ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2025 р. Справа № 925/1460/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Мальченко А.О.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 13.02.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної екологічної інспекції Центрального округу

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024

повний текст рішення складено та підписано 11.07.2024

у справі № 925/1460/23 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Державної екологічної інспекції Центрального округу

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру»

про стягнення 430 865 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Державна екологічна інспекція Центрального округу звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) за відсутності спеціального дозволу в сумі 430 865,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач у період з 01.09.2019 до 31.12.2019 здійснював самовільне користування надрами за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

27.02.2024 ухвалою Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/1460/23 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2024 прийнято справу до свого провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що відповідачем вчинялися дії направлені на оформлення документів для отримання дозволу на користування надрами, отже затримка у оформленні дозволу на користування надрами сталася не з вини відповідача, яка є обов`язковою умовою для покладення на останнього відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 по справі № 925/1460/23, 02.08.2024 Державна екологічна інспекція Центрального округу звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 у справі №925/1460/23, ухваливши нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що оскаржуване рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024, матеріали апеляційної скарги Державної екологічної інспекції Центрального округу по справі № 925/1460/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Кравчук Г.А., Тищенко О.В.

02.08.2024 Державна екологічна інспекція Центрального округу, звернулась до Північного апеляційного господарського суду з клопотанням про долучення доказів сплати судового збору.

07.08.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 925/1460/23.

22.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 925/1460/23.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2024 справу № 925/1460/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Сибіги О.М., суддів ОСОБА_2, Кравчука Г.А.

27.08.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Центрального округу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 у справі № 925/1460/23 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали Державна екологічна інспекція Центрального округу, має право усунути недоліки.

02.09.2024 Державна екологічна інспекція Центрального округу, звернулась до Північного апеляційного господарського суду з заявою про усунення недоліків.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 справу № 925/1460/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Сибіги О.М., суддів ОСОБА_2, ОСОБА_1

09.09.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції Центрального округу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 у справі № 925/1460/23 та призначено її до розгляду на 09.10.2024.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 справу № 925/1460/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Сибіги О.М., суддів ОСОБА_2, Кравчука Г.А.

01.10.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією прийнято до провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Центрального округу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 у справі № 925/1460/23.

01.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб сиру» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

09.10.2024 у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 13.11.2024.

13.11.2024 судове засідання не відбулось в зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 та лікарняним судді Кравчука Г.А.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 та лікарняним судді Кравчука Г.А.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 справу № 925/1460/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Сибіги О.М., суддів Коробенка Г.П., Мальченко А.О.

02.12.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією прийнято до провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Центрального округу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 у справі № 925/1460/23 та призначено її розгляд на 16.01.2025.

Розпорядженням в.о. Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2025, в зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1460/23.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 для розгляду справи № 925/1460/23 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Мальченко А.О., Михальська Ю.Б.

15.01.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією прийнято до провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Центрального округу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 у справі № 925/1460/23 та призначено її розгляд на 16.01.2025.

16.01.2025 у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 13.02.2025.

Так, проаналізувавши матеріали апеляційної скарги Державної екологічної інспекції Центрального округу та справи № 925/1460/23, заслухавши доводи представників сторін у судових засіданнях, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом міста Києва та перевірено судом апеляційної інстанції, 26.02.2020 Державною екологічною інспекцією Центрального округу проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру», про що складено акт перевірки № 26/3/4/2020ПЛ від 26.02.2020 та припис від 06.03.2020 № 19.

Відповідно до акту перевірки № 26/3/4/2020ПЛ від 26.02.2020 у період з 01.09.2019 до 31.12.2019 ТОВ «Клуб Сиру» здійснювало самовільне користування надрами за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням вимог частини 1 статті 19, частини 1 статті 23 Кодексу України "Про надра".

Згідно припису Державної екологічної інспекції Центрального округу від 06.03.2020 № 19 встановлено ТОВ «Клуб Сиру» термін на отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) до 06.07.2020.

09.04.2020 Державна екологічна інспекція Центрального округу звернулася до ТОВ «Клуб Сиру» з претензією від 03.04.2020 № 0314-15/1291 про відшкодування збитків за самовільне користування надрами (підземними водами) за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) у розмірі 430 865,00 грн.

Разом з претензією ТОВ «Клуб Сиру» направлено розрахунок збитків, відповідно до якого розмір збитків за забір води із свердловини без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) у період з 01.09.2019 по 31.12.2019 становить 430 865,00 грн. Розрахунок проведено у відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України за №389 від 20.07.2009.

Втім, означена претензія залишена відповідачем без задоволення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача збитків за самовільне користування надрами за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) нараховані у період з 01.09.2019 до 31.12.2019 в розмірі 430 865,00 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що ТОВ «Клуб Сиру» завчасно розпочало дії, направлені на оформлення документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами, затримка у оформленні дозволу сталася не з вини відповідача, яка є обов`язковою умовою для покладення на останнього відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду є заподіяння майнової шкоди.

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Статтею 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водокористування - це використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); вода зворотна - вода, що повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки кругообігу води в його природні ланки у вигляді стічної, шахтної, кар`єрної чи дренажної води.

Згідно зі ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

За змістом ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України передбачено обов`язок водокористувача здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 49 Водного кодексу України дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. Видача (переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється безоплатно.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.06.2019 у справі № 916/1718/18.

Згідно зі ст. 19 Кодексу України про надра надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

У ст. 21 Кодексу України про надра встановлено, що надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

За змістом ст. 65 Кодексу України про надра порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Як визначено п. 6 ч. 3 ст. 110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного господарства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування.

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно з приписами ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Отже, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. В свою чергу, враховуючи презумпцію вини завдавача шкоди у цивільних правовідносинах, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України).

Отже, вирішуючи щодо наявності/відсутності вини відповідача у складі правопорушення, яким завдано шкоду у спірних правовідносинах, дослідженню та врахуванню судом підлягають ті обставини та дії відповідача щодо оформлення відповідачем відповідних дозволів відповідно до встановлених законодавцем правил, про які було заявлено відповідачем під час розгляду та вирішення цієї справи на спростування його вини у спірних правовідносинах.

При цьому, колегія суддів враховує норми визначені, зокрема Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", зокрема, що:

- у разі усунення суб`єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб`єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом (частина 5 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності);

- при повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови) (частина 5 статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності").

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» на підставі Спеціального дозволу № 4578 від 01.09.2014 здійснювало користування надрами (підземними водами) Канівського родовища.

Спеціальний дозвіл № 4578 від 01.09.2014 видано на 5 років, строком до 31.08.2019.

В той же час, ТОВ «Клуб Сиру» у спірний період з 01.09.2019 до 31.12.2019 здійснювало водокористування на підставі дозволу на спеціальне водокористування № 150/ЧР/49д-18 від 30.10.2018, строк дії якого до 30.10.2023.

Як вбачається з дозволу на спеціальне водокористування № 150/ЧР/49д-18 від 30.10.2018, встановлений у ньому ліміт забору води з підземних джерел (окремо для кожного річкового басейну) складає 1919,960 метрів кубічних на добу та 700,69 тисяч метрів кубічних на рік.

Відповідач зазначає, що забір води здійснено у межах затверджених вказаним дозволом лімітах.

Зворотного судом не встановлено та позивачем не доведено.

Матеріалами справи підтверджується, що за користування водними ресурсами ТОВ «Клуб Сиру» у період з 01.09.2019 до 31.12.2019 сплачено до бюджету 106 609,77 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 6094 від 18.11.2019 на суму 16 030,79 грн., № 6679 від 18.02.2020 на суму 14185,94 грн., № 6090 від 11.11.2019 на суму 64 751,15 грн., № 6677 від 18.02.2020 на суму 63 374,27 грн.

Таким чином, ТОВ «Клуб Сиру» у період з 01.09.2019 до 31.12.2019 у повному обсязі сплачено плату за користування надрами для видобування корисних копалин (підземної води).

Як встановлено судом, 26.02.2020 Державною екологічною інспекцією Центрального округу проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру», про що складено акт перевірки №26/3/4/2020ПЛ від 26.02.2020 та припис від 06.03.2020 № 19.

З акту перевірки № 26/3/4/2020ПЛ від 26.02.2020 вбачається, що у період з 01.09.2019 до 31.12.2019 ТОВ «Клуб Сиру» здійснювало самовільне користування надрами за відсутності спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням вимог частини 1 статті 19, частини 1 статті 23 Кодексу України "Про надра".

Приписом від 06.03.2020 № 19 Державної екологічної інспекції Центрального округу встановлено ТОВ «Клуб Сиру» термін на отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами) до 06.07.2020.

За доводами відповідача, подання ТОВ «Клуб Сиру» документів на отримання нового спеціального дозволу заплановано після затвердження Державною комісією України по запасах корисних копалин Звіту геолого-економічної оцінки запасів питних підземних вод Канівського-2 родовища. Проте, через внесені до законодавства зміни, що регулюють порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, строк подання документів на отримання відповідного спеціального дозволу продовжено на 7 місяців.

Постановою № 333 від 25.04.2018 Кабінету Міністрів України внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», відповідно до яких заявник, який бажав отримати спеціальний дозвіл, разом із заявою про надання дозволу повинен був подати також результати оцінки впливу на довкілля (звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля) відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Отже, перед зверненням до Державної служби геології та надр України про надання спеціального дозволу ТОВ «Клуб Сиру» зобов`язане в обов`язковому порядку вчинити ряд дій, а саме: (1) розробити та затвердити звіт геолого-економічної оцінки запасів питних підземних вод Канівського-2 родовища в Черкаській області; (2) розробити звіт з оцінки впливу на довкілля, провести громадське обговорення та отримати висновок з оцінки впливу на довкілля.

На твердження відповідача, звіт геолого-економічної оцінки запасів питних підземних вод Канівського-2 родовища в Черкаській області подано на погодження в жовтні 2018 року, затверджено Державною комісією України по запасах корисних копалин 06.12.2018 (протокол № 4612), та схвалено Державною службою геології та надр України 21.02.2019 (протокол групи № 118). Процедура погодження звіту державними органами становила 4 (чотири) місяці.

Повідомлення про затвердження та схвалення звіту направлено ТОВ «Клуб Сиру» 07.03.2019.

21.08.2019 ТОВ «Клуб Сиру» подано до Державної служби геології та надр України пакет документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування питних підземних вод з Канівського-2 родовища.

Листом від 03.10.2019 № 20325/03/12-19 Державною службою геології та надр України повернуто подані ТОВ «Клуб Сиру» документи у зв`язку з наявністю зауважень Міністерства енергетики та захисту довкілля України - невідповідність картографії Порядку № 615 (лист Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 20.09.2019 № 8/1-11/10193-19).

Рішенням від 25.10.2019 № 32-44/VII Черкаської обласної ради погоджено надання ТОВ «Клуб Сиру» спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування питних підземних вод Канівського-2 родовища.

І лише після неодноразових повернень документів 13.03.2020 наказом № 89 Державної служби геології та надр України № 89 надано ТОВ «Клуб Сиру» спеціальний дозвіл на користування надрами Канівського-2 родовища строком на 20 років.

Посилаючись на вжиття заходів на своєчасне отримання спеціального дозволу на користування надрами, відповідач стверджує, що затримка оформлення спеціального дозволу на користування надрами сталася виключно через довготривалу процедуру погодження документів державними органами та формальний підхід до розгляду поданих на погодження документів.

В свою чергу, позивач стверджує, що за відсутності спеціального дозволу на користування надрами відповідач зобов`язаний зупинити видобування підземних вод до отримання дозвільних документів, однак відповідач у період з 01.09.2019 по 31.12.2019 продовжував видобування підземних вод за відсутності спеціального дозволу, чим завдав державі збитки.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи встановлені обставини у даній справі, виходячи із аналізу норм законодавства щодо порядку та умов покладення відповідальності за шкоду, завдану самовільним користуванням надрами без відповідних дозволів, колегія суддів враховує наступні обставини:

- завчасне звернення відповідача до відповідних органів щодо надання дозволу на користування надрами до закінчення строку дії попереднього відповідного дозволу;

- відповідну обізнаність дозвільного органу про дату закінчення дії попереднього дозволу 31.08.2019;

- неодноразове подання відповідачем документів до Державної служби геології та надр України щодо надання спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).

На переконання суду, затримка в наданні спеціального дозволу на користування надрами була зумовлена неодноразовими поверненнями відповідачу документів із зазначенням нових причин їх повернення, що не допускається за положеннями частини п`ятої статті 4-1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Таким чином, несвоєчасне отримання дозволу сталося не з вини відповідача, що є обов`язковою умовою для покладення на останнього відповідальності у виді відшкодування збитків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 908/999/17, від 09.11.2018 у справі № 908/1593/17, від 25.02.2020 у справі № 908/581/19, від 02.02.2022 у справі № 909/671/20, від 18.10.2022 у справі № 922/3174/21.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, в діях відповідача не було умислу у заподіянні шкоди державі. Відповідач завчасно, у жовтні 2018 року розпочав дії, направлені на оформлення документів для отримання дозволу на користування надрами.

Статтею 65 Кодексу України "Про надра" передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні, у тому числі в самовільному користуванні надрами.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи не підтверджується наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків про відмову у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції Центрального округу.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки.

Крім того, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі є такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У статті 76 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Державної екологічної інспекції Центрального округу слід відмовити, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 залишити без змін.

Розподіл судових витрат

Згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подачу апеляційної скарги залишається за скаржником.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Центрального округу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 у справі №925/1460/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2024 року у справі №925/1460/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи №925/1460/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 26.03.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді А.О. Мальченко

Ю.Б. Михальська