ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" квітня 2025 р. Справа № 906/356/24.

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро" на дії в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МГМ-АГРО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро"

про стягнення 3 528 105,48 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 23.07.24 у справі №906/356/24 відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Постановою від 29.10.2024 Північно-Західного апеляційного господарського суду, апеляційна скарга ТОВ "МГМ-АГРО" на рішення Господарського суду Житомирської області від 23.07.2024 р. у справі № 906/356/24, задоволена частково, зокрема за первісним позовом стягнуто з ТОВ "ГОРБУЛІВ-АГРО" на користь ТОВ "МГМ-АГРО" заборгованості на загальну суму 2 464 052 грн., яка складається з 700 000,00 грн. - основного боргу, 108 552,00 грн.- пені, 168 000,00 грн - 48 % річних, 1 487 500 грн. - штрафу, 8 400,00 грн. судового збору за подання позовної заяви, 10 080,00 грн. та 63 505,90 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Рішення першої інстанції в частині зустрічного позову, залишено без змін.

Додатковою постановою від 18.11.2024 Північно-Західного апеляційного господарського суду по справі № 906/356/24 стягнуто з ТОВ "ГОРБУЛІВ-АГРО" на користь ТОВ "МГМ-АГРО" 15 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та 7 000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.01.2025 по справі № 906/356/24 касаційна скарга ТОВ "ГОРБУЛІВ-АГРО" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.10.2024, повернута скаржнику.

З метою виконання постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.10.2024 у справі № 906/356/24, господарським судом Житомирської області виданий 10.12.2024 наказ № 906/356/24, який на підставі заяви стягувача знаходиться на примусовому виконанні у Житомирському відділенні державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в межах виконавчого провадження №76783876.

13.03.2025 до суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро" на дії в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни, у якій скаржник просить:

1.Визнати протиправними/неправомірними дії в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни, щодо винесення постанови ВП № 76783876 від 14.02.2025 про накладення арешту майнового права оренди на 259 (двісті п`ятдесят дев`ять) земельних ділянок сільськогосподарського виробництва.

2. Скасувати постанову ВП № 76783876 від 14.02.2025 про накладення арешту майнового права оренди на 259 (двісті п`ятдесят дев`ять) земельних ділянок сільськогосподарського виробництва, в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни.

Скарга грунтується на тому, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 904/968/18 виснувала, що системний аналіз статті 19 Конституції України, статей 10, 18, 56 Закону № 1404-УШ, статті 3 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", вказує на те, що виконавець не наділений правом накладення арешту на право оренди земельної ділянки боржника-орендаря, яке як майнове право є за змістом наведених вище законодавчих норм відмінним від майна (коштів) об`єктом цивільних прав та має обмежену оборотоздатність для боржника-орендаря; під час виконання рішення суду арештованими можуть бути лише ті майнові права, що належать боржнику та які міг відчужити сам боржник, а кошти, виручені від їх продажу, спрямувати на погашення вимог стягувача до боржника у виконавчому провадженні.

21.03.2025 до суду надійшов відзив на скаргу від в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевської Марії Вікторівни, у якому державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги посилаючись на те, що внесеними змінами від 28.04.2021 до ч.5 ст.93 Земельного кодексу України, передбачалося, що право оренди земельною ділянкою сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу її користувачем без погодження із власником такої земельної ділянки; правова позиція щодо правомірності накладення виконавцем арешту на право оренди земельної ділянки викладена у постанові Верховного суду України від 11.07.2024 по справі №904/9875/21. Виконавча служба просить розглядати скаргу у відсутності її представника.

25.03.2025 до суду надійшли уточнення до скарги від товариства з обмеженою відповідальністю "Горбулів-Агро", у яких скаржник в доповнення до викладених у скарзі вимог просить зобов`язати в.о. начальника відділу Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ковалевську Марію Вікторівну зняти арешт/обтяження накладені постановою від 14.02.25 у ВП 76783876 майнового права оренди на 259 земельних ділянок сільськогосподарського виробництва. .

26.03.2025 до суду надійшли пояснення від товариства з обмеженою відповідальністю "МГМ-Агро", у яких стягувач вважає правомірними дії державного виконавця по накладенню арешту на майнові права оренди земельних ділянок з огляду на те, що внесеними змінами 28.04.2021 до ч.5 ст.93 Земельного кодексу України, передбачено, що право оренди земельною ділянкою сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу її користувачем без погодження із власником такої земельної ділянки. .

Боржник представника у судове засідання не направив, просив у заяві відкласти розгляд скарги.

Суд відхилив клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з його безпідставністю, оскільки неявка учасників справи не перешкоджає розгляду.

Відповідно до ст.339-1 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст.342 ГПК України, скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

На виконанні у Житомирському відділенні державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №76783876 з примусового виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 10.12.24 по справі №906/356/24.

Постановою державного виконавця від 14.02.2024 накладено арешт на майнові права Боржника, а саме на право оренди ТОВ "Горбулів Агро" на 259 (двісті п`ятдесят дев`ять) земельних ділянок сільськогосподарського виробництва.

Боржником подана скарга на дії державного виконавця, у якій оскаржується вказана постанова від 14.02.2024.

Боржник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 904/968/18, яка вказує на протиправність такої постанови виконавця, оскільки передача права оренди належить лише власнику. При цьому, ВПВС посилається на ст. 93 Земельного кодексу України, яка передбачала, що право оренди може відчужуватися, продаватися, передаватися лише власником земельної ділянки.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021, до частини 5 ст. 93 Земельного кодексу України були внесені зміни, в якій зазначено, що право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом.

У постанові Верховного суду України від 11.07.2024 по справі №904/9875/21 зроблений висновок про правомірність накладення виконавцем арешту на право оренди земельної ділянки з огляду на внесені зміни до ч.5 ст.93 Земельного кодексу України, яка передбачає право землекористувача відчужувати, передавати у заставу земельну ділянку сільськогосподарського призначення без погодження із власником такої земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 1 закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону визначено, що одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення інше майно (майнові права) боржника.

Державним виконавцем встановлено, що Боржник має право оренди (є орендарем) 259 (двісті п`ятдесят дев`ять) земельних ділянок для ведення сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця)

Відповідно до частини 5 статті 48 Закону, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові Верховного суду від 11.07.2024 у справі №904/9875/21, зокрема у пункті 5.32 зроблено висновок, що враховуючи положення частини 5 статті 93 Земельного кодексу України в редакції Закону України від 02.05.2023 №3065-IX законодавець зняв обмеження оборотоздатності майнових прав (оренди) для користувача земельної ділянки, надавши йому право відчужувати їх без погодження з власником. Тому дії приватного виконавця щодо накладення арешту на майнові права оренди земельних ділянок є правомірними та спрямовані на забезпечення виконання ухвали суду.

Враховуючи викладене висновки, які зроблені у згаданій скаржником у скарзі постанови Великої Палати Верховного Суду, не підлягають застосуванню у даній справі, оскільки зроблені, щодо застосування норм права, які в подальшому були змінені. Релевантними до даної справи є висновки, які зроблені у постанові Верховного суду у справі №904/9875/21

Таким чином оскаржувана постанова була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень посадової особи органу державної виконавчої служби і право заявника не було порушено, тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повна ухвала складена 04.04.2025

Суддя Тимошенко О. М.

Друк:

1 - в справу

- сторонам та ДВС до ЕК