ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

26 березня 2025 року Справа № 915/187/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В.,

розглянувши матеріали справи

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна (, 54018, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 30, кв. 12)

кредитор: Приватне підприємство Стройкран (, 01003, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 33А)

ліквідатор: арбітражний керуючий Пляка Сергій Валерійович

представники учасників справи не з`явились,

встановив:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа №915/187/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна.

17.12.2024 ліквідатором подано до господарського суду звіт про ліквідаційну процедуру та ліквідаційний баланс банкрута станом на 10.12.2024.

Ліквідатор просить суд прийняти та затвердити звіт та ліквідаційний баланс банкрута.

19.12.2024 ліквідатором подано до господарського суду клопотання за вих. №02-01/421 від 17.12.2024 про долучення до матеріалів справи копії запрошення на загальні збори та протоколу №3 від 16.12.2024 загальних зборів кредиторів у справі № 915/187/24.

Ухвалою суду від 20.12.2024 судове засідання у справі для розгляду звіту ліквідатора ліквідаційного балансу банкрута станом на 10.12.2024 призначено на 29 січня 2025 року о 12:00 год.

Ухвалою суду від 29.01.2025 судове засідання для розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута відкладено на 26 лютого 2025 року о 10:30 год. Судом зобов`язано ліквідатора вжити заходи до усунення недоліків ліквідаційної процедури, зазначених у мотивувальній частині ухвали та надати суду належні докази на підтвердження вжиття заходів до перевірки майнового стану відокремленого підрозділу товариства банкрута та його закриття.

25.02.2025 ліквідатором подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказу закриття відокремленого підрозділу, а саме: виписки з ЄДРЮОФОПГФ від 25 лютого 2025 року.

26.02.2025 судове засідання у справі не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у відпустці.

Ухвалою від 03.03.2025 судове засідання у справі призначено на 26 березня 2025 року о 10:45 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, правом участі у судовому засіданні не скористались.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 26.03.2025, не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу, суду не повідомлялося.

Абз. 3 ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неявка у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час і місце такого засідання, не перешкоджає провадженню у справі.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи, достатність матеріалів справи для розгляду та прийняття відповідного рішення, суд вважає за можливе розглянути звіт ліквідатора в даному судовому засіданні.

На підставі ст. 233 ГПК України судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши звіт ліквідатора з доданими до нього документами та ліквідаційний баланс банкрута, з урахуванням усунутих недоліків, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

26.02.2024 Приватне підприємство Стройкран звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявою від 26.01.2024 № 26-01/2024 (вх. № 2206/24 від 26.02.2024) про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк Україна ().

Ухвалою суду від 04.04.2024 відкрито провадження у справі № 915/187/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна (), визнано вимоги Приватного підприємства Стройкран у розмірі 400000,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Пляку Сергія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення арбітражного керуючого № 465 від 15.03.2013).

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство оприлюднено 08.04.2024, номер публікації 72911.

Ухвалою від 21.08.2024 суд постановив зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна арбітражного керуючого Пляку С.В. включити до реєстру вимог кредиторів боржника визнані судом конкурсні грошові вимоги кредитора - Приватного підприємства Стройкран.

На виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 21.08.2024 розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна було скликано загальні збори кредиторів боржника на 03.09.2024 у формі опитування.

Відповідно до протоколу загальних зборів кредиторів №1 від 03.09.2024, прийнято наступні рішення:

1) обрати комітет кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна у складі однієї особи та обрати головою комітету кредиторів Приватне підприємство Стройкран;

2) звернутися до Господарського суду Миколаївської області з клопотанням про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Розпоряднику майна оформити клопотання зборів кредиторів та подати його до суду;

3) призначити ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна арбітражного керуючого Пляку Сергія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення арбітражного керуючого № 465 від 15.03.2013).

Постановою від 13.09.2024 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна () визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна () арбітражного керуючого Пляку Сергія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 465 від 15.03.2013).

На сайті судової влади України розміщено повідомлення за №74047 від 13.09.2024 про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Заяв з грошовими вимогами до банкрута в ліквідаційній процедурі до господарського суду не надійшло.

17.12.2024 ліквідатором подано до господарського суду звіт про ліквідаційну процедуру та ліквідаційний баланс банкрута станом на 10.12.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

Про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Матеріали звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу Товариство з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна () станом на 10.12.2024 свідчать про відсутність у банкрута основних і оборотних засобів для ведення господарської діяльності, своєчасного погашення грошових зобов`язань та відсутність можливості оздоровлення платоспроможності боржника, оскільки у банкрута відсутнє будь-яке майно, що підтверджується доданими до звіту копіями відповідей контролюючих та реєструючих органів, інформаціями з державних реєстрів, а саме: Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 24.11.2024, витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 20.11.2024, інформацією з Державного реєстру цивільних повітряних суден України від 20.11.2024, повідомленням Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях за вих. №31/30/15-7916-2024 від 28.10.2024; повідомленням Департаменту надання адміністративних послуг та видачі документів у сфері судноплавства Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України за вих. №17870/02-1-2/15-24 від 01.11.2024; повідомленням Південного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 06.12.2024; повідомленням управління забезпечення реалізації повноважень у Миколаївській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях за вих. №02/1178 від 25.10.2024; повідомленням Головного управління ДПС у Миколаївській області за вих. №22916/6/14-29-04-02-05 від 01.11.2024; повідомленням Державної митної служби України від 01.11.2024; повідомленням Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23.10.2024, повідомленням Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» від 29.10.2024, повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 24.10.2024, повідомленням департаменту сервісних послуг Державної інспекції архітектури та містобудування України від 06.11.2024, повідомленням Департаменту економічного розвитку та регіональної політики Миколаївської обласної військової адміністрації від 25.10.2024, повідомленням Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр акціонерного товариства «українська залізниця» від 25.10.2024, довідкою про власників пакетів голосуючих акцій (5 відсотків і більше) акціонерних товариств від 20.11.2024, інформацією зі Спеціальної інформаційної системи УКРНОІВІ від 20.11.2024, а також матеріалами проведеної ліквідатором інвентаризації майна банкрута від 04.12.2024 та аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ Транслінк-Україна станом на 04.12.2024.

Згідно повідомлення відділу інформації та використання документів ліквідованих установ (трудовий архів) Миколаївської міської ради за вих. №17/24.03-02 від 24.10.2024 документів з особового вкладу ТОВ Транслінк-Україна на зберіганні у відділі немає.

Головним управлінням статистики у Миколаївській області на запит ліквідатора надано наявну фінансову звітність ТОВ Транслінк-Україна переведено у візуальну форму відображення за 2020, 2021 та 2023 роки та повідомлено, що фінансовий звіт за 2022 рік надати неможливо у зв`язку з його знищенням на виконання вимог ст. 31 Закону України «про офіційну статистику».

Товариство з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна не є засновником інших юридичних осіб, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.11.2024.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.11.2024 товариство-банкрут має відокремлений підрозділ Філію Транслінк-Україна-Київ Товариство з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна (), створений 19.09.2011, адреса: 03134. Місто Київ, вул. Симиренка, буд. 7-Б, кв. 64.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.02.2025 №91 Філію Транслінк-Україна-Київ Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна () закрито.

Як визначено статтею другою Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ч.1 ст.80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Ч.1, 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення.

На необхідності дотримання зазначеного принципу неодноразово зверталася увага Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду під час касаційного перегляду судових рішень, зокрема у постановах від 28.11.2019 у справі № 18/1971/12, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012.

За змістом положень статей 61-65, 90 КУзПБ ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута. Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 922/2817/18, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15).

Під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати заходи спрямовані на пошук, виявлення і повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. Крім того, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів, з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси (висновки сформульовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 903/975/14, від 27.02.2020 у справі № 910/21227/16, від 25.06.2020 у справі № 44/484-б).

Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також, його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № Б-39/134-10, від 26.07.2018 у справі №904/9631/15, від 27.10.2020 у справі № 28/29-б-43/212-2012).

Оцінивши матеріали звіту ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, суд дійшов висновку, що ліквідатором виконано вимоги, передбачені чинним законодавством, матеріали справи свідчать про відсутність у банкрута майна, майнових прав та грошових коштів для здійснення господарської діяльності, погашення заборгованості та можливості відновлення платоспроможності боржника.

Кредитором у справі заперечень та зауважень щодо заходів ліквідаційної процедури, скарг на дії ліквідатора суду не подано.

Погашення вимог кредитора впродовж ліквідаційної процедури не відбувалось у зв`язку з відсутністю майна та грошових активів у боржника.

Частиною 8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення у справі про банкрутство; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; надання згоди на продаж майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) та погодження умов продажу майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) у процедурі санації відповідно до плану санації або у процедурі ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Кодексом.

У роботі комітету мають право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, забезпечений кредитор, у разі необхідності представник органу, уповноваженого управляти державним майном, і представник органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 9 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів.

Зборами кредиторів у справі 09.12.2024 прийнято рішення зобов`язати ліквідатора не звертатись до Господарського суду Миколаївської області з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його засновників та керівника ТОВ Транслінк-Україна (протокол №2 від 09.12.2024).

Зборами кредиторів у справі 16.12.2024 прийнято рішення затвердити звіт ліквідатора ТОВ Транслінк-Україна №02-01/418 від 10.12.2024 (протокол №3 від 16.12.2024).

Ч. 2 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна або майно не виявлено чи відсутнє, господарський суд постановляє ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.

Згідно ч. 3 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати до господарського суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

У відповідності з ч.7 ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства про закриття провадження у справі про банкрутство постановляється ухвала.

Ч. 4 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

За результатами ліквідаційної процедурі у справі №915/187/24 господарським судом встановлено, що у боржника відсутні будь-які активи, за рахунок яких можна було б задовольнити вимоги кредиторів, ТОВ Транслінк-Україна повністю припинило здійснення господарської діяльності, а також складання і подання передбаченої законодавством звітності. З урахуванням відсутності у банкрута активів доцільно прийняти рішення про ліквідацію ТОВ Транслінк-Україна, припинення ліквідаційної процедури у справі №915/187/24 та закриття провадження у справі.

Враховуючи положення Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, розглянув ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, встановив обґрунтованість, правомірність та безсумнівну повноту дій ліквідатора, а також достовірність змісту ліквідаційного балансу, відповідність законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора.

За таких обставин, суд затверджує звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ Транслінк-Україна.

Частиною 6 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи затвердження судом звіту ліквідатора та ліквідаційного ТОВ Транслінк-Україна припиняє повноваження ліквідатора.

Керуючись ст. 9, 61, 62, 65, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 12, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна () станом на 10.12.2024.

2.Ліквідувати юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна ().

3.Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

4.Згідно з ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважати погашеними.

5. Провадження у справі №915/187/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна () - закрити.

6.Зобов`язати ліквідатора примірники ліквідаційного балансу банкрута надіслати на адресу державного реєстратора та Головного управління статистики у Миколаївській області.

7.Повноваження ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Транслінк-Україна () арбітражного керуючого Пляки С.В. - припинити.

8.Дану ухвалу надіслати:

для виконання:

- проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20);

- Головному управлінню статистики в Миколаївській області (вул. Спаська, 75, м. Миколаїв, 54001);

- ліквідатору;

до відома: кредитору, Відділу з питань банкрутства по південному регіону Управління банкрутства Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) м. Миколаїв, проспект Миру 46/1, 54056 ) (e-mail: ).

9. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

10. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 31.03.2025.

СуддяВ.О.Ржепецький