ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Від "03" квітня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/311/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Акціонерного товариства "Укрсиббанк" від 07.03.2025 про закриття провадження у справі та заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ,-

за участю учасників судового процесу:

- від кредитора: не з`явився;

- від боржника: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Андрушівським РВ УМВС України в Житомирській області 06.07.1998); Янчук М.О. (адвокат, посвідчення від 09.04.2015 № 000739, ордер про надання правової допомоги серії ЖТ № 066525 від 03.03.2020),-

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник).

14.10.2024 в системі "Електронний суд" до господарського суду надійшла заява представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі (т. 7 а.с. 174-193).

Обґрунтовуючи вказану заяву, представником фізичної особи ОСОБА_1 адвокатом Янчуком М.О. зазначено наступне. Ухвалою господарського суду від 02.03.2023, зокрема, затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 09.10.2024 фізичною особою ОСОБА_1 достроково виконано план реструктуризації. Боржником дотримано визначену Кодексом України з процедур банкрутства процедуру завершення виконання плану реструктуризації боргів. Боржником виконано умови плану реструктуризації боргів у повному обсязі, у зв`язку з чим є підстави для затвердження звіту боржника про виконання плану реструктуризації боргів, закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, застосувавши наслідки, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства.

Крім того, представником фізичної особи ОСОБА_1 адвокатом Янчуком М.О. пояснено, що з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" (з 21.12.2009 змінено назву на Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк", з 24.11.2018 - АТ "Укрсиббанк") та ОСОБА_2 24.12.2007 укладено договір поруки № 0/п, відповідно до якого остання зобов`язалась відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_2 кредитних зобов`язань. Аналогічний за змістом договір поруки в той же день було укладено між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_3 .

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21.07.2016 у справі № 278/1408/15-ц стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" заборгованість за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 в розмірі 35 714,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті, станом на 28.04.2015, складає 817 816,52 грн, та 13 723,32 грн пені за прострочення сплати кредиту, пені за прострочення сплати відсотків; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у дольовому порядку на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" по 1 218,00 грн судових витрат з кожного.

Постановами державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Коцюруби Я.О. від 09.10.2019 відкрито виконавче провадження № 60276739 з виконання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (далі - АТ "Укрсиббанк") 831539,84 грн; відкрито виконавче провадження № 60276483 з виконання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн.

Також, 17.10.2019 Андрушівським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 60321304 з виконання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в частині стягнення з ОСОБА_3 ) на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн.

Внаслідок погашення фізичною особою ОСОБА_1 боргових зобов`язань у межах справи про неплатоспроможність, став відсутнім солідарний обов`язок поручителів за зобов`язаннями боржника.

За викладених обставин, представником фізичної особи ОСОБА_1 адвокатом Янчуком М.О. заявлено наступні вимоги:

- затвердити звіт боржника фізичної особи ОСОБА_1 про виконання плану реструктуризації;

- вважати погашеними вимоги АТ "Укрсиббанк" на виконання кредитного договору № від 24.12.2007, укладеного між АТ "Укрсиббанк" та фізичною особою ОСОБА_1 , який було забезпечено іпотекою (іпотечний договір від 24.12.2007);

- провадження у справі № 906/311/20 про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 - закрити;

- припинити дію заборони фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно;

- визнати виконавчий лист № 278/1408/15-ц, виданий Житомирським районним судом 17.07.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, та виконавчий лист № 278/1408/15-ц, виданий Житомирським районним судом 17.07.2019, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в частині стягнення з ОСОБА_3 ) на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, видані на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21.07.2016 у справі № 278/1408/15-ц про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" заборгованості за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 в розмірі 35 714,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті, станом на 28.04.2015, складає 817 816,52 грн, та 13 723,32 грн пені за прострочення сплати кредиту, пені за прострочення сплати відсотків; стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у дольовому порядку на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" по 1 218,00 гривень судових витрат з кожного такими, що не підлягають виконанню з 02.03.2023, з розповсюдженням правових наслідків цього на всіх, без виключення, сторін, учасників виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду від 15.10.2024 прийнято заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі, призначено судове засідання для її розгляду на 31.10.2024 об 11:00 год (т. 7 а.с. 194).

30.10.2024 в системі "Електронний суд" до господарського суду надійшли пояснення представника АТ "Укрсиббанк" адвоката Лаєнка П.П. від 29.10.2024 (т. 7 а.с. 198-208) у яких зазначено про необхідність відмовити у задоволенні заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі з огляду на те, що дана заява ґрунтується на довільному, не вірному та хибному трактуванні боржником умов плану реструктуризації, ухвали господарського суду від 02.03.2023 у даній справі та законодавства України. АТ "Укрсиббанк" вказано, що дії ОСОБА_1 свідчать про зловживання процесуальними правами, які полягають у поданні кредитору та суду недостовірної інформації про свій майновий стан.

Щодо визнання виконавчих листів № 278/1408/15-ц, виданих Житомирським районним судом від 17.07.2019, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ "Укрсиббанк" заборгованості, банком зазначено наступне.

Заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є учасниками цього провадження про неплатоспроможність ОСОБА_1 , у зв`язку з чим питання визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих документів в частині стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" заборгованості, виданих на підставі рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21.07.2016 у справі № 278/1408/15-ц, не було предметом розгляду у справі № 906/311/20 при затвердженні плану реструктуризації боргів боржника. За викладених обставин, посилання ОСОБА_1 на розповсюдження правових наслідків ухвали Господарського суду Житомирської області від 02.03.2023 на всіх, без виключення, сторін, учасників виконавчого провадження у справі 278/1408/15-ц є безпідставними, адже ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в тому числі не позбавлені права звернутися до господарського суду з вимогами про свою неплатоспроможність.

Ухвалою господарського суду від 31.10.2024 відкладено розгляд заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі на 28.11.2024 о 12:00 год (т. 7 а.с. 218).

22.11.2024 в системі "Електронний суд" до суду надійшли письмові пояснення представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 22.11.2024 щодо затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі (т. 7 а.с. 219-229).

Ухвалою господарського суду від 28.11.2024, зокрема, відкладено розгляд заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі на 12.12.2024 о 12:00 год (т. 7 а.с 246).

09.12.2024 через загальний відділ до господарського суду надійшли письмові пояснення фізичної особи ОСОБА_4 від 09.12.2024 у яких підтверджено надання 02.10.2024 ОСОБА_1 450 000,00 грн для можливості закриття боргу перед АТ "Укрсиббанк"; зазначено, що кошти надано в подарунок без будь-яких подальших претензій на їх повернення (т. 7 а.с. 248).

Ухвалою господарського суду від 12.12.2024, зокрема, відкладено розгляд заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі на 14.01.2025 о 12:00 год (т. 7 а.с. 254-255).

24.12.2024 в системі "Електронний суд" до господарського суду надійшла заява представника боржника адвоката Янчука М.О. з додатками (т. 8 а.с. 1-5).

Ухвалою господарського суду від 14.01.2025, серед іншого, відкладено розгляд заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі на 18.02.2025 о 10:00 год (т. 8 а.с. 19-20).

11.02.2025 до господарського суду надійшли пояснення фізичної особи ОСОБА_4 від 14.02.2025 щодо джерел походження коштів, наданих боржнику. Також, до заяви долучено документи на підтвердження поданих пояснень (т. 8 а.с. 23-109).

17.02.2025 в системі "Електронний суд" до господарського суду надійшли додаткові пояснення представника боржника адвоката Янчука М.О. (т. 8 а.с. 118-119) щодо обставин укладення договору дарування в усній формі, погодження сторонами умов договору, його повне виконання сторонами, відсутності порушень умов плану реструктуризації боргів боржника, обставин подання податкової звітності.

Ухвалою господарського суду від 18.02.2025 відкладено розгляд заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі на 13.03.2025 об 11:00 год (т. 8 а.с. 125-126).

10.03.2025 в системі "Електронний суд" до господарського суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Укрсиббанк" від 07.03.2025 про закриття провадження у справі (т. 8 а.с. 139-153) з підстав того, що боржником у справі було надано недостовірні (неповні) відомості про дійсний майновий стан його та членів сім`ї; боржник намагається ввести суд в оману та винести на розгляд і подальше затвердження звіт про виконання плану реструктуризації, який не відповідає затвердженому плану реструктуризації та вимогам пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства; боржник намагається імітувати виконання ним завдань і цілей процедури реструктуризації боргів боржника виключно з метою повного списання існуючої заборгованості.

Обґрунтовуючи наявність вказаних підстав, АТ "Укрсиббанк" зазначено наступне.

Заява представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 ґрунтується на довільному, не вірному та хибному трактуванні боржником умов плану реструктуризації, ухвали господарського суду від 02.03.2023 у даній справі та законодавства України. АТ "Укрсиббанк" вказано, що дії ОСОБА_1 свідчать про зловживання процесуальними правами, які полягають у поданні кредитору та суду недостовірної інформації про свій майновий стан.

На виконання плану реструктуризації боргів боржником у справі № 906/311/20 на користь АТ "Укрсиббанк" як кредитора перераховано 566 900,30 грн. Разом з тим, ухвалою господарського суду від 02.03.2023, якою затверджено план реструктуризації боргів боржника, встановлений інший графік погашення реструктуризованої заборгованості. Боржником не сплачено в повному обсязі відсотки, встановлені планом реструктуризації, що свідчить про неналежне та неповне на даний час виконання боржником затвердженого судом плану реструктуризації боргів боржника.

За жовтень 2024 року ОСОБА_1 перераховано на виконання плану реструктуризації чотири платежі на загальну суму 448 846,00 грн. Вказане не відповідає інформації, яку надавав боржник про власний майновий стан, розмір та джерела доходів, та надає підстави вважати дії ОСОБА_1 не добросовісними, адже реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника, а не операція по зменшенню законних вимог кредиторів.

Додаткові пояснення боржника від 17.02.2025 та заява ОСОБА_4 від 14.02.2025 не містять чітко визначеної суми грошових коштів, яку було подаровано громадянином ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_1 .

Відповідно до форми ОК-5 громадянин ОСОБА_4 за 24 роки трудової діяльності надав дані щодо суми заробітку для призначення та обчислення (перерахунку) пенсій на загальну суму 1 460 168,97 грн. Вказана сума доходу за 24 роки не містить інформації про витрати, які громадянин ОСОБА_4 робив протягом 24 років.

Виписка з банківського рахунку фізичної особи - підприємця Поліщука О.С. за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 лише підтверджує, що всього на рахунок надійшло 854 883,50 грн та всього здійснено витрат по рахунку на сум 854 883,50 грн. Отже, сума яка надійшла на рахунок, витрачена фізичною особою підприємцем Поліщуком О.С. на бізнес діяльність, та не є свідченням отриманого чистого доходу, що в свою чергу, також не підтверджується відомостями податкової декларації щодо виплачених доходів та утриманих податків.

Договір про повернення поворотної фінансової допомоги №1/22 від 22.06.2023, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ділл Трейд" до суду не надано, у зв`язку з чим неможливо напевно стверджувати, що отримані від ТОВ "Ділл Трейд" кошти в загальній сумі 249 992, 00 грн дійсно перебувають у розпорядженні - ОСОБА_4 .

Підсумовуючи проведений аналіз наданих громадянином ОСОБА_4 документів, кредитором зроблено висновок, що підтвердженою є сума доходів у розмірі 213 364,25 грн.

Відсутність доказів на підтвердження розміру подарованої суми грошових коштів, яку було надано (подаровано) громадянином ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_1 , відсутність чітких підтверджень наявності у громадянина ОСОБА_4 коштів в сумі 450000,00 грн, недодержання законодавче встановленої форми договору дарування валютних цінностей та не подання декларації з податку на доходи фізичних осіб та військового збору, у якій було б зазначено про отримані у подарунок суми грошових коштів, свідчить про фіктивність вчиненого правочину та ставиться кредитором під сумнів у частині його добросовісності, адже боржником, на етапі розгляду плану реструктуризації вочевидь була прихована інформація відносно свого дійсного майнового стану та ставилось за мету часткове списання заборгованості і подальше дострокове погашення заборгованості за планом реструктуризації за рахунок прихованих прибутків, щоб не сплачувати проценти встановлені планом реструктуризації в повній мірі, що в сукупності свідчить про наявність підстав для застосування статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства та визнання цього усного договору недійсним.

Вказані обставини у сукупності створюють у кредитора обґрунтовані сумніви щодо достовірності декларування доходів боржником, його добросовісності під час подачі недостовірної інформації про майновий стан.

Кредитором вказано, що боржник своєю поведінкою підтверджує намагання просто списати існуючу заборгованість без будь - якої передбаченої законом цивільно-правової відповідальності за невиконання своїх зобов`язань перед кредиторами, достроково погашаючи заборгованість в значній сумі (450 000,00 грн.) за короткий період часу, вочевидь боржник знімає з себе встановлені ознаки неплатоспроможності, та натомість намагається імітувати виконання ним завдань і цілей процедури реструктуризації боргів, що в свою чергу є неприпустимим та свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, кредитором на підставі пунктів 10, 13 частини 1 статті 90, пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства заявлено вимогу про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 13.03.2025 прийнято клопотання АТ "Укрсиббанк" від 07.03.2025 про закриття провадження у справі та призначено його до розгляду в наступному судовому засіданні; відкладено розгляд заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі; призначено наступне судове засідання на 03.04.2025 о 12:00 год (т.8 а.с. 159).

27.03.2025 в системі "Електронний суд" до господарського суду надійшли додаткові пояснення представника боржника адвоката Янчука М.О. від 27.03.2025 у яких заперечено щодо задоволення клопотання АТ "Укрсиббанк" від 07.03.2025 про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Заявник посилається на правові норми, які не стосуються обставин справи та не є підставою для закриття провадження у даному випадку. Боржник не порушив жодних умов плану реструктуризації боргів боржника та ухвали суду про його затвердження. Всі доводи клопотання про закриття провадження зводяться до припущення і не підтверджені жодними доказами.

Після затвердження плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність виконавчі провадження про стягнення коштів з поручителів не були закриті. Здійснені у межах виконавчого провадження відрахування з ОСОБА_3 на користь банку в розмірі 4500,00 грн щомісячно відшкодовувалися ОСОБА_5 поручителю. З 26.09.2024 поновлено виконавче провадження в частині стягнення коштів з дружини боржника ОСОБА_2 як поручителя. Листом від 24.08.2023 кредитором відмовлено боржнику у проханні відмовитись від примусового стягнення з ОСОБА_3 коштів. У задоволенні заяви про визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню, судом було відмовлено, оскільки план реструктуризації не виконано. За викладених обставин, з метою врегулювання подальшого стягнення грошових коштів з поручителів, стало питання в достроковому погашенні та в найшвидшому закритті справи про неплатоспроможність.

У даній справі не ОСОБА_1 користується та зловживає процесуальними правами, а банк, що дає змогу йому можливість отримувати додаткові кошти з поручителів, тоді коли боржник добросовісно та вправно виконує план реструктуризації. Банк не зацікавлений у найшвидшому вирішені питання, оскільки вдало користується прогалинами в законі, отримує в середньому 6400 грн щомісяця згідно плану реструктуризації та додатково орієнтовно 4500,00 грн з ОСОБА_3 та 5000,00 грн з дружини боржника. Також не зрозуміло в рахунок чого зараховуються кошти відраховані з поручителів, про що свідчить відповідь банку від 15.08.2024.

АТ "Укрсиббанк" стверджує, що на його користь боржником сплачено 566900,30 грн. Разом з тим, відповідно до квитанцій, реальна сума сплачених коштів становить 594 807,70 грн.

Щодо відсотків боржником зазначено, що на дату регулярного платежу 02.10.2024 згідно плану реструктуризації тіло кредиту становило 441416,92 грн. ОСОБА_1 з 07.09.2024 по 09.10.202 було сплачено суму 442 450,00 грн що на 1 033,08 грн більше зазначеного, які і повинні перекрити відсотки.

Достовірну інформацію про джерела доходів ОСОБА_1 та членів його сім`ї, зокрема, ОСОБА_2 , було надано до суду під час розгляду справи. Вказані дані перевірені судом та арбітражним керуючим, схвалені банком, у зв`язку з чим враховувались при розрахунку остаточної суми реструктуризації.

Боржник не порушив жодних приписів ухвали суд про затвердження плану реструктуризації та відповідно до пункту 10 плану реструктуризації може достроково, на власний розсуд, погасити усі вимоги АТ "Укрсиббанк" (борг) затверджені цим планом.

У судовому засіданні 03.04.2025 ОСОБА_1 та його представником адвокатом Янчуком М.О. підтримано заяву від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі, заперечено щодо задоволення клопотання Акціонерного товариства "Укрсиббанк" від 07.03.2025 про закриття провадження у справі.

Представник Акціонерного товариства "Укрсиббанк" у судове засідання 03.04.2025 не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання кредитор був повідомлений своєчасно та відповідно до вимог ГПК України, що підтверджується довідкою про доставку до електронного кабінету 14.03.2025 ухвали господарського суду від 13.03.2025.

Розглянувши клопотання АТ "Укрсиббанк" від 07.03.2025 про закриття провадження у справі та заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі про неплатоспроможність, заслухавши пояснення боржника та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються клопотання та заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як убачається з пояснювальної записки до проєкту Кодексу України з процедур банкрутства метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації не з їх вини та потребують допомоги з боку держави.

Призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

Згідно з преамбулою Кодексу України з процедур банкрутства цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами обох судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Згідно з частиною 1 статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 2 статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Згідно з частиною 1 статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до частини 1 статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Згідно з частинами 2, 3 статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

План реструктуризації боргів боржника може містити положення про: 1) реалізацію в процедурі реструктуризації боргів частини майна боржника, у тому числі того, що є предметом забезпечення, черговість, строки реалізації такого майна та кошти, які планується отримати від його реалізації; 2) зміну способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів; 3) відстрочення чи розстрочення або прощення (списання) боргів чи їх частини; 4) виконання зобов`язань боржника третіми особами, зокрема шляхом укладення договору поруки, гарантії та інших правочинів згідно з цивільним законодавством; 5) інші заходи, спрямовані на покращення майнового стану боржника та задоволення вимог кредиторів (перекваліфікація, працевлаштування тощо).

З урахуванням положень статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою відновлення платоспроможності боржника розробляється план реструктуризації боргів боржника, який затверджується у відповідності до статті 126 вказаного кодексу.

З матеріалів справи, судом встановлено, що ухвалою господарського суду від 02.03.2023, зокрема, затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 ; припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Пузирного Т.М.; постановлено, що план реструктуризації боргів боржника набирає чинності з дня його затвердження господарським судом і є обов`язковим для боржника та кредитора.

Планом реструктуризації боргів боржника передбачалася реструктуризація заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 перед АТ "Укрсиббанк", що виникла до дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Умовами плану реструктуризації визначено, що сума грошових вимог кредитора, визнана господарським судом у межах справи про неплатоспроможність, становить 980647,09 грн, а саме:

- 908576,41 грн тіла кредиту - позачергово як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи;

- 36968,57 грн процентів - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи;

- 15956,79 грн процентів, нарахованих у порядку статті 625 Цивільного кодексу України, - позачергово, як вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи:

- 13723,32 грн пені - третя черга задоволення вимог кредиторів;

- 1218,00 грн судового збору - друга черга задоволення вимог кредиторів;

- 4204,00 грн - витрати по сплаті судового збору, відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Сума вимог забезпеченого кредитора, яка підлягала погашенню боржником згідно плану реструктуризації (реструктуризоване зобов`язання) cтановить 496594,12 грн. Також, додатково підлягали сплаті 13723,32 грн пені, 1218,00 грн судового збору, 4204,00 грн судового збору. Залишок заборгованості, який підлягає прощенню відповідно до умов плану реструктуризації боргів боржника, становить 464907,65 грн.

Строк погашення вимог забезпеченого кредитора відповідно до умов плану реструктуризації боргів боржника становить 15 років. Відсоткова ставка - 9,96 % річних.

Витрати на оплату судового збору в розмірі 4204,00 грн перед AT "Укрсиббанк" сплачуються відразу після затвердження плану реструктуризації боргів ухвалою Господарського суду Житомирської області у справі № 906/311/20 одним платежем протягом 14 днів. Вимоги другої черги 1218,00 грн та вимоги третьої черги 13723,32 грн (разом 14941,32 грн) погашаються боржником протягом трьох місяців (4980,44 грн в місяць) одночасно з погашенням забезпечених вимог кредитора згідно з графіком платежів.

Розмір суми, яка щомісяця має виділятися для погашення вимог кредитора, зменшується щомісячно. При цьому, сталою залишається сума погашення основної суми вимог кредитора, забезпечених заставою - 2758,86 грн щомісячно протягом 15 років.

Боржник може достроково, на власний розсуд, погасити усі вимоги АТ "Укрсиббанк" затверджені цим планом.

Згідно з частиною 2 статті 127 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника вимоги, включені до такого плану, можуть бути задоволені лише у порядку і спосіб, визначені в плані реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до частини 1 статті 128 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня затвердження плану реструктуризації боргів боржник починає погашення вимог кредиторів згідно з умовами такого плану.

Частиною 1 статті 129 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що не пізніше п`яти днів після закінчення строку виконання плану реструктуризації боргів боржника, а також за наявності підстав для дострокового припинення процедури реструктуризації боргів боржник зобов`язаний надати суду та кредиторам, включеним до плану реструктуризації боргів, звіт про виконання плану реструктуризації боргів.

До звіту про виконання плану реструктуризації боргів боржника додаються докази задоволення вимог кредиторів згідно з таким планом.

Зі звіту представника боржника адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про виконання плану реструктуризації боргів та долучених до нього копій платіжних документів (т. 7 а.с. 180-191), судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання умов плану реструктуризації сплачено АТ "Укрсиббанк" 594 807,70 грн, а саме:

- 16.03.2023 - 4204,00 грн;

- 30.03.2023 - 11 533,60 грн;

- 03.04.2023 - 11 917,00 грн;

- 02.05.2023 - 11 759,40 грн;

- 02.06.2023 - 6889,70 грн;

- 03.07.2023 - 6734,00 грн;

- 02.08.2023 - 6843,00 грн;

- 04.09.2023 - 6820,00 грн;

- 02.10.2023 - 6667,00 грн;

- 02.11.2023 - 6773,00 грн;

- 04.12.2023 - 6621,00 грн;

- 02.01.2024 - 6727,00 грн;

- 02.02.2024 - 6703,00 грн;

- 04.03.2024 - 6427,00 грн;

- 02.04.2024 - 6657,00 грн;

- 02.05.2024 - 6510,00 грн;

- 03.06.2024 - 6610,00 грн;

- 02.07.2024 - 6463,00 грн;

- 02.08.2024 - 6563,00 грн;

- 02.09.2024 - 6540,00 грн;

- 02.10.2024 -6396,00 грн;

- 07.10.2024 - 149450,00 грн;

- 08.10.2024 - 146 000,00 грн;

- 09.10.2024 - 147 000,00 грн.

Зазначаючи про повне дострокове виконання плану реструктуризації боргів боржника перед АТ "Укрсиббанк", боржником та його представником у звіті та у судових засіданнях неодноразово зазначено, що до 02.10.2024 включно ОСОБА_1 погашення вимог АТ "Укрсиббанк" здійснювалося з безумовним дотримання дат та періодів сплати, визначених планом реструктуризації боргів боржника (графіком сплати платежів). У подальшому з урахуванням наданого боржнику пунктом 10 плану реструктуризації боргів боржника права достроково, на власний розсуд, погасити усі вимоги АТ "Укрсиббанк", затверджені цим планом, ОСОБА_1 07.10.2024, 08.10.2024, 09.10.2024 здійснено сплату 149450,00 грн, 146 000,00 грн та 147 000,00 грн відповідно. Таким чином, на думку представника боржника та боржника, у результаті здійснення вказаних платежів ОСОБА_1 достроково виконано план реструктуризації боргів боржника, погашено усі вимоги АТ "Укрсиббанк" до боржника у порядку, що передбачений затвердженим судом у даній справі планом реструктуризації боргів боржника, та у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

АТ "Укрсиббанк" заперечень щодо платежів, здійснених боржником з метою виконання умов плану реструктуризації до 02.10.2024 включно, до суду не надано. Разом з тим, кредитором зазначено, що здійснення ОСОБА_1 платежів 07.10.2024 на суму 149 450,00 грн, 08.10.2024 на суму 146 000,00 грн, 09.10.2024 на суму 147 000,00 грн не свідчить про повне дострокове виконання ним плану реструктуризації боргів боржника, оскільки ухвалою господарського суду від 02.03.2023, якою затверджено план реструктуризації боргів боржника, встановлено інший графік погашення реструктуризованої заборгованості. Враховуючи п`ятнадцятирічний строк погашення вимог, визначений планом реструктуризації боргів боржника, сума процентів при своєчасних щомісячних платежах боржником має становити орієнтовно 349 353,00 грн. Сума для повного погашення вимог кредитора протягом 180 місяців становить 814 260,65 грн (464907,65 грн реструктуризованого зобов`язання + 349 353,00 грн відсотків) замість запропонованої боржником для погашення 566900,30 грн. Отже, ОСОБА_1 не сплачено у повній мірі відсотки, встановлені планом реструктуризації боргів боржника.

Проаналізувавши доводи кредитора та боржника, дослідивши наявні у матеріалах справи платіжні документи, судом встановлено, що доводи кредитора про сплату ОСОБА_1 на виконання умов плану реструктуризації боргів боржником на користь АТ "Укрсиббанк" 566 900,30 грн спростовуються матеріалами справи. Відповідно до наявних у матеріалах справи копій платіжних документів загальна сума сплачених коштів становить 594 807,70 грн.

Щодо наявності/відсутності у ОСОБА_1 права на дострокове погашення зобов`язань, визначених планом реструктуризації боргів, затвердженим ухвалою господарського суду від 02.03.203, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було зазначено вище, відповідно до частини 1 статті 129 Кодексу України з процедур банкрутства не пізніше п`яти днів після закінчення строку виконання плану реструктуризації боргів боржника, а також за наявності підстав для дострокового припинення процедури реструктуризації боргів боржник зобов`язаний надати суду та кредиторам, включеним до плану реструктуризації боргів, звіт про виконання плану реструктуризації боргів. До звіту про виконання плану реструктуризації боргів боржника додаються докази задоволення вимог кредиторів згідно з таким планом.

Отже, законодавцем у положеннях частини 1 статті 129 Кодексу України з процедур банкрутства визначено можливість дострокового припинення процедури реструктуризації боргів боржника, необхідність надання боржником при цьому суду та кредиторам, включеним до плану реструктуризації боргів, звіту про виконання плану реструктуризації боргів.

Також, пунктом 10 плану реструктуризації боргів боржника, затвердженого ухвалою господарського суду від 02.03.2023 у даній справі, визначено, що боржник може достроково, на власний розсуд, погасити у с і в и м о г и АТ "Укрсиббанк" (борг), затверджені цим планом.

За викладених обставин, господарський суд вважає, що положення чинного законодавства та плану реструктуризації боргів боржника надають фізичній особі ОСОБА_1 можливість правомірно достроково погасити усі вимоги перед АТ "Укрсибанк".

Щодо обставин дострокової сплати ОСОБА_1 реструктуризованого зобов`язання в розмірі 496594,12 грн, визначеного планом реструктуризації боргів боржника, затвердженим ухвалою господарського суду від 02.03.2023, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Станом на 02.10.2024 включно ОСОБА_1 з метою виконання плану реструктуризації боргів боржника сплачено 152 357,70 грн з яких 5422,00 грн для погашення вимог з судового збору (4204,00 грн +1218,00 грн) та 13 723,32 грн для погашення вимог з пені. Залишок сплачених ОСОБА_1 коштів на суму 133 212,38 грн (152 357,70 грн - 5422,00 грн - 13723,32 грн) підлягав зарахуванню в рахунок погашення реструктуризованого зобов`язання та відсотків, розмір яких станом на 02.10.2024 включно згідно графіку платежів становив 133 204,06 грн (55177,20 грн реструктуризованого зобов`язання + 78026,83 грн відсотків).

Отже, станом на 02.10.2024 включно боржником у відповідності до умов мирової угоди здійснено у повному обсязі сплату реструктуризованого зобов`язання та відсотків. Залишок реструктуризованого зобов`язання, що підлягав сплаті боржником згідно графіку платежу, становить 441416,92 грн (496594,12 грн - 55177,20 грн).

У подальшому ОСОБА_1 сплачено кредитору грошові кошти в розмірі 442450,00 грн, а саме: 07.10.2024 - 149450,00 грн, 08.10.2024 - 146 000,00 грн, 09.10.2024 - 147 000,00 грн. Вказана сума сплаченого реструктуризованого зобов`язання (442450,00 грн) є більшою за суму реструктуризованого зобов`язання, що залишалася до сплати боржником згідно графіку платежу (441 416,92 грн), й також погашає заборгованість з відсотків за період з 03.10.2024 по 09.10.2024 за рахунок суми, що були переплачені (442 450,00 грн - 441416,92 грн = 1033,08 грн).

За викладених обставин, господарський суд дійшов висновку, що сплачена боржником сума є достатньою для погашення усієї суми реструктуризованого зобов`язання - 496594,12 грн, визначеної у плані реструктуризації боргів боржника, затвердженому ухвалою господарського суду від 02.03.2023. Крім того, за рахунок сплачених ОСОБА_1 коштів, погашеною є заборгованість з відсотків, нарахованих станом на 09.10.2024.

Щодо обставин наявності/відсутності необхідності сплати боржником відсотків, визначених графіком сплати платежів за усі 15 років (180 місяців), за умови дострокової сплати основного зобов`язання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Умовами плану реструктуризації боргів боржника, затвердженого у даній справі ухвалою господарського суду від 02.03.2023, визначено, що розмір зобов`язання становить 496594,12 грн, відсоткова ставка на зобов`язання - 9,96 %.

Кодекс України з процедур банкрутства не містить норм, які регулюють порядок виплати відсотків, нарахованих на реструктуризоване зобов`язання боржника у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з чим при визначенні повноти сплати відсотків слід виходити із загальних положень щодо регламентації і реалізації цього фінансового інструменту.

Відповідно до положень ЦК України та усталеної ділової практики нарахування відсотків у правовідносинах позики/кредиту здійснюється, як правило, щомісячно на залишок суми боргу.

Згідно із частинами першою - другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Абзацом другим частини першої статті 1048 ЦК України визначено, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Тобто приписи абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України щодо проведення виплати процентів, у разі відсутності іншої домовленості сторін, визначають порядком виплати процентів щомісячну їх виплату позичальником до дня повернення позики.

Відповідно до наведених положень та з урахуванням реалізованої у Кодексі України з процедур банкрутства концепції інституту неплатоспроможності фізичних осіб у постанові Верховного Суду від 24.11.2022 у справі № 908/3334/21 сформульовано висновок про те, що системне та телеологічне тлумачення абзаців тринадцятого, шістнадцятого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства у взаємозв`язку із іншими положеннями законодавства та із урахуванням завдань провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи свідчить, що цими абзацами визначено щомісячний порядок нарахування відсоткової ставки на залишок реструктуризованого зобов`язання боржника, що відповідає усталеному порядку застосування відсотків (процентів) у цивільному/господарському обороті.

Таке тлумачення порядку нарахування на реструктуризоване зобов`язання боржника відсоткової ставки забезпечує під час застосування реструктуризації заборгованості з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства збереження балансу інтересів обох сторін: боржника і кредитора.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.03.2023 у справі № 925/162/20.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що відсоткова ставка має нараховуватися щомісячно на залишок реструктуризованого зобов`язання боржника до дня повернення позики (погашення зобов`язання, що реструктуризується), доводи АТ "Укрсибанк" про необхідність сплати відсотків за період після повного погашення зобов`язання, тобто за всі 15 років (180 місяців) є необґрунтованими та суперечать усталеному порядку застосування відсотків (процентів) у цивільному обороті.

Таким чином, з наявних у матеріалах справи документів вбачається, що боржником на виконання плану реструктуризації боргів сплачено 100% вимог кредитора, погашення яких передбачалося планом реструктуризації боргів боржника. План реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , затверджений ухвалою господарського суду від 02.03.2023, виконано повністю.

Щодо доводів АТ "Укрсиббанк" про необхідність закриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі пунктів 10, 13 частини 1 статті 90, пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства у зв`язку з недобросовісністю дій боржника, яка полягає у наданні боржником недостовірної інформації про власний стан, розміри та джерела доходів, їх невідповідність проведеній у жовтні 2024 року сплаті кредитору 448 846,00 грн з метою виконання плану реструктуризації боргів, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказав, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 ЦК України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

Тому до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодексу України з процедур покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проєкт плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 Кодексу України з процедур банкрутства);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 Кодексу України з процедур банкрутства).

Також, Кодекс України з процедур банкрутства містить низку процесуальних запобіжників задля уникнення недобросовісного використання боржником судових процедур неплатоспроможності, зокрема передбачає:

- відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю чи визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років (пункти 3, 4 частини четвертої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства), а також заборону відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-боржника протягом року з дня закриття такого провадження стосовно того ж боржника з підстав, передбачених частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства;

- закриття провадження у справі про неплатоспроможність у випадку ненадання боржником повної і достовірної інформації про власне майно, доходи і витрати та членів його сім`ї; приховування боржником власних активів через їх передачу членам сім`ї; якщо боржника притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю (пункти 1-3 частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства);

- відмову у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, якщо порушено порядок розроблення та погодження цього плану; умови реструктуризації боргів суперечать законодавству; боржник не погасив борги, що підлягають обов`язковій сплаті згідно з частиною третьою статті 125 Кодексу України з процедур банкрутства або боржник вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедур, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 2, 5, 6 частини восьмої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);

- дискрецію господарського суду у вирішенні питання щодо можливості подальшого руху справи про неплатоспроможність, якщо протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника мета цієї процедури не досягнута (частина одинадцята статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах Кодексу України з процедур банкрутства принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

У справі про неплатоспроможність фізичної особи можуть бути застосовані загальні підстави закриття провадження у справі про банкрутство, передбачені частиною першою статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства з урахуванням особливостей, встановлених спеціальними нормами цього Кодексу, отже тією мірою, якою ці підстави можуть стосуватися боржника - фізичної особи.

Окрім того, з урахуванням положень статей 3, 12 ГПК України, 2 Кодексу України з процедур банкрутства та відсилочного припису пункту 14 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства у справі про неплатоспроможність фізичної особи можуть бути застосовані підстави закриття провадження у справі за статтею 231 ГПК України в тих межах, що стосуються фізичної особи та особливостей банкрутства.

Щодо спеціальних підстав закриття провадження у справі, які можуть бути застосовані лише у справі про неплатоспроможність фізичної особи, то аналіз приписів Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що така процесуальна можливість передбачена на всіх стадіях судової процедури реструктуризації боргів боржника, за різних підстав та з неоднаковим ступенем імперативності відповідних норм.

Так, частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи і витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів і витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Конструкція цієї норми побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом.

До того ж, розширене коло ініціаторів застосування частини сьомої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Також, у судовій процедурі реструктуризації боргів Кодекс України з процедур банкрутства передбачає право зборів кредиторів (кредитора у частині другій статті 128) звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність якщо:

- збори кредиторів прийняли рішення про відмову у схваленні плану реструктуризації боргів боржника (пункт 2 частини восьмої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства);

- господарський суд відмовив у затвердженні плану реструктуризації боргів боржника (частина десята статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства);

- боржником порушено план реструктуризації боргів (частина друга статті 128 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, незалежно від стадії розгляду, провадження у справі про неплатоспроможність може бути закрито судом за наявності визначених Кодексом України з процедур банкрутства підстав.

Вказуючи на необхідність закриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі пунктів 10, 13 частини 1 статті 90, пункту 1 частини 7 статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитором звернуто увагу суду на недобросовісність дій боржника, яка полягає у наданні боржником недостовірної інформації про власний стан, розміри та джерела доходів, їх невідповідність проведеній у жовтні 2024 року сплаті кредитору 448846,00 грн з метою виконання плану реструктуризації боргів.

На думку кредитора, боржник своєю поведінкою підтверджує намагання просто списати існуючу заборгованість без будь-якої передбаченої законом цивільно-правової відповідальності за невиконання своїх зобов`язань перед кредитором. Боржник приховує дійсні прибутки, а натомість намагається імітувати виконання ним завдань і цілей процедури реструктуризації боргів, що в своєю чергу є неприпустимим.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження джерел походження коштів за рахунок яких боржником здійснено погашення заборгованості перед кредитором, фізичною особою ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_4 повідомлено суд про укладення 02.10.2024 усного договору дарування, відповідно до якого фізичною особою ОСОБА_4 подаровано фізичній особі ОСОБА_1 450 000,00 грн.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно зі статтею 718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.

Судом відхиляються доводи кредитора про відсутність чітко визначеної суми грошових коштів, подарованої фізичною особою ОСОБА_4 боржнику, оскільки сума в розмірі 450000,00 грн вказана фізичною особою ОСОБА_4 у поданих до суду поясненнях від 09.12.2024 (т. 7 а.с. 248) та неодноразово зазначалася боржником.

Господарський суд також вважає за необхідне зазначити, що всупереч доводам АТ "Укрcиббанк", надані фізичною особою ОСОБА_4 докази підтверджують його фінансову спроможність подарувати фізичній особі ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 450 000,00 грн. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 розмір нарахованого доходу становить 213 364,25 грн (т. 8 а.с. 25-26).

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу - ОСОБА_4 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування сума заробітку для нарахування пенсії становить: 2017 рік - 173 515,25 грн; 2018 рік - 111954,72 грн; 2019 рік - 100218,00 грн; 2020 рік - 101 470,65 грн; 2021 рік - 126 555,00 грн; 2022 рік - 78648,00 грн; 2023 рік - 80501,00 грн; 2024 рік - 116 084,49 грн (т. 8 а.с.27-29).

ОСОБА_4 також надано платіжні інструкції (т. 8 а.с. 30-32) на підтвердження повернення йому Товариством з обмеженою відповідальністю "Ділл-Трейд" поворотної фінансової допомоги, що також свідчить про наявністьу фізичної особи ОСОБА_4 коштів.

Крім того, виписка з рахунку фізичної особи - підприємця Поліщука О.С. свідчить про рух коштів на суму 854 883,50 грн за період з 01.01.2019 по 31.12.2021 (т. 8 а.с. 38-109). Всупереч доводам кредитора, виписка з банківського рахунку свідчить не лише про витрати фізичної особи - підприємця Поліщука О.С., пов`язані зі здійсненням ним підприємницької діяльності, а й про зняття вказаною особою готівки, переказ коштів, що свідчить про отримання прибутку.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується фінансова спроможність фізичної особи - підприємця Поліщука О.С. подарувати Святецькому В.П. 450 000,00 грн.

У поясненнях представника боржника від 17.02.2025 зазначено, що сторонами даного договору підтверджено, що цей договір відповідає їх дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається ними з їх справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних умовах, не є результатом впливу тяжких обставин, укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, сторони однаково розуміють значення, умови договору, його природу та правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчать, що договором визначені всі істотні умови.

Досягнення згоди щодо усіх істотних умов договору дарування, наявність у сторін волі на його укладення, розуміння мети укладення договору дарування підтверджено також фізичною особою ОСОБА_4 у поданих до суду поясненнях.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни).

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 у справі №214/7462/20).

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників приватних правовідносин мають бути добросовісними.

Добра совість - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 в справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2019 у справі № 337/474/14-ц (провадження № 61-15813сво18)).

З урахуванням того, що норми цивільного законодавства мають застосовуватися із врахуванням добросовісності, то принцип добросовісності не може бути обмежений певною сферою (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2023 в справі № 463/13099/21 (провадження № 61-11609сво23), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19.02.2024 в справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23)).

В Дигестах, наприклад, вказувалося, що juris praecepta sunt haec: honeste vivere, alterum non laedere, suum cuique tribuere (норми закону полягають в наступному: жити чесно, не ображати інших, кожному віддавати по заслугах). Змусити жити за принципами навряд чи можливо. Але коли виникає судовий спір, то учасники цивільного обороту мають розуміти, що їх дії (бездіяльність) чи правочини можуть бути піддані оцінці крізь призму справедливості, розумності, добросовісності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.05.2024 в справі № 357/13500/18 (провадження № 61-3809св24)).

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України).

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 28.04.2021 № 2-р(II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що "оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука "а також зловживання правом в інших формах", що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)".

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:

особа (особи) "використовувала/використовували право на зло";

наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які "потерпають" від зловживання нею правом, або не перебувають);

враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 в справі № 747/306/19 (провадження № 61-1272св20)).

Європейський суд з прав людини також вказує, що одним із елементів передбаченого пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий розгляд справи судом є змістовне, а не формальне тлумачення правової норми (рішення у справі "Бентем проти Нідерландів" від 23.10.1985, заява № 8848/80, п. 32).

Суд зазначає, що завданням Кодексу України з процедур банкрутства є розв`язання проблем заборгованості громадян, які через відповідні обставини чи їх збіг неспроможні оплатити свої борги повністю чи частково. Аналіз змісту Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що у процедурі відновлення платоспроможності фізичної особи тлумачення норм закону слід трактувати на користь боржника.

Зважаючи на викладене, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що дарування фізичною особою ОСОБА_4 коштів фізичній особі ОСОБА_1 використано останнім для сплати боргу перед АТ "Укрсиббанк", що свідчить про відсутність зловживання правом чи використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню. Негативні наслідки, пов`язані з укладенням договору дарування та подальшим погашенням боржником заборгованості перед банком, на думку суду, відсутні. Недотримання письмової форми договору дарування, відсутність нотаріального посвідчення не свідчить про недобросовісність боржника у межах справи про неплатоспроможність, надання ним неповної та/або недостовірної інформації, не зумовило порушення умов плану реструктуризації боргів боржника, затвердженого ухвалою господарського суду від 02.03.2023.

Слід також зазначити, що підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Отже, станом на дату судового засідання - 03.04.2025 строк подання фізичною особою ОСОБА_1 декларації про майновий стан і доходи у зв`язку з отриманням у подарунок 450 000,00 грн не закінчився, у зв`язку з чим обставини не подання фізичною особою ОСОБА_1 станом на 03.04.2025 декларації про майновий стан і доходи не можуть свідчити про недобросовісність боржника.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що наведені кредитором доводи про не виконання ОСОБА_1 у повному обсязі умов плану реструктуризації, недобросовісність дій боржника спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим визначені кредитором підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність відсутні.

При цьому, суд враховує, що у даній справі наявне бажання АТ "Укрсиббанк" змусити боржника сплачувати відсотки після повної оплати тіла кредиту, яке суперечить усталеному порядку застосування відсотків у цивільному обороті. Наведені АТ "Укрсиббанк" доводи про необхідність закриття провадження у справі про неплатоспроможність суперечать логіці, спотворюють мету процедури неплатоспроможності боржника.

Суперечать матеріалам справи також доводи кредитора, що боржник своєю поведінкою підтверджує намагання просто списати існуючу заборгованість без будь-якої передбаченої законом цивільно-правової відповідальності за невиконання своїх зобов`язань перед кредитором. У даній справі про неплатоспроможність боржник використав законний механізм реструктуризації заборгованості, своєчасно здійснював платежі відповідно до плану реструктуризації, правомірно здійснив дострокове погашення заборгованості.

Законними, обґрунтованими та логічними є дії боржника з дострокового погашення вимог кредитора, визначених планом реструктуризації боргів боржника, затвердженим у даній справі. Суд враховує, що навіть після затвердження плану реструктуризації боргів боржника у межах виконавчих проваджень банком продовжено стягнення з поручителів боржника коштів, а саме щомісячно по 4500,00 грн з ОСОБА_3 та по 5000,00 грн з ОСОБА_2 (з 26.09.2024). При цьому, про врахування цих платежів при розрахунку заборгованості ОСОБА_1 банком жодного разу не зазначено.

Також, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що достовірність наданої ОСОБА_1 інформації при зверненні до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вже розглядалася кредитором, керуючим реструктуризацією боргів боржника та судом у процедурі реструктуризації боргів боржника до затвердження плану реструктуризації. Обставини надання ОСОБА_1 неповної чи недостовірної інформації встановлено не було. Крім того, АТ "Укрсиббанк" вже подавалося до суд клопотання від 12.01.2021 за № 25-5/7 про закриття провадження у справі з підстав зазначення боржником неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї. Разом з тим, ухвалою господарського суду від 24.12.2021 у задоволенні клопотання АТ "Укрсиббанк" від 12.01.2021 за № 25-5/7 про закриття провадження у справі відмовлено.

З огляду на вищевикладене судом встановлено, що боржником на виконання плану реструктуризації боргів сплачено 100% вимог кредитора, погашення яких передбачалося планом реструктуризації боргів боржника. План реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , затверджений ухвалою господарського суду від 02.03.2023, виконано повністю з дотриманням положень плану реструктуризації боргів боржника та вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо вимоги представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. про визнання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в частині стягнення з ОСОБА_3 ) на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, такими, що не підлягають виконанню, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

24.12.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (т. 2 а.с. 186-191).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком "Укрсиббанк" та ОСОБА_3 24.12.2007 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов`язавcь відповідати у повному обсязі за виконання позичальником кредитних зобов`язань. Аналогічний за змістом договір поруки в той же день укладено між банком та ОСОБА_2 .

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21.07.2016 у справі № 278/1408/15-ц стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" заборгованість за кредитним договором № 0 від 24.12.2007 в розмірі 35714,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті, станом на 28.04.2015 складає 817 816,52 грн, та 13723,32 грн пені за прострочення сплати кредиту, пені за прострочення сплати відсотків; стягнуто з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача по 1218,00 гривень судових витрат з кожного (т. 2 а.с. 194-195).

Постановами державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Коцюруби Я.О. від 09.10.2019 відкрито виконавче провадження № 60276739 з виконання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (далі - АТ "Укрсиббанк") 831539,84 грн; відкрито виконавче провадження № 60276483 з виконання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн.

Також, 17.10.2019 Андрушівським районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 60321304 з виконання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в частині стягнення з ОСОБА_3 ) на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн.

Ухвалою господарського суду від 22.09.2020 відкрито провадження у справі №906/311/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 02.03.2023, зокрема, затверджено план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

Як встановлено судом вище, фізичною особою ОСОБА_1 на виконання плану реструктуризації боргів сплачено 100% вимог АТ "Укрсиббанк", погашення яких передбачалося планом реструктуризації боргів боржника. Отже, план реструктуризації боргів боржника фізичної особи ОСОБА_1 , затверджений ухвалою господарського суду від 02.03.2023, виконано повністю.

Відповідно до частини 1 статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з частиною 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є учасниками провадження у даній справі про неплатоспроможність, у зв`язку з чим питання визнання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в частині стягнення з ОСОБА_3 ) на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, такими, що не підлягають виконанню, не може бути предметом розгляду судом при вирішенні питання затвердження звіту про виконання плану реструктуризації боргів боржника.

Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зверталися до суду з окремими заявами про визнання вказаних вище виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Визнання за заявою іншої особи виконавчого № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в частині стягнення з ОСОБА_3 ) на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, такими, що не підлягають виконанню, суперечить чинному законодавству.

За викладених обставин, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. про визнання виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019 про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, виконавчого листа № 278/1408/15-ц, виданого Житомирським районним судом 17.07.2019, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (в частині стягнення з ОСОБА_3 ) на користь АТ "Укрсиббанк" 831 539,84 грн, такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до частини 3 статті 129 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду звіту про виконання плану реструктуризації боргів боржника, а також скарг кредиторів господарський суд постановляє одне з таких рішень: 1) про закриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з виконанням боржником плану реструктуризації боргів; 2) про невиконання боржником плану реструктуризації боргів, визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника.

Таким чином, дослідивши звіт представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. про виконання плану реструктуризації, враховуючи наявність документального підтвердження виконання боржником плану реструктуризації боргів, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 у зв`язку з виконанням боржником плану реструктуризації боргів.

Згідно з частиною 4 статті 129 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі закриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з виконанням плану реструктуризації боргів настають наслідки, передбачені цим Кодексом, щодо звільнення боржника від боргів.

Частиною 1 статті 134 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів.

Відповідно до частини 2 статті 134 Кодексу України з процедур банкрутства, фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі, зокрема, відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.

Частиною 4 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 5 - 8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до частини 5 статті 121 Кодексу України з процедур банкрутства, дія мораторію припиняється з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, господарський суд дійшов висновку у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Укрсиббанк" від 07.03.2025 про закриття провадження у справі відмовити; заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі про неплатоспроможність задовольнити частково; затвердити звіт про виконання плану реструктуризації боргів боржника; припинити процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника, введеного ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.09.2020 у справі № 906/311/20; припинити дію заборони фізичній особі ОСОБА_1 відчужувати майно, введеної ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.09.2020 у справі №906/311/20; закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; звільнити боржника - фізичну особу ОСОБА_1 від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати аліментів, виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи; такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині; вважати погашеними грошові вимоги кредитора у справі Акціонерного товариства "Укрсиббанк" до фізичної особи ОСОБА_1 ; вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню; у задоволенні решти вимог заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 відмовити.

Керуючись статтями 2, 90, 113, 121, 123, 124-129, 134 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234-235 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Укрсиббанк" від 07.03.2025 про закриття провадження у справі відмовити.

2. Заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 про затвердження звіту про виконання плану реструктуризації та закриття провадження у справі про неплатоспроможність задовольнити частково.

3. Затвердити звіт про виконання плану реструктуризації боргів боржника.

4. Припинити процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

5. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника, введеного ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.09.2020 у справі № 906/311/20.

6. Припинити дію заборони фізичній особі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) відчужувати майно, введеної ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.09.2020 у справі №906/311/20.

7. Закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

8. Звільнити боржника - фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати аліментів, виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

9. Вважати погашеними грошові вимоги кредитора у справі Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, ідентифікаційний код 09807750) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

10. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

11. У задоволенні решти вимог заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Янчука М.О. від 14.10.2024 відмовити.

Копію ухвали надіслати фізичній особі ОСОБА_1 , Акціонерному товариству "Укрсиббанк", Головному управлінню ДПС у Житомирській області, Міністерству юстиції України, Бердичівському відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Житомирському відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала господарського суду набирає законної сили 03.04.2025.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.04.2025.

Суддя Костриця О.О.