ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м.Черкаси Справа № 925/1599/24

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого: судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М. Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, м.Київ, просп.Голосіївський,50

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Січова,22

про стягнення 1099597,82 грн заборгованості та санкцій за договором,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Іщенко Р.П. самопредставництво;

від відповідача: участі не брав.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" з вимогами про стягнення 1099597,82 грн заборгованості за договором оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842 за період з вересня до листопада 2024 року, зокрема: 991445,52 грн основного боргу, 108152,30 грн пені, а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалами суду: від 31.12.2025 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та проведення підготовчого засідання призначено на 10.02.2025; від 10.02.2025 проведення підготовчого засідання відкладено на 05.03.2025; від 05.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 01.04.2025.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, однак участі повноважного представника не забезпечив, про причини його неявки до суду не повідомив.

Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:

ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);

ч.6 ст.6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку;

абз.1 ч.7 ст.6. Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою;

п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, сформованою Комп`ютерною програмою "Діловодство спеціалізованого суду" (КП "ДСС"), документ в електронному вигляді "ГПК Ухвала п.3 ч.2 ст.185 (призначення)" від 05.03.2025 по справі №925/1599/24 було надіслано одержувачу ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" в його електронний кабінет та доставлено останньому 05.03.2025 о 14:41 год.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на повному задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач відзиву на позов не подав, вимоги не заперечив, доказів належного та повного виконання умов договору до суду не надіслав.

Інших доказів не подано.

Згідно ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За результатами судового розгляду 01.04.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

25.09.2002 між Фондом державного майна України (далі орендодавець) в особі заступника Голови Фонду державного майна України Глушка Сергія Миколайовича та Товариством з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (далі орендар), в особі Генерального директора Дроздова Ігоря Васильовича було укладено договір №842 оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (далі договір, а.с.10-12), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (далі підприємство), яке припиняє свою діяльність і реорганізується шляхом приєднання до майна орендаря (п.1.1. договору).

Відповідно до п.10.1 договору цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 25 вересня 2002 року до 25 вересня 2007 року (включно).

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.3 договору орендна плата визначена відповідно до Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 із змінами та доповненнями і становить без ПДВ за перший місяць оренди (вересень 2002 року) 20632 (двадцять тисяч шістсот тридцять дві) грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується до державного бюджету щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем оренди.

Згідно акту приймання-передачі в оренду майна Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" від 25.09.2002 (а.с.13) орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору оренди цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор": основні фонди первісною балансовою вартістю 5469,9 (п`ять мільйонів чотириста шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) грн., залишкова балансова вартість яких становить 3094729 (три мільйона дев`яносто чотири тисячі двадцять дев`ять) грн.; незавершене будівництво вартістю 258700 (двісті п`ятдесят вісім тисяч сімсот) грн; кошти для погашення кредиторської заборгованості державного підприємства у сумі 8400 (вісім тисяч чотириста) грн; виробничі запаси, готова продукція і товари сумарною вартістю 148100 (сто сорок вісім тисяч сто) грн.

В подальшому до первісного договору оренди внесено зміни низкою договорів.

Відповідно до договору про внесення змін №258 до договору оренди від 25.09.2002 №842 цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" від 01.09.2017 (а.с.15-16) орендодавцем з дати набрання чинності даним договором про внесення змін до договору оренди є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України №786 від 05.08.19 правонаступником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях.

Додатковою угодою №613 до договору оренди цілісного майнового комплексу, що належить до державної власності, від 25.09.2002 №842 від 23.10.2007 (а.с.33) продовжено дію договору оренди до 25.09.2012.

Додатковою угодою №424 до договору оренди цілісного майнового комплексу, що належить до державної власності, від 25.09.2002 №842 від 25.09.2012 (а.с.30) продовжено дію договору оренди до 25.09.2017 включно.

19.12.2019 сторонами було укладено договір про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" від 25.09.2002 №842, яким вказаний договір оренди викладено у новій редакції згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування цілісний майновий комплекс Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", місцезнаходження якого: вул.Січова, 22, м.Золотоноша, Черкаська область (далі підприємство). Склад і вартість підприємства визначено відповідно до акта оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складених станом на 31 серпня 2017 року. Вартість підприємства за актом оцінки становить 10644178,54 грн (десять мільйонів шістсот сорок чотири тисячі сто сімдесят вісім грн. 54 коп.) (без ПДВ) (п.1.1. договору).

Пунктами 3.1., 3.2, 3.3. договору оренди орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (зі змінами) (далі методика розрахунку) становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2018 року 235002,07 грн.

Розмір орендної плати за лютий 2018 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий 2018 року.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному вебсайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Орендну плату у повному обсязі орендар перераховує до Державного бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п.10.1 договору він укладений строком на 5 років, що діє з 25 вересня 2017 року по 24 вересня 2022 року включно.

Згідно з пунктом 61 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про оренду державного та комунального майна" під час дії воєнного стану Кабінет Міністрів України може встановити інші правила передачі в оренду державного та комунального майна, ніж ті, що передбачені цим Законом, зокрема щодо продовження договору оренди, зокрема щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану, на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2023 року № 634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану" договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Норма щодо продовження договору, встановлена цим пунктом, не застосовується до договорів, щодо яких рішення про їх продовження прийнято на аукціоні і аукціон оголошено до дати набрання чинності цією постановою. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Отже, договір оренди від 25.09.2002 є автоматично продовженим на підставі вказаних нормативно-правових актів.

Згідно підпункту 4 п.1 вищевказаної постанови на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше орендарям єдиних майнових комплексів (їх структурних підрозділів), крім визначених підпунктами 1-3 цього пункту, орендна плата нараховується у розмірі 75 відсотків розміру орендної плати, встановленої договором оренди (з урахуванням її індексації).

Розмір орендної плати з лютого 2022 року перераховано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 року №634 "Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану", про що повідомлено відповідача листом Регіонального відділення від 08 червня 2022 року №50-12.01-1034 (а.с.38).

Внаслідок порушення відповідачем умов договору, з квітня 2024 року по листопад 2024 року утворилася заборгованість з орендної плати до Державного бюджету в сумі 2666001,67 грн.

Позивач на адресу відповідача направив припис про усунення виявлених порушень №50-12.01-1105 від 01.05.2023 (а.с.39), на який відповідач не відреагував.

01.08.2024 та 22.08.2024 відповідачу повторно направлялися листи за вих. №50-10.1-2024 та вих.№50-10.1-2161 з вимогою виконати договірні зобов`язання, а також запропоновано припинити договір оренди за угодою сторін, на які відповідач не надав відповіді.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.12.2024 у справі №925/1180/24 позов задоволено повністю та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", вул.Січова, 22, м.Золотоноша, Черкаської області, ідентифікаційний код 31082518 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, проспект Голосіївський, 50, м.Київ, ідентифікаційний код 43173325 з наступним зарахуванням до Державного бюджету України, заборгованість з орендної плати в сумі 1566403,85 грн та 73346,59 грн пені та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", вул.Січова, 22, м.Золотоноша, Черкаської області, ідентифікаційний код 31082518 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, проспект Голосіївський, 50, м.Київ, ідентифікаційний код 43173325 судовий збір сумі 24596,26 грн.

Під час розгляду справи №925/1180/24 судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842 в частині повної та своєчасної оплати оренди у розмірі 1566403,85 грн за період з квітня по серпень 2024 включно.

Неохоплена судовим рішенням у справі №925/1180/24 сума заборгованості з орендної плати становить 991445,52 грн - за період вересеньлистопад 2024.

Враховуючи, що заборгованість з орендної плати відповідачем не погашена, позивачем нарахована пеня в розмірі 108152,30 грн на суму боргу.

Вказані обставини стали підставою для звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях в Господарський суд Черкаської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" за захистом порушеного права та примусового стягнення 1099597,82 грн заборгованості та санкцій за договором за період вересеньлистопад 2024.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до положень постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Позивач є самостійною юридичною особою з присвоєнням коду ЄДРПОУ, територіальним підрозділом центрального органу виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику в сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності, та фінансується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідач є самостійною юридичною особою, суб`єктом господарювання з внесенням реєстраційних даних та присвоєння коду ЄДРПОУ.

Відповідно до ч.3 ст.5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст.13 Цивільного кодексу України передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Предметом спору у справі є стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендних платежів за користування нерухомим майном згідно з договором оренди та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання по сплаті орендних платежів.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, суд прийшов до висновку, що в порушення відповідачем умов договору, з квітня 2024 року по листопад 2024 року утворилася заборгованість з орендної плати до Державного бюджету в сумі 2666001,67 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.12.2024 у справі №925/1180/24 позов задоволено повністю та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", вул.Січова, 22, м.Золотоноша, Черкаської області, ідентифікаційний код 31082518 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, проспект Голосіївський, 50, м.Київ, ідентифікаційний код 43173325 з наступним зарахуванням до Державного бюджету України, заборгованість з орендної плати в сумі 1566403,85 грн та 73346,59 грн пені та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", вул.Січова, 22, м.Золотоноша, Черкаської області, ідентифікаційний код 31082518 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, проспект Голосіївський, 50, м.Київ, ідентифікаційний код 43173325 судовий збір сумі 24596,26 грн.

Неохоплена судовим рішенням сума заборгованості з орендної плати становить 991445,52 грн за період вересеньлистопад 2024.

Згідно розрахунком позивача (а.с.40) заборгованість відповідача за договором оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842 за період з вересня до листопада 2024 року становить 991445,52 грн основного боргу.

Суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача 991445,52 грн орендної плати.

Згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17).

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №902/201/19, постанова КГС ВС від 15.10.2019 по справі №908/1090/18).

Частиною 1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова КЦС ВС від 17.12.2019 по справі №641/1793/17).

Обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Черкаської області від 16.12.2024 у справі №925/1180/24 щодо взаємовідносин сторін мають преюдиціальне значення та повторного доведення не потребують.

Отже, не підлягають доведенню обставини, пов`язані з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

За невиконання грошового зобов`язання, відповідно до ч.6 ст.231 та ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, п.3.5 договору від 25.09.2002 №842, позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати боргу.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Сторонами у п.3.5 договору досягнуто згоди, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не у повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення 108152,30 грн пені, нарахованої за період з 21.09.2024 по 18.12.2024 (а.с.40). Розрахунок пені здійснено вірно, відповідачем не спростовано, а тому з відповідача підлягає стягненню 108152,30 грн пені. Розрахунок здійснений судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу "Еліт: Ліга Закон".

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до повного задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 991445,52 грн заборгованості за договором оренди цілісного майнового комплексу Державного підприємства "Золотоніський лікеро-горілчаний завод" від 25.09.2002 №842 за період з вересня до листопада 2024 року та 108152,30 грн пені за порушення грошового зобов`язання відповідачем.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати (сплачений судовий збір у розмірі 16493,97 грн).

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Січова,22; ; номер рахунку в банку невідомий

на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, м.Київ, просп.Голосіївський,50, ; номер рахунку в банку невідомий) з послідуючим перерахуванням в Державний бюджет України

991445,52 грн боргу, 108152,30 грн пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор", Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Січова,22; ; номер рахунку в банку невідомий

на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, м.Київ, просп.Голосіївський,50, ; номер рахунку в банку невідомий

16493,97 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 04.04.2025.

Суддя Г.М.Скиба