальника до покупця.

Судом установлено, що визначеного пунктом 6.2. контракту доказу переходу права власності на товар (вилученого у результаті переробки ренію, у вигляді амонієвої солі перренної кислоти - перренату амонію з вмістом ренію від 69,2%- 69,4%), а саме акту приймання-передачі товару, підписаного уповноваженими представниками сторін матеріали справи не містять.

Отже, акт приймання-передачі ренію від 29 квітня 2022 року, який міститься у матеріалах справи не є належним та допустимим доказом передачі товару за контрактом № Rе-05/18 від 18 лютого 2022 року одержувачу Компанії «Nordwind Trade SA».

Обставину щодо відсутності акту приймання-передачі як доказу передачі товару (ренію) та переходу права власності на товар до одержувача за контрактом № Rе-05/18 від 18 лютого 2022 встановлено також рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 червня 2024 року у справі № 160/2023, яке наявне у матеріалах справи (т.1 а.с. 34-50).

Щодо змісту акту судом також установлено, що місцем складання акту приймання-передачі ренію від 29.04.2022 визначено - м. Женева, проте за умовами контракту № Rе-05/18 від 18 лютого 2022 року місцем поставки товару є DАР - Пфорцхайм, Німеччина.

Також суд зауважує, що згідно звіту комісіонера від 10 серпня 2021 кількість отриманого в результаті переробки каталізатора R-86 ренію складає 93 702,403 грам (93,702403 кг), вказану кількість ренію (93,702403 кг) зазначено також у інвойсі позивача №18/22 від 18 лютого 2022 року та складеній відповідачем митній декларації №UА305130/2022/004973 від 11 березня 2022 року, натомість у акті приймання-передачі ренію від 29.04.2022 вказано кількість товару (ренію) у більшому розмірі - "97,702403 кг".

При цьому, доказів внесення змін щодо кількості товару до інвойсу та митної декларації сторонами не надано.

Зважаючи на викладене, посилання відповідача на контракт, специфікацію до контракту, митну декларацію №UА305130/2022/004973, пакувальний лист, інвойс №18/02 як на докази виконання умов договору комісії та контракту № Rе-05/18 від 18 лютого 2022 року щодо поставки товару (ренію) Компанії "Nordwind Trade SA" є безпідставними та судом відхиляються.

З огляду на неповернення комісіонером після закінчення терміну дії договору нереалізованого товару (ренію), відсутності відомостей щодо фактичного місцезнаходження ренію та не відшкодування відповідачем його вартості позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень) вартості ренію.

За змістом пункту 1.6. договору право власності на каталізатор, на результати переробки та на грошові кошти, що мають надійти на розрахунковий рахунок від Державної Скарбниці України за реалізовану платину, на будь-якому етапі виконання цього договору належить комітенту.

Частиною 1 статті 1021 ЦК України визначено, що комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента.

Суд зауважує, що доказів передачі зазначеної у звіті комісіонера кількості ренію отриманого в результаті переробки каталізатору R-86, у вигляді амонієвої солі (у кількості - 93 702 ,403 грам) згідно договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 року комітенту - АТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" матеріали справи не містять.

Також, як уже було зазначено судом, у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі товару, підписаний уповноваженими представниками сторін, який би підтверджував передачу та перехід права власності на товар до одержувача Компанії "Nordwind Trade SA" відповідно до пункту 6.2. контракту № Rе-05/18 від 18 лютого 2022.

У свою чергу, доказів зберігання ренію на складі переробника (Heimerle + Meule GmbH м. Пфорцхейм, Німеччина (Dennigstr. 16, 75179 Pforzheim, Gеrmany)) чи іншого фактичного місця зберігання/знаходження ренію відповідачем суду не надано.

Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Положеннями пункту 7.3. договору комісії сторони погодили, що у разі втрати або пошкодження каталізатору або результату переробки комісіонер відшкодовує комітенту компенсаційну вартість пошкодженого або втраченого каталізатору або результату переробки в повному обсязі. Компенсаційна вартість каталізатора станом на 09.11.2020 р. 57 277 382,80 грн. без ПДВ. Дана вартість розрахована виходячи з розрахункового вмісту платини (Рt) в каталізаторі - 65,82 кг., ціни платини (Рt) згідно котирувань LBMA PLATINUM EUR - АМ - 760,66 за тройську унцію станом на 06.11.2020 р., та курсу НБУ станом на 09.11.2020 за 1 Євро - 33,4245 гривень., та розрахункового вмісту ренію в каталізаторі - 104,2 кг., договірної ціни ренію 1 185 доларів США, курсу НБУ станом на 09.11.2020 - 28,1375 гривень. Компенсаційна вартість застосовується сторонами виключно на виконання п.7.3. цього договору.

Отже, умовами пункту 7.3. договору комісії визначено, що у разі втрати результату переробки, комісіонер відшкодовує комітенту компенсаційну вартість втраченого результату переробки в повному обсязі з урахуванням компенсаційної вартості визначеної цим пунктом.

Позивач зазначив, що вартість ренію, що підлягає відшкодуванню відповідачем визначена АТ «Укртатнафта» відповідно до митної декларації UА305130/2022/004973 від 11.03.2022 про продаж без фактичного переміщення після переробки за межами митної території України та інвойсу №18/22 від 18.02.2022.

Згідно статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Згідно статті 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Суд наголошує, що за умовами договору комісії необхідно розмежовувати відповідальність комісіонера за втрату належного комітенту майна, визначену пунктом 7.3 договору та відповідальність комісіонера за дії третьої особи, передбачену пунктом 7.6 договору.

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази передачі відповідачем товару (ренію) на користь одержувача за контрактом та відповідно виникнення у одержувача обов`язку щодо сплати вартості ренію на користь комітента, положення пункту 7.6 договору комісії до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Враховуючи, що вимоги позивача грунтуються на обставині втрати відповідачем отриманого у результаті переробки ренію, обгрунтування розрахунку суми, що підлягає стягненню з відповідача митною вартістю товару є безпідставним, оскільки у разі втрати комісіонером товару, що є власністю комітента, зокрема результату переробки (ренію) обсяг його майнової відповідальності визначено пунктом 7.3. договору комісії.

Доказів внесення сторонами змін до пункту 7.3. договору або визнання його недійсним сторонами не надано.

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 14 ЦК України визначено, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями частин 2-3 статті 13 ЦК України визначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно вимог частини 2 статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

За висновками Великої Палати Верховного Суду (див.: постанови від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц), зазначений принцип включає, зокрема обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори; сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.

Суд зауважує, що відповідач належними та допустимими доказами не довів обставин належного виконання умов договору комісії та укладеного на його виконання контракту № Rе-05/18 від 18 лютого 2022.

У матеріалах справи відсутні належні докази передачі відповідачем ренію одержувачу за контрактом, або передачі ренію комітенту, чи докази його зберігання на користь комітента, що свідчить про втрату комісіонером результату переробки ренію.

Отже, судом установлено обставину порушення відповідачем зобов`язань за договором комісії та встановлена судом обставина не була спростована відповідачем під час розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що умовами договору комісії передбачено компенсацію вартості втраченого ренію, такий розрахунок слід проводити на підставі пункту 7.3. договору комісії, яким визначено розрахунковий вміст ренію в каталізаторі - 104,2 кг., договірну ціну ренію 1 185 доларів США, курс НБУ станом на 09.11.2020 - 28,1375 гривень з урахуванням кількості отриманого у результаті переробки ренію (93 702,403 грам), зазначеній у затвердженому комітентом звіті комісіонера від 10.08.2021 року.

За розрахунком суду, компенсаційна вартість втраченого ренію складає 3 124 313,37 гривень (93 702,403 грам - 93,702403 кг (кількість отриманого в результаті переробки каталізатора R-86 ренію) х вартість ренію 1 185 доларів США х 28,1375 гривень (курс НБУ станом на 09.11.2020) = 3 124 313,37 гривень).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсаційної вартості втраченого результату переробки (ренію) є обгрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 3 124 313,37 гривень, у задоволенні решти вимог слід відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлених вимог у цій частині.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Під час розгляду справи, судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи викладене, суд не надає детальної відповіді на кожний аргумент та довід учасників справи, оскільки такі доводи та аргументи не впливають на висновки суду у цій справі.

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" 98 012,71 євро (4 352 303,39 гривень) згідно договору комісії № 101/20-17 від 09.11.2020 підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 124 313,37 гривень, у задоволенні решти заявлених вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат судом враховано таке.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № від 30.07.2024 сплачено судовий збір у розмірі 65 284,55 гривень.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 129 України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, судові витрати зі сплати судового збору розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з яких судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 46 867,78 гривень покладаються на відповідача та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 18 416,77 гривень покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плазол" (21019, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, вул. Шепеля Якова, будинок 1В, ідентифікаційний код юридичної особи 37195545) на користь Акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (39610, Полтавська область, місто Кременчук, вул. Свіштовська, будинок 3, ідентифікаційний код юридичної особи 00152307) 3 124 313,37 гривень (три мільйона сто двадцять чотири тисячі триста тринадцять гривень, 37 копійок) та 46 867,78 гривень (сорок шість тисяч вісімсот шістдесят сім гривень, 78 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 18 416,77 гривень покласти на позивача.

6. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повне рішення складено 04 квітня 2025 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - сторонам, до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.