ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
"07" квітня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/389/25
керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 612 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 126, 129, 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України,
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Подібна правова позиція викладена в постанові Західного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 у справі №907/324/20.
4. Відповідно до пункту сьомого частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
5. Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі (частини 1 та 2 статті 157 Господарського процесуального кодексу України).
6. У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили (частина 1 статті 159 Господарського процесуального кодексу України).
7. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
8. Судовий наказ може бути пред`явлено до виконання протягом 3 років від дня набрання законної сили.
9. Дата набрання судовим наказом законної сили __.__._____.
10. Строк пред`явлення судового наказу до виконання __.__.______.
11. Дата видачі судового наказу __.____.___________.
Відповідно до приписів статті 154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому законом.
Суддя С.В.Сисин