ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. Справа№ 910/6219/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Коробенка Г.П.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 06.03.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Фонду державного майна України

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 (повний текст рішення складено 31.10.2024)

у справі №910/6219/24 (суддя Р.Б. Сташків)

за позовом Фонду державного майна України

до Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування»

про стягнення 7 823 837,44 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Фонд державного майна України (далі, позивач або ФДМУ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (далі, відповідач або Товариство) про стягнення 7 823 837,44 грн, з яких 6 449 077,46 грн заборгованості з орендної плати та 1 374 759,98 грн пені, нарахованої за прострочення сплати орендних платежів.

Позов обґрунтований тим, що відповідач орендує державне майно на підставі Договору оренди №878 цілісного майнового комплексу державного підприємства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» від 29.12.2004, строк дії якого відповідно до листа РВ ФДМУ від 20.12.2017 №30-06/13392 було продовжено на 2 роки та 11 місяців (до 29.10.2020). У подальшому відповідач листом від 27.07.2020 звернувся до РВ ФДМУ по м. Києву для продовження дії Договору на той самий період 2 роки 11 місяців (до 29.09.2022).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» подальше продовження строку дії Договору повинно було відбуватися за результатами проведення аукціону. Відповідне рішення про оголошення аукціону було прийняте згідно з наказом ФДМУ від 06.08.2021 №1379, тобто до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

За результатами аукціону 22.09.2022 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №87 про продовження договору оренди від 29.12.2004 №878 єдиного майнового комплексу колишнього державного підприємства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» шляхом викладення його у новій редакції (відповідно до Примірного договору оренди єдиного майнового комплексу державного підприємства, його відокремленого структурного підрозділу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.2020 №820).

За доводами позивача Договір від 29.12.2004 №878 був чинним станом на 24.02.2022, але до моменту укладення договору (додаткової угоди) з переможцем аукціону, тобто до 22.09.2022.

Відповідно, після 22.09.2022 на цей новий договір оренди (додаткову угоду № 87 до Договору) не поширюється дія пільги, встановлена постановою КМУ №634, яка застосовувалась до 22.09.2022, а тому відповідач повинен сплачувати орендну плату у повному обсязі.

Заявлена сума заборгованості за Договором складає різницю між повною сумою орендної плати та сумою пільгової орендної плати (у розмірі 50%), яку сплачує відповідач на підставі постанови КМУ №634.

Також за прострочення сплати оспорюваної частини орендної плати позивачем на підставі пункту 3.7 Розділу 2 Договору за загальний період з 17.05.2023 до 01.04.2024 нарахована пеня на загальну суму 1 374 759,98 грн.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/6219/24 у позові відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд дійшов висновку, що Договір №878 був чинним станом на 24.02.2022, а його дія була продовжена за результатами аукціону, проведеного на виконання частини 1 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Додатковою угодою №87 від 22.09.2022 до Договору. Відтак, на правовідносини сторін за Договором, дія якого була продовжена додатковою угодою №87 від 22.09.2022, поширюються положення підпунктів 2, 4 пункту 1 постанови КМУ №634 щодо пільг по сплаті орендної плати, а тому у відповідача відсутня заборгованість за Договором, оскільки ним у повній мірі здійснювалася орендна плата з урахуванням вказаних пільг за Договором.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 21.11.2024 засобами поштового зв`язку (про що свідчить штрих-код «Укрпошти» на конверті) Фонд державного майна України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 скасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву Фонду державного майна України задовольнити в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до такого:

- строк дії Договору від 29.12.2004 №878 закінчився 29.10.2020, проте такий договір вважався чинним станом на 24.02.2022 та до моменту проведення аукціону й укладення договору (додаткової угоди) з переможцем аукціону;

- у спірному випадку аукціон на продовження Договору був проведений після 24.02.2022, тому у такому разі Договір вважається продовженим до моменту підписання додаткової угоди і пільгова орендна плата за оренду державного майна на період воєнного стану, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», має бути застосована з 24 лютого 2022 року й виключно до дати підписання нового договору оренди єдиного майнового комплексу (додаткової угоди), а в подальшому нарахування орендної плати за договором оренди єдиного майнового комплексу має здійснюватися у повному розмірі.

При цьому, позивачем у поданій апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

06.01.2025 від відповідача до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач у відзиві наголошує на такому:

- чинне законодавства не протиставляє поняття «дія договору» поняттю «чинність договору» й таке протиставлення є формально-логічною помилкою, якої припускається скаржник, стверджуючи, що Договір, який закінчив свою дію, все ж таки залишився чинним на майбутнє. Чинний договір саме тому і чинний, що не припинив своєї дії;

- відповідач листом від 27.07.20220 звернувся до ФДМУ щодо продовження дії договору оренди, однак рішення про проведення аукціону було прийняте лише 06.08.2021, тобто більше, ніж через рік після відповідного звернення, при цьому відповідний аукціон було проведено ще пізніше - 25.08.2022, тобто вже після оголошення воєнного стану. Увесь цей час Договір №878 діяв і орендар на його підставі сумлінно індексував та сплачував орендну плату, а ФДМУ її приймав та обліковував як належне виконання Договору оренди;

- виходячи зі змісту пункту 151 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483, позаяк переможцем аукціону 25.08.2022 став чинний орендар (відповідач), до спірних правовідносин не може бути застосоване правило, встановлене для врегулювання правовідносин між орендодавцем та новим орендарем;

- з чинним орендарем (Товариством) як з переможцем аукціону було укладено саме додаткову угоду про продовження Договору оренди №878 від 29.12.2004, а не новий договір, як про це необґрунтовано стверджує позивач. Тому Договір №878 від 29.12.2004 був чинним як станом на 24.02.2022, так і є чинним станом на дату розгляду даної справи;

- під час судового розгляду в суді першої інстанції позивач не заперечував, що дія Договору оренди була продовжена з ініціативи відповідача у відповідь на його письмове звернення, викладене у листі від 27.07.2020. Однак в апеляційній скарзі викладена інша позиція про те, що нібито строк дії Договору від 29.12.2004 №878 закінчився 29.10.2020, проте такий договір вважався чинним станом на 24.02.2022. Позивач ототожнював під час вирішення спору судом першої інстанції поняття «чинність договору» та «дія договору». У зв`язку з цим та на спростування доводів апеляційної скарги в цій частині відповідач долучив до відзиву на апеляційну скаргу копію листа Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» від 27.07.2020 №ФЕК-151/ФДМУ, копію листа Регіонального відділення Фонду державного майна України від 28.10.2020 №30-06/9546 на №ФЕК-151/ФДМУ від 27.07.2020, копію договору №141 Про внесення змін до договору оренди окремого індивідуально визначеного майна від 29.12.2004 №878 від 03.06.2021, копію договору №184 про внесення змін до договору оренди окремого індивідуально визначеного майна від 29.12.2004 №878 від 20.07.2021, які просив суд долучити до матеріалів справи.

У відзиві відповідачем наведено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести в зв`язку з розглядом справи - 45 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Докази будуть подані протягом 5-ти днів після прийняття судом відповідного рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/6219/24 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І.

Судом установлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6219/24; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

19.12.2024 матеріали справи №910/6219/24 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2024 поновлено Фонду державного майна України пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 10.10.2024 у справі №910/3422/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/6219/24, призначено до розгляду апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/6219/24 на 10.02.2025.

У судове засідання, призначене на 10.02.2025, з`явилися представники Фонду державного майна України та Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування».

Представник Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» у судовому засіданні 10.02.2025 надав пояснення щодо клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке викладене у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник Фонду державного майна України у судовому засіданні 10.02.2025 не заперечував проти задоволення вказаного клопотання та поклався при його вирішенні на розсуд суду.

У судовому засіданні 10.02.2025 суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що ненадання відповідачем долучених до відзиву на апеляційну скаргу документів зумовлено винятковістю такого випадку (відсутністю заперечень позивача із приводу обставин, на підтвердження яких подані такі докази), а тому, з метою дотримання загальних принципів судочинства, закріплених у статей 124, 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України, а також у статтях 76-79 Господарського процесуального кодексу України, прийняв надані відповідачем до справи на стадії апеляційного розгляду документи, проте, їх оцінка буде здійснена судом апеляційної інстанції в сукупності з усіма наявними у справі доказами та перевіркою обставин справи під час вирішення спору по суті.

Суд у судовому засіданні 10.02.2025 перейшов до розгляду справи по суті, заслухавши пояснення представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у розгляді апеляційної скарги Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/6219/24 оголошено перерву до 06.03.2025.

У судовому засіданні 06.03.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників справи

У судове засідання, призначене на 06.03.2025, з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні просив суд задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

29.12.2004 між позивачем як орендодавцем та Закритим акціонерним товариством «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (правонаступником якого є відповідач) як орендарем укладено Договір №878, предметом якого є оренда цілісного майнового комплексу державного підприємства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Полковника Шутова, 9 (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Майна.

Відповідно до акта прийому-передачі в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» від 29.12.2004 зазначений цілісний майновий комплекс було передано відповідачу в оренду й як убачається із пояснень сторін, з 29.12.20204 до цього часу Майно перебуває у фактичному володінні та користуванні відповідача.

Згідно з пунктом 10.1. Договору №878 його укладено строком на 5 років, з 29.12.2004 до 29.12.2009 включно.

Матеріалами справи та поясненнями представників сторін підтверджується, що протягом 2006-2021 років додатковими угодами до вказаного договору вносилися зміни, в тому числі, щодо зміни назви оренди, заміни орендодавця, а також продовження терміну дії Договору.

Зокрема, згідно із Договором №878/02 про внесення змін до Договору, який було укладено між сторонами 28.07.2017, Договір №878 було викладено у новій редакції.

Так, пунктом 10.1 Договору (у редакції вказаного Договору №878/02 від 28.07.2017) передбачено, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 29.12.2014 до 29.11.2017.

Відповідно до пункту 10.4 Договору (у редакції Договору №878/02 від 28.07.2017) у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

Як вбачається із пояснень позивача, проти яких відповідач не заперечував, та матеріалів справи, строк дії Договору відповідно до листа ФДМУ від 20.12.2017 №30-06/13392 було продовжено на 2 роки 11 місяців (до 29.10.2020), а у подальшому відповідач листом від 27.07.2020 №ФЕК-151/ФДМУ звертався до позивача про продовження строку дії Договору на той самий період 2 роки 11 місяців (до 29.09.2022), і проти такого продовження позивач не заперечував (докази протилежного у матеріалах справи відсутні).

У подальшому ФДМУ було прийнято наказ від 06.08.2021 №1379 «Про прийняття рішення про оголошення аукціону на продовження договору оренди», відповідно до пункту 1 якого прийнято рішення про оголошення аукціону, за результатами якого Договір (дата останнього продовження 20.12.2017) може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем.

За результатами проведеного аукціону (дата і реквізити протоколу електронного аукціону: 26.08.2022 №LLP001-UA-321), 22.09.2022 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №87 про продовження договору оренди від 29.12.2004 №878 єдиного майнового комплексу колишнього державного підприємства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» шляхом викладення його у новій редакції (відповідно до Примірного договору оренди єдиного майнового комплексу державного підприємства, його відокремленого структурного підрозділу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.2020 №820).

Місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону - 631 139,24 грн (пункт 8.1. розділу І «Змінювані умови договору» Додаткової угоди №87 від 22.09.2022).

Пунктом 11.1. розділу І «Змінювані умови договору» Додаткової угоди №87 від 22.09.2022 передбачено, що строк дії Договору 5 років, але у будь-якому разі не довше ніж до моменту переходу права власності на Підприємство до переможця аукціону, проведеного відповідно до вимог Закону про приватизацію.

Згідно з пунктом 3.3. розділу ІІ «Незмінювані умови договору» Додаткової угоди №87 від 22.09.2022 орендар сплачує орендну плату до Державного бюджету щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону, та до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду без аукціону.

01.02.2023 ФДМУ звернувся до відповідача з листом №10-46-2490 (том 1, а.с. 44), в якому повідомив Товариство про наявність у нього станом на 20.01.2023 боргу зі сплати орендної плати у розмірі 1 444 796,01 грн та просив погасити відповідну заборгованість.

Листом від 13.03.2023 №32-КБ Товариство повідомило ФДМУ про те, що в період дії воєнного стану всі договори оренди автоматично продовжуються згідно з вказівкою КМУ, а участь в аукціоні була вимушеною реакцією Товариства з тим, щоб реалізувати переважне право на продовження договору оренди при тому, що було неможливо вийти за межі процедури, яка розпочалася ще до воєнного стану, тому орендодавцем та орендарем було укладено саме додаткову угоду, чим орендодавець визнав чинність Договору №878 від 29.12.2004. Оскільки Договір №878 від 29.12.2004 укладений до впровадження воєнного стану, то на Товариство розповсюджуються усі пільги по орендній ставці згідно з поставною КМУ №634 від 27.05.2022. З дати підписання Додаткової угоди №87 про продовження Договору №878 від 29.12.2004 орендна плата була нарахована та сплачена (зарахована):

- з 22.09. по 30.09.2022 - звільнений від оплати;

- за жовтень 2022 року - 50% (315 569,62 грн) - оплата за рахунок авансового внеску;

- за листопад 2022 року - 50% (315 569,62 грн) - оплата за рахунок авансового внеску;

- за грудень 2022 року - 50% (315 569,62 грн) - оплата, перерахована 15.12.2022;

- за січень 2023 року - 50% (399 511,14 грн) - оплата, перерахована 11.01.2023 з урахуванням річної інфляції за 2022 рік;

- за лютий 2023 року - 50% (399 511,14 грн) - оплата, перерахована 14.02.2023 з урахуванням річної інфляції за 2022 рік.

Отже, відповідач вказав, що станом на 27.02.2023 не має боргу за договором оренди №878 від 29.12.2004.

Листом від 26.04.2023 №10-46-10298 ФДМУ у відповідь на лист Товариства від 13.03.2023 №32-КБ щодо нарахування орендної плати за Договором, ФДМУ повідомив Товариство про те, що Договір оренди №878 був чинним станом на 24.02.2022, але до моменту укладення договору (додаткової угоди) з переможцем аукціону; орендар уклав договір (додаткову угоду) 22.09.2022, тобто після оголошення воєнного стану, та погодився з його умовами щодо оплати орендної плати. Станом на 07.04.2023 заборгованість з орендної плати складає 2 243 818,33 грн.

29.05.2023 ФДМУ звернувся до відповідача з листом №10-46-13327 із проханням сплатити наявну заборгованість по орендній платі протягом п`яти днів з дати отримання даного листа. У разі невиконання умов договору ФДМУ вживатиме заходів щодо дострокового припинення договору.

У відповідь на даний лист Товариство листом вих.№57-КБ від 31.05.2023 повідомило ФДМУ, що без прострочень вносить оренду оплату за користування державним майном на підставі Договору. Згідно з даними внутрішнього обліку Товариства заборгованість по сплаті орендної плати відсутня. Відмінності в оцінці стану розрахунків за Договором. очевидно, ґрунтуються на різному тлумаченні Фондом та Товариством положень чинного законодавства України, котрим регулюються відносини з приводу оплати оренди державного майна протягом режиму воєнного стану.

03.07.2023 ФДМУ звернувся до Товариства з листом №10-46-16229 від 30.06.2023 про припинення договору оренди від 29.12.2004 №878 за вимогою орендодавця у зв`язку з наявною заборгованістю з орендної плати.

У зв`язку з невиконанням Товариством вимог ФДМУ про сплату орендної плати позивач звернувся до суду з позовом у даній справі. При цьому позивач наголошує, що положення постанови КМУ №634 від 27.05.2022 про наявність пільг у сплаті орендної плати не підлягають застосуванню до спірних правовідносин з огляду на укладений за результатами аукціону новий договір оренди №87 від 22.09.2022.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, наголошував, що на правовідносини сторін за Договором, дія якого була саме продовжена Додатковою угодою №87 від 22.09.2022, поширюються положення підпунктів 2, 4 пункту 1 постанови КМУ №634 щодо пільг по сплаті орендної плати, а тому у відповідача відсутня заборгованість за Договором, оскільки ним у повній мірі здійснювалася орендна плата з урахуванням указаних пільг за Договором.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін з огляду на таке.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором (частина 1 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» контроль за виконанням умов договорів оренди єдиних майнових комплексів покладається на орендодавців із залученням уповноважених органів управління.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк дії режиму воєнного стану в Україні продовжений до 09.05.2025.

Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (далі, постанова КМУ №634) договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою.

Згідно з пунктом 16 постанови КМУ №634 у період воєнного стану орендодавцям державного та комунального майна необхідно забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24 лютого 2022 року.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 постанови КМУ №634 на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 вересня 2022 року, за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене на територіях Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Запорізької, Миколаївської областей і м. Києва (крім адміністративно-територіальних одиниць на визначених територіях).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 постанови КМУ №634 на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, зокрема: орендарям на територіях, визначених у підпунктах 2 і 3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 50 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації) після 30 вересня 2022 року і 30 травня 2022 року відповідно і до закінчення строку, визначеного в абзаці першому цього підпункту.

Фактично спірні правовідносини у даній справі склалися між сторонами з приводу застосування встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» пільги на сплату орендної плати відповідачем.

При цьому, ключовим питанням у даному контексті є питання чинності Договору №878 від 29.12.2004 станом на 24 лютого 2022 року.

Так, згідно з пунктом 10.1. Договору оренди єдиного майнового комплексу №878 його було укладено сторонами строком на 5 років, з 29.12.2004 до 29.12.2009 включно.

У подальшому, зокрема згідно з Договором №878/02 про внесення змін до Договору, який було укладено між сторонами 28.07.2017, Договір №878 було викладено у новій редакції.

Так, пунктом 10.1. Договору (у редакції Договору №878/02 від 28.07.2017) передбачено, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 29.12.2014 до 29.11.2017.

Відповідно до пункту 10.4 Договору (у редакції Договору №878/02 від 28.07.2017) у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього Договору.

Сторонами визнається, що строк дії Договору №878 відповідно до листа ФДМУ від 20.12.2017 №30-06/13392 було продовжено на 2 роки 11 місяців (до 29.10.2020).

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди.

Порядок продовження договору оренди врегульований статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Так, згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відтак, враховуючи положення частини 1 статті 18 цього Закону, подальше продовження строку дії Договору повинно було відбуватися за результатами проведення аукціону.

Частиною 9 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець (або представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи) згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень:

про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем;

про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відповідач листом від 27.07.2020 №ФЕК-151/ФДМУ (том 1, а.с. 228) звернувся до позивача про продовження строку дії Договору на той самий період 2 роки 11 місяців (до 29.09.2022).

Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 (далі - Порядок), визначає механізм передачі в оренду державного та комунального майна, включаючи особливості передачі його в оренду відповідно до положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

У відповідності до пункту 148 Порядку проведення електронного аукціону на продовження договору оренди здійснюється відповідно до цього Порядку з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 149 цього Порядку.

Пунктом 149 Порядку передбачено, що чинний орендар має переважне право на продовження договору оренди в ході аукціону на продовження договору оренди за умови, що він бере участь в такому аукціоні та зробив закриту цінову пропозицію, яка є не меншою, ніж розмір стартової орендної плати.

У разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна Додаткова угода укладається шляхом викладення договору оренди в новій редакції згідно з примірним договором оренди (пункт 151 Порядку).

Якщо переможцем став інший учасник аукціону, договір з чинним орендарем припиняється у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено. При цьому якщо строк дії договору оренди з чинним орендарем закінчився, такий договір вважається продовженим до моменту укладення договору з переможцем аукціону або до моменту настання випадку, передбаченого пунктом 152 цього Порядку.

Сторонами не заперечується факт того, що відповідач продовжив користуватися спірним майном після направлення позивачу листа від 27.07.2020 №ФЕК-151/ФДМУ про продовження строку дії Договору на той самий період 2 роки 11 місяців (до 29.09.2022).

При цьому, судом апеляційної інстанції із долучених до матеріалів справи доказів установлено, що у відповідь на лист відповідача від 27.07.2020 №ФЕК-151/ФДМУ позивач листом від 28.10.2020 №30-06/9546 (копія додана до відзиву на апеляційну скаргу) повідомив, що РВ ФДМУ в порядку частини 9 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» прийняло рішення щодо продовження зазначеного Договору оренди шляхом проведення аукціону, за результатами якого Договір може бути продовжено з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем. Також позивач у листі зазначив, що приймаючи до уваги необхідність дотримання вимог Закону про оренду щодо проведення аукціону, до моменту укладення договору з переможцем аукціону на продовження договору оренди або підписання додаткової угоди про продовження договору оренди (якщо за результатами електронного аукціону чинного орендаря буде визначено переможцем), договір оренди від 29.12.2004 №878 є чинним та користування державним майном на визначений вище такий термін є платним. Водночас, у разі якщо орендар не погоджується з таким умовами або у разі настання випадку, передбаченого пунктом 152 Порядку, цей лист РВ ФДМУ вважається заявою про припинення дії договору оренди від 29.12.2004 №878 та останній припиняє свою дію 29.10.2020.

Тобто, сам позивач підтвердив ту обставину, що Договір оренди від 29.12.2004 №878 продовжив свою дію після 29.10.2020.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у період після направлення позивачу листа від 27.07.2020 №ФЕК-151/ФДМУ про продовження строку дії Договору сторонами до Договору оренди від 29.12.2004 №878 вносилися зміни, що також свідчить про його чинність у спірному періоді.

Так, Договором №141 від 03.06.2021 про внесення змін до Договору оренди від 29.12.2004 №878 сторони виклали у новій редакції Преамбулу цього Договору та розділ 12 «Платіжні та поштові реквізити сторін» Договору.

Інші умови згідно з пунктом 4 Договору №141 від 03.06.2021 залишилися чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше, і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

Договором №184 від 20.07.2021 про внесення змін до Договору оренди від 29.12.2004 №878 сторони погодили викласти у новій редакції назву Договору, у тексті договору та додатках до нього слово «окреме індивідуально визначене майно» у всіх відмінках замінити на слова «єдиний майновий комплекс колишнього державного підприємства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» у відповідних відмінках, викласти підпункт 3.1. пункту 3 «Орендна плата» Договору у новій редакції.

Інші умови згідно з пунктом 4 Договору №184 від 20.07.2021 залишилися чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше, і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

Крім того, із пояснень представників сторін та матеріалів справи убачається, що позивачем здійснювалось нарахування орендної плати за Договором до 22.09.2022 із урахуванням пільги, встановленої постановою КМУ № 634, що також підтверджує чинність Договору у період після 29.10.2020 й станом на 24.02.2022.

Матеріалами справи підтверджується, що у подальшому ФДМУ було прийнято наказ від 06.08.2021 №1379 «Про прийняття рішення про оголошення аукціону на продовження договору оренди», відповідно до пункту 1 якого прийнято рішення про оголошення аукціону, за результатами якого Договір (дата останнього продовження 20.12.2017) може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем.

Згідно умов пункту 151 Порядку у разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна. Додаткова угода укладається шляхом викладення договору оренди в новій редакції згідно з примірним договором оренди.

Так, за результатами проведеного аукціону (дата і реквізити протоколу електронного аукціону: 26.08.2022 №LLP001-UA-321), 22.09.2022 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №87 про продовження договору оренди від 29.12.2004 №878 єдиного майнового комплексу колишнього державного підприємства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» шляхом викладення його у новій редакції (відповідно до Примірного договору оренди єдиного майнового комплексу державного підприємства, його відокремленого структурного підрозділу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.2020 №820).

У підпункті 5.1. пункту 5 розділу І «Змінювані умови договору» Додаткової угоди №87 від 22.09.2022 «тип договору залежно від процедури, в результаті проведення якої підприємство отримано в оренду» вказано: (В) «продовження - за результатами проведення аукціону».

Тобто, виходячи зі змісту положень пункту 151 Порядку, назви та умов самої укладеної Додаткової угоди №87, між сторонами спору 22.09.2022 не укладався новий Договір оренди, а було укладено саме угоду про продовження договору оренди від 29.12.2004 №878.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні та не спростовано позивачем, Договір від 29.12.2004 №878 був чинним станом на 24.02.2022, а його дія була продовжена за результатами аукціону, проведеного на виконання частини 1 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Додатковою угодою №87 від 22.09.2022 до Договору.

Факт продовження за результатами проведення аукціону дії саме Договору №878 визнається також і самим позивачем, зокрема, це вбачається зі змісту листів останнього, які адресовані відповідачу: №10-46-2490 від 01.02.2023, №10-46-13327 від 29.05.2023, в яких зазначено «щодо виконання умов Договору».

Вищезазначеним у сукупності спростовуються доводи скаржника стосовного того, що оскільки строк дії Договору було продовжено за наслідками аукціону, котрий відбувся після запровадження воєнного стану, то по суті між сторонами шляхом укладання додаткової угоди №87 від 22.09.2022 до Договору було укладено саме новий договір оренди єдиного майнового комплексу.

У даному контексті колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 11.08.2021 у справі №909/436/20, від 28.09.2021 у справі №918/1045/20, від 06.10.2021 у справі №925/1546/20).

Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - «non concedit contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (такі висновки наведено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, від 07.11.2019 у справі №910/124484/18, від 14.05.2020 у справі №910/7515/19, від 19.02.2020 у справі №915/411/19).

Так, у даному випадку поведінка позивача у спірних правовідносинах порушує доктрину заборони суперечливої поведінки, адже позивач, сам визнаючи у листі від 28.10.2020 №30-06/9546 та шляхом укладення договорів №141 та №184 до Договору №878 факт чинності Договору після 29.10.2020, у подальшому зайняв протилежну позицію, стверджуючи, що строк дії Договору від 29.12.2004 №878 закінчився 29.10.2020.

При цьому, як вірно наголошує відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, чинне законодавство не протиставляє поняття «дія договору» поняттю «чинність договору» й таке протиставлення є формально-логічною помилкою, якої припускається скаржник.

Пунктом 16 постанови КМУ №634 встановлено, що орендодавцям державного та комунального майна слід забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, а також продовження та припинення договорів оренди відповідно до пункту 5 цієї постанови починаючи з 24 лютого 2022 року.

Сторонами не заперечується факт того, що за спірний період відповідачем як особою, на яку поширюється дія пільги, передбаченої підпунктами 2, 4 пункту 1 постанови КМУ №634, здійснювалась оплата у розмірі 50% від орендної плати, встановленої Договором №878 у повному обсязі.

З огляду на встановлені обставини справи, відповідач правомірно не здійснював оплату решти 50% від орендної плати, яка виставлялася позивачем понад вищевказану суму.

Заявлена до стягнення сума позову складається із донарахованих позивачем 50% орендної плати за період після 22.09.2022, а також нарахованої за прострочення внесення вказаної донарахованої суми орендної плати пені, нарахованої за прострочення оплати цієї частини коштів.

Однак, такі дії позивача є безпідставними та суперечать чинному законодавству, адже, як встановлено судом вище, Договір станом на 24.02.2022 був чинним, а за результатами проведеного аукціону укладено не новий договір оренди, а продовжено згідно з додатковою угодою №87 відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» дію саме Договору №878 від 29.12.2004, а тому на спірні правовідносини сторін поширюється дія пільги, встановленої підпунктами 2, 4 пункту 1 постанови КМУ № 634.

Таким чином позивач усупереч вимог статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належними засобами доказування не довів суду своїх позовних вимог, а тому в позові слід відмовити, висновки суду першої інстанції з приводу чого є цілком обґрунтованими та правильними.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Доводи апеляційної скарги Фонду державного майна України не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову в даній справі.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Фонду державного майна України є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/6219/24 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2024 у справі №910/6219/24 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Фонд державного майна України.

Матеріали справи №910/6219/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.03.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Г.П. Коробенко

А.І. Тищенко