ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Дніпро Справа № 908/2598/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ"

на рішення Господарського суду Запорізької області (суддя Мірошниченко М.В.) від 22.01.2024 р. у справі № 908/2598/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26-А, ідентифікаційний код 39587271)

до Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОПОЛІС (69027, м. Запоріжжя, вул. Акд. Карпинського/Космічна, буд. 8/3, ідентифікаційний код 23793339)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Твій газзбут (вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010, )

про стягнення 38 495,78 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОПОЛІС про стягнення 38 495,78 грн, з них основний борг 22 790,50 грн, пеня 10 259,95 грн, 3% річних 699,59 грн, інфляційні втрати 4 745,74 грн.

Позов мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР697-472-20 від 18.12.2020 щодо оплати спожитого природного газу за період січень березень, травень 2022 року, внаслідок чого станом на 01.06.2022 утворилася заборгованість у розмірі 22 790,50 грн. За прострочення оплати боргу позивач нарахував пеню за період з 11.02.2022 по 09.08.2023 в сумі 10 259,95 грн, 3% річних за період з 11.02.2022 по 09.08.2023 в сумі 699,59 грн та інфляційні втрати за період з лютого 2022 року по червень 2023 року в сумі 4 745,74 грн, які просить стягнути з відповідача разом із сумою основного боргу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 22.01.2024 р. у справі № 908/2598/23;

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОПОЛІС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ основний борг 1 053,48 грн (одна тисяча п`ятдесят три грн. 48 коп.), 3 % річних 45,31 грн (сорок п`ять грн. 31 коп.), пеню 643,73 грн (шістсот сорок три грн. 73 коп.), інфляційні втрати 328,00 грн (триста двадцять вісім грн. 00 коп.) та витрати зі сплати судового збору 144,36 грн (сто сорок чотири грн. 36 коп.);

- в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2024 р. у справі № 908/2598/23 та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема зазначає наступне:

- посилаючись на направлення на адресу відповідача актів приймання-передачі природного газу за січень березень, травень 2022 року, а також на відсутність заперечень відповідача на вказані акти, вважає ці акти підписаними споживачем, а обсяг та ціну спожитого газу вважає узгодженими;

- вказуючи на здійснені відповідачем оплати 10.02.2022 р., 22.02.2022 р. та 27.04.2022 р. зазначає, що прийнявши товар (природний газ) та здійснивши його оплату відповідач своїми діями визнав не тільки обсяги спожитого природного газу, а також ціну на поставлений газ.

Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕХНОПОЛІС подано відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2024 р. у справі № 908/2598/23 без змін.

В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги відповідач, зокрема зазначає наступне:

- посилаючись на те, що додаткова угода про зміну ціни природного газу сторонами не укладалася, вважає, що позивачем в актах приймання-передачі природного газу у спірному періоді застосована збільшена ціна, яка не передбачена умовами договору;

- стверджує, що позивачем не дотримані умови договору щодо своєчасного оформлення та надання (надіслання) споживачу актів приймання-передачі природного газу, оскільки ці акти надіслані лише 30.09.2022 року, поза межами дії договору.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А., суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2024 р. у справі № 908/2598/23 у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024 р., для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є., суддів Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.10.2024 р. зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2024 р. у справі № 908/2598/23 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 18.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕХНОПОЛІС (споживач, відповідач) укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР697-472-20 (далі договір № 41АР697-472-20).

Відповідно до умов п. п. 1.1 1.4 цього договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу в 2021 році природний газ (далі газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, стоки та порядку, що визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу до 2000 куб.м.

Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі пункти призначення). Перелік точок комерційного обліку споживача вказаний в додатку 2, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1.1 договору № 41АР697-472-20 постачання газу здійснюється за умови наявності діючого між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу газу.

Згідно з п. 2.5 договору № 41АР697-472-20 визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

п. 2.5.1. За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (пространспортнованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог кодексу ГРМ.

п. 2.5.2. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Закону України про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

п. 2.5.3. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

п. 2.5.4. У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ чи оператора ГТС. Споживач у такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання такий акт вважаться підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

За умовами п. п. 4.1, 4.2 договору № 41АР697-472-20 розрахунковий період за договором становить один календарний місяць.

Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в національній валюті України гривні в наступному порядку. Оплата в розмірі 100 % здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. п. 9.1, 9.2 договору № 41АР697-472-20 цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до реєстру споживачів ТОВ Запоріжгаз Збут в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії.

На підставі договору за період з січня по травень 2022 року позивач поставив відповідачу природний газ згідно з актами приймання-передачі природного газу:

- № 33П82000409 від 31.01.2022 (за січень 2022 року) на суму 13076,33 грн;

- № 33П82001413 від 28.02.2022 (за лютий 2022 року) на суму 1949,72 грн;

- № 33П82001806 від 31.03.2022 (за березень 2022 року) на суму 637,96 грн;

- № 33П82002429 від 31.05.2022 (за травень 2022 року) на суму 157,81 грн,

всього на суму 15821,82 грн.

З боку відповідача зазначені акти не підписані.

Звертаючись до господарського суду з позовом у цій справі, позивач вказав, що відповідачем не сплачено природний газ, спожитий в період з січня березня, травня 2022 року. У зв`язку з цим позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача суму заборгованості по цими актами, з урахуванням суми попереднього сальдо 6968,68 грн, яке обліковувалося у позивача станом на 01.01.2022, в загальному розмірі 22790,50 грн, а також нараховані за прострочення оплати заборгованості пеню в сумі 10259,95 грн, 3 % річних у сумі 699,59 грн, інфляційні втрати в сумі 4745,74 грн.

Відповідач заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що акти приймання-передачі природного газу були надіслані відповідачу лише 30.09.2022, тобто з порушенням передбаченого договором порядку (п. 2.5.2). На думку відповідача, договір № 41АР697-472-20 припинив дію з 17.06.2022, оскільки з цієї дати відповідачем укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-85526-22 від 17.06.2022 з ТОВ Твій газзбут (третя особа у справі). Тобто акти приймання-передачі природного газу, на думку відповідача, були надіслані йому поза межами договору № 41АР697-472-20. Крім того, за умовами п. 3.2 договору № 41АР697-472-20 ціна на газ становить 9,90000000 за куб.м. газу, а в актах приймання-передачі природного газу позивачем застосована збільшена ціна, яка не погоджувалася сторонами.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що з актів приймання передачі природного газу за період січень березень, травень 2022 року вбачається, що позивачем застосована збільшена ціна на природний газ, що є неправомірним, у зв`язку з чим суд здійснив перерахунок суми актів за вказаний період з урахуванням ціни 9,90000000 грн за куб.м.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України унормовано, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини врегульовані договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР697-472-20 від 18.12.2020, який за змістом прав та обов`язків сторін є договором поставки.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно пункту 2 розділу VI Правил постачання природного газу, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 222 ГК України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами п. п. 9.1, 9.2 договору № 41АР697-472-20 цей договір діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до реєстру споживачів ТОВ Запоріжгаз Збут в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Сторони не надали доказів припинення договору № 41АР697-472-20 після 31.12.2021, у зв`язку з цим даний договір продовжив свою дію на наступний рік.

Спірна заборгованість пред`явлена за період дії договору № 41АР697-472-20, а тому посилання відповідача на укладання ним договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-85526-22 від 17.06.2022 з іншим постачальником ТОВ Твій газзбут не припиняє зобов`язань відповідача перед позивачем щодо здійснення розрахунку за природний газ, спожитий протягом дії договору № 41АР697-472-20.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами не оспорюється обсяг спожитого газу у спірному періоді, зазначений в актах приймання-передачі природного газу за січень 2022 199,11 куб.м.; за лютий 2022 43,17 куб.м; за березень 2022 12,98 куб.м.; за травень 2022 3,21 куб.м.

Натомість між сторонами наявний спір щодо заборгованості з оплати поставленого позивачем відповідачу природного газу за період січень березень 2022 року, травень 2022 року з причини невідповідності вказаної позивачем ціни за 1 кубічний метр в актах приймання-передачі природного газу умовам договору, з приводу чого судова колегія зазначає наступне.

Так, в п. 3.1 договору № 41АР697-472-20 сторони погодили, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди.

Згідно з п. 3.2 договору № 41АР697-472-20 ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 8,11342400 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн.

Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 8,25000000 грн. Податок на додану вартість становить 1,65000000 грн. Всього ціна одного кубічного метра природного газу становить 9,90000000 грн.

За умовами п. 3.3 договору № 41АР697-472-20 зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

У п. 3.4 договору № 41АР697-472-20 сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунків за цим договором.

З аналізу зазначених вище умов договору слідує, що зміна такої істотної умови як ціна договору має бути погоджена сторонами шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Судова колегія звертає увагу, що сторонами не надано до матеріалів справи жодних додаткових угод до договору № 41АР697-472-20 щодо збільшення ціни природного газу.

Водночас судова колегія відхиляє доводи апелянта про нібито визнання відповідачем ціни спожитого газу через відсутність мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі природного газу за січень-березень, травень 2022 року, а також через здійснення часткової оплати поставленого природного газу.

Так, судова колегія зауважує, що акти приймання-передачі природного газу за січень-березень, травень 2022 року були направлені відповідачу з порушенням п. 2.5.2. договору лише 30.09.2022, при цьому п. 2.5.4. визначає, що саме обсяг (а не ціна) спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника у разі не повернення споживачем актів/ненадання письмової відмови від підписання. Таким чином, надіслання позивачем відповідачу актів з порушенням строків, встановлених договором, та ненадання відповідачем зауважень до цих актів не може вважатися підтвердженням узгодження сторонами нової ціни природного газу.

Також, судова колегія вважає, що здійснення часткової оплати відповідачем за поставлений природний газ за договором не свідчить про те, що відповідач приймає вказану позивачем ціну за кубічний метр газу, яка зазначена в актах приймання-передачі природного газу, оскільки ці акти були надіслані відповідачу 30.09.2022, тобто вже після здійснених 10.02.2022 р., 22.02.2022 р. та 27.04.2022 р. відповідачем платежів, про які зазначає апелянт.

Отже, судова колегія констатує, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для розрахунків за природний газ за договором № 41АР697-472-20 позивач мав використовувати ціну 9,90000000 грн (в тому числі ПДВ).

Як вбачається зі змісту актів приймання передачі природного газу за період січень березень, травень 2022 року, позивачем застосована збільшена ціна на природний газ, що є неправомірним.

У зв`язку з цим суд першої інстанції здійснив перерахунок суми актів за вказаний період з урахуванням ціни 9,90000000 грн за куб.м. Звідси ціна поставленого обсягу газу за січень 2022 року склала 1971,19 грн, за лютий 2022 року 427,38 грн, за березень 2022 року 128,50 грн, за травень 2022 року 31,78 грн.

При цьому місцевим господарським судом взято до уваги, що при пред`явленні позову позивачем була врахована сума сальдо 6968,68 грн, яке обліковувалося у позивача станом на 01.01.2022.

З метою повного та всебічного розгляду справи суд витребував у позивача підтвердження зазначеної суми сальдо. На підтвердження суми сальдо позивач надав суду акти приймання-передачі природного газу № 33П81001017 за період з січня по грудень 2021 року на загальну суму 25852,71 грн та докази їх оплати на суму 18884,03 грн, з урахуванням яких сума заборгованості за цими актами складає за розрахунком позивача 6968,68 грн.

Дослідивши вказані акти судом першої інстанції було встановлено, що з травня 2021 року позивач застосовував збільшену ціну на природний газ, яка не погоджена сторонами за договором.

У зв`язку з цим місцевий господарський суд здійснив перерахунок суми актів за вказаний період з урахуванням ціни 9,90000000 грн за куб.м. З урахуванням здійсненого перерахунку та платежів, які були здійснені відповідачем в період з 31.08.2021 по 17.12.2021, у відповідача на кінець грудня 2021 року була наявна переплата в сумі 5,37 грн. В подальшому відповідачем були здійснені три оплати по 500,00 грн 10.02.2022, 22.02.2022 та 27.04.2022, які слід зарахувати в погашення заборгованості по акту за січень 2022 року. Звідси заборгованість по акту за січень 2022 року складає 465,82 грн. Інші акти за спірний період відповідачем не оплачені.

Обсяги спожитого відповідачем природного газу застосовані позивачем на підставі відомостей оператора розподілу АТ Запоріжгаз, що підтверджується підписаними між АТ Запоріжгаз та відповідачем актами приймання-передачі природного газу за період з січня 2021 року по травень 2022 року. Тобто обсяги споживання відповідачем природного газу підтверджені самим відповідачем.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що у спірному періоді він отримав підтверджені обсяги природного газу не від позивача, а від іншого постачальника.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 4.2 договору № 41АР697-472-20 розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата в розмірі 100 % здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

У встановлений строк відповідач не здійснив оплату природного газу за період січня по березень, травень 2022 року на суму 1053,48 грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідач не надав доказів оплати природного газу за період січня по березень, травень 2022 року на суму 1053,48 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу частково в сумі 1053,48 грн, яку суд визнав підтвердженою, та відмовив у задоволенні вимоги про стягнення іншої частини основного боргу.

Позивачем здійснено розрахунок пені та 3 % річних за період з 11.02.2022 по 09.08.2023. Інфляційні втрати розраховані за період з лютого 2022 року по червень 2023 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 56 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7 розділу ІХ Господарського кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався і був скасований лише з 01.07.2023.

Відповідно до п. 6.2.1 договору № 41АР697-472-20 у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи здійснений судом перерахунок суми основного боргу та з урахуванням строків нарахування пені у зв`язку з карантином, місцевий господарський суд здійснив перерахунок 3 % річних, пені та інфляційних втрат.

Так, за розрахунком суду першої інстанції з відповідача на користь позивача підлягають стягненню основний борг у сумі 1053,48 грн, 3 % річних у сумі 45,31 грн, пеня в сумі 643,73 грн та інфляційні втрати в сумі 328,00 грн, з чим повністю погоджується судова колегія.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2024 р. у цій справі відсутні.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 4 026,00 грн слід покласти на позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2024 р. у справі № 908/2598/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 22.01.2024 р. у справі № 908/2598/23 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков