ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 березня 2025 року Справа № 903/98/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Королюка І.В. розглянувши матеріали

за заявою Головного управління ДПС у Волинській області, м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Галактика, м. Луцьк

про банкрутство

В засіданні приймали участь:

від заявника: н/з

розпорядник майна: н/з

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду від 12.02.2025 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Галактика. Визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Галактика в сумі 30 280,00 грн перша черга задоволення (судовий збір), 710 718,00 грн третя черга, 24365,78 грн шоста черга. Введенно мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна компанія Галактика строком на сто сімдесят календарних днів по 01.08.2025. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ратинську Сталіну Вікторівну. Грошову винагороду розпоряднику майна визначено в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна за рахунок коштів, авансованих ініціюючим кредитором на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області. Попереднє судове засідання призначено на "26" березня 2025 р. на 11:00 год.

Оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 12.02.2025.

На адресу суду надійшло клопотання розпорядника майна Ратинської Сталіни Вікторівни від 06.03.2025 про виплату грошової винагороди за період з 12.02.2025 по 28.02.2025 в сумі 14 571,38 грн.

Ухвалою суду від 10.03.2025 розгляд клопотання призначено у судовому засіданні 26.03.2025 об 11 год 00 хв. Встановлено учасникам справи строк для подання пояснень по суті клопотання до 19.03.2025.

Питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого врегульовано положеннями статті 30 КУзПБ.

Частиною першої вказаної статті КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Таким чином, виходячи з наведених приписів законодавцем закріплено право арбітражного керуючого на отримання винагороди за виконання ним своїх повноважень, а також термін, у який виникає таке право на отримання .

Разом з тим, таке право на оплату послуг арбітражного керуючого не реалізується автоматично лише в силу зазначених норм закону та періоду часу, протягом якого арбітражний керуючий був призначений розпорядником майна у справі про банкрутство.

Зокрема, абзацами 5 - 7 частини 2 статті 30 КУзПБ встановлено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду (абзац 1 частини 5 статті 30 КУзПБ).

Виходячи з наведеного, суд зазначає, що хоча приписами ч. 2 ст. 30 КУзПБ і передбачено виникнення в арбітражного керуючого права вимоги основної грошової винагороди в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень, разом з цим, приписами абз. 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ визначено, що отримання грошової винагороди арбітражним керуючим відбувається у певні періоди процедури банкрутства, а саме, у період виконання повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією. При цьому, необхідність формування джерел оплати таких послуг, про що зазначає законодавець, не реалізується автоматично лише з урахуванням проміжку часу, протягом якого арбітражний керуючий був призначений розпорядником майна у справі про банкрутство.

Приписами ч. 6 ст. 30 КУзПБ встановлено процедуру відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

При цьому, абз. 2 ч. 6 ст. 30 ч. 6 ст. 30 КУзПБ чітко зазначає, що звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Якщо абз.1-4 ч.2 ст.30 КУзПБ стосується визначення розміру винагороди, на яку має право розраховувати арбітражний керуючий, то абз. 5 ч.2 цієї норми, визначаючи момент виникнення такого права, встановлюється як наступна обов`язкова умова щодо кількісного вимірювання оплачуваної тривалості саме місяцями. В той же час, наведені приписи жодною мірою не обмежують суті приписів ч.6 ст.30 КУзПБ.

Тобто, приписами абз. 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ хоча і передбачено , що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, в той же час, ч. 6 ст. 30 КУзПБ чітко встановлює порядок сплати такої винагороди, а саме: звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений комітетом кредиторів у справі про банкрутство юридичної особи (в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором). Тобто, визначений абз. 6 ч. 2 та ч. 6 ст. 30 КУзПБ порядок сплати основної грошової винагороди чітко врегульований і не допускає подвійного тлумачення.

Статус осіб, кредиторів у справі, буде визначений судом після відкриття провадження у справі у підготовчому засіданні (стаття 39/117 КУзПБ), публікації відповідного оголошення, розгляду кредиторських вимог арбітражним керуючим та подання результатів розгляду до суду (стаття 45-46 КУзПБ), попереднього засідання суду (стаття 47 КУзПБ), проведення зборів кредиторів (статті 48 КУзПБ). Отже, перші збори кредиторів, на яких можливе прийняття рішення, зокрема, про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату йому грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, можливе після схвалення зборами кредиторів або комітетом кредиторів (за наслідками визначення кола кредиторів за відповідним реєстром кредиторів) звітів арбітражного керуючого (розпорядника майна).

В той же час, в силу законодавчого врегулювання процедури про нарахування та виплаті грошової винагороди арбітражного керуючого, суд не може підміняти обов`язки комітету кредиторів в частині прийняття такого рішення, оскільки такі дії покладені законодавцем виключно на збори кредиторів як осіб, що мають особливий статус у справі про банкрутство. Крім того, визначений Кодексом порядок нарахування та виплати грошової винагороди процедури, зумовлює дотримання балансу інтересів виявлених кредиторів та боржника як сторін у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від 26.03.2025 зобов`язано розпорядника майна Ратинську Сталіну Вікторівну відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства організувати та провести збори кредиторів та комітету кредиторів, визначивши час та місце проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів. Надати суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів з прийнятим рішенням про звернення до суду з клопотанням про введення наступної процедури щодо боржника.

Доказів звітування перед комітетом кредиторів про нарахування грошової винагороди до суду не надавалось, документальними доказами (у формі звіту) здійснення розпорядником майна фактичних дій, що здійснені арбітражним керуючим в процедурі розпорядження майном боржника ТОВ "ТК «Галактика" розпорядником майна до суду не надано.

Отже, зважаючи на встановлену ст. 30 КУзПБ процедуру нарахування та виплати грошової винагороди арбітражного керуючого, що пов`язується виключно із діяльністю комітету кредиторів, перед яким звітує арбітражний керуючий, суд вважає, що звернення арбітражного керуючого (розпорядника майна) Ратинської С.В. із клопотанням від 06.03.2025 про виплату грошову винагороду за період з 12.02.2025 по 28.02.2025 в сумі 14571,38 грн є передчасним, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

У той же час, така відмова в задоволенні клопотання арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди розпоряднику майна не перешкоджає повторному зверненню з ним до господарського суду в загальному порядку після виконання арбітражним керуючим вимог ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст.ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання розпорядника майна Ратинської Сталіни Вікторівни від 06.03.2025 про виплату грошової винагороди в сумі 14 571,38 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 31.03.2025.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С. В. Бідюк