ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/115/25

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Юрченко В.С.

при секретарі судового засідання: Трофименко С.В.

за участю учасників судового процесу:

позивач: ОСОБА_1 , адвокат, приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Східно Український банк «Грант», місто Харків,

до ОСОБА_2 , місто Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , місто Харків

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Східно Український банк «Грант», звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, ОСОБА_2 , про задоволення вимог Акціонерного товариства «Східно Український банк «Грант» за кредитним договором № 2 від 12.01.2012 року з додатковими угодами до нього: № 1 від 04.01.2013 року, № 2 від 03.01.2014 року, № 3 від 19.05.2015 року, № 4 від 26.02.2016 року, № 5 від 04.01.2017 року, № 6 від 03.01.2020 року, № 7 від 11.02.2020 року, № 9 від 04.01.2021 року, № 10 від 24.02.2021 року, № 11 від 05.08.2021 року, № 12 від 16.12.2021 року, укладеними між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 , у загальній сумі 98 293,91 євро, з яких: 83 840,00 євро заборгованість по основній сумі кредиту, 14 453,91 євро заборгованість по процентах за користування кредитом, та звернути стягнення на предмет іпотеки:

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 1, 2, 2а, 2б, 2в, 2г, 2д, 4 в літ. А-6, загальною площею 202,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать іпотекодавцю - ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим 07.05.2009 року Жовтневою районною у місті Харкові радою, зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.05.2009 року, право власності на приміщення зареєстровано за Іпотекодавцем згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.05.2009 року за реєстраційним номером: 27216594, номер витягу: 22712772, номер запису: 2622 в книзі: 1; та в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 16 березня 2013 року, номер запису про право власності: 364213, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 8, 8а, 8б, 8в, 8г, 8д, 8е, 9, 10, 10а, 10б, 11, 12, 13, 13а, 14 в літ. А-6, загальною площею 299,6 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать іпотекодавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим 07.05.2009 року Жовтневою районною у місті Харкові радою, зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.05.2009 року; право власності на приміщення зареєстровано за Іпотекодавцем згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.05.2009 року за реєстраційним номером: 27216641, номер витягу: 22712627, номер запису: 2622 в книзі: 1; та в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 16 березня 2013 року, номер запису про право власності: 364943, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,

- за іпотечним договором нерухомого майна № 1/2/3/юр від 12 січня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., 12 січня 2012 року, за реєстровим № 56, з врахуванням договорів про зміну його умов: договір № 1 від 13 лютого 2012 року, посвідчений 13 лютого 2012 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 197; договір № 2 від 04 січня 2013 року, посвідчений 04 січня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 1; договір № 3 від 29 травня 2014 року, посвідчений 29 травня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 487; договір № 4 від 09 липня 2015 року, посвідчений 09 липня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 511; договір № 5 від 31 січня 2017 року, посвідчений 31 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 106; договір № 6 від 12 лютого 2020 року, посвідчений 12 лютого 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 137; договір № 7 від 31 березня 2021 року, посвідчений 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 322 та договір № 8 від 16 грудня 2021 року, посвідчений 16 грудня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 1399, укладеними між АТ «БАНК «ГРАНТ» та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 .

Визначити у рішенні суду спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення електронного аукціону у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

29 січня 2025 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/115/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато у справі № 922/115/25 підготовче провадження і призначити підготовче засідання на 20 лютого 2025 року.

20 лютого 2025 року протокольною ухвалою відкладено підготовче засідання у справі на 06 березня 2025 року.

06 березня 2025 року протокольною ухвалою повідомлено відповідача та третю особу, що наступне підготовче засідання у справі відбудеться 13 березня 2025 року.

13 березня 2025 року протокольною ухвалою повідомлено відповідача та третю особу про відкладення підготовчого засідання у справі на 27 березня 2025 року.

20 березня 2025 року до суду від відповідача надійшов відзив (вх. № 7212), в якому останній вказує, зокрема, що ухвалою господарського суду Харківської області від 13.01.2025 року відкрито провадження у справі № 922/62/25 за позовною заявою АТ «Східноукраїнський банк «Грант» до ПрАТ «Поліграфсервіс», треті особи ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з цим вважає, що одночасне звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу ФОП ОСОБА_3 по справі №922/115/25 та по справі №922/62/25 призведе до стягнення на користь позивача однієї і тієї суми заборгованості одночасно з двох різних майнових поручителів за рахунок належного їм майна. Отже може відбутися фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати Кредитору.

25 березня 2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 7556), в якій останній заперечує проти «подвійного» стягнення заборгованості за одним і тим же кредитним договором на користь АТ «БАНК «ГРАНТ» як кредитора.

27 березня 2025 року суд протокольною ухвалою продовжив відповідачеві строк на подання відзиву та долучив його до матеріалів справи, а також долучив до матеріалів справи відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 27 березня 2025 року суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СХІДНОУКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СХІДНОУКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ», (надалі Банк), та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (надалі - Позичальник), укладено кредитний договір № 2, за яким, з урахуванням додаткових угод, Банк відкрив ФОП ОСОБА_3 відновлювальну кредитну лінію з максимальним загальним лімітом 235 000,00 євро, на поточні господарські потреби, зі сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами, а при простроченні повернення кредиту 24 % річних, а ФОП ОСОБА_3 , в свою чергу, зобов`язалась належним чином використати та повернути Банку отримані кредитні кошти в повному обсязі, а також сплатити відповідні відсотки і виконати всі інші зобов`язання за цим договором.

Відповідно до пункту 2.1. кредитного договору № 2 від 12 січня 2012 року, в якості забезпечення виконання ФОП ОСОБА_3 своїх зобов`язань, щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, укладено іпотечний договір нерухомого майна № 1/2/3/юр від 12 січня 2012 року (далі Іпотечний договір) між Банком та громадянином України ОСОБА_2 . Даний договір був змінений, шляхом укладення угод про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна.

За умовами Іпотечного договору, громадянин України ОСОБА_2 , як іпотекодавець - майновий поручитель, передав в іпотеку Банку, належне йому на праві особистої приватної власності, нерухоме майно: - нежитлові приміщення 2-го поверху № 1, 2, 2а, 2б, 2в, 2г, 2д, 4 в літ. А-6, загальною площею 202,9 кв. м.; - нежитлові приміщення 2-го поверху № 8, 8а, 8б, 8в, 8г, 8д, 8е, 9, 10, 10а, 10б, 11, 12, 13, 13а, 14 в літ. А-6, загальною площею 299,6 кв. м., які розташовані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказує позивач у позові, станом на 01 січня 2025 року заборгованість ФОП ОСОБА_3 перед Банком по вказаному вище кредитному договору складає загальну суму 98 293,91 євро, в тому числі: по поверненню кредиту в сумі 83 840,00 євро, по відсотках за користування кредитом за період з грудня 2022 року по 31.12.2024 року в сумі 14 453,91 євро.

Для погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року з додатковими угодами до нього ФОП ОСОБА_3 перед АТ «БАНК «ГРАНТ», останній звернувся до суду із позовом в межах цієї справи № 922/115/25 про звернення стягнення на предмет іпотеки: - нежитлові приміщення 2-го поверху № 1, 2, 2а, 2б, 2в, 2г, 2д, 4 в літ. А-6, загальною площею 202,9 кв.м.; - нежитлові приміщення 2-го поверху № 8, 8а, 8б, 8в, 8г, 8д, 8е, 9, 10, 10а, 10б, 11, 12, 13, 13а, 14 в літ. А-6, загальною площею 299,6 кв.м., які розташовані за однією адресою: АДРЕСА_1 , за вказаним вище іпотечним договором нерухомого майна № 1/2/3/юр від 12 січня 2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., 12 січня 2012 р., за реєстровим № 56, з врахуванням договорів про зміну його умов: договір № 1 від 13 лютого 2012 року, посвідчений 13 лютого 2012 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 197; договір № 2 від 04 січня 2013 року, посвідчений 04 січня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 1; договір № 3 від 29 травня 2014 року, посвідчений 29 травня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 487; договір № 4 від 09 липня 2015 року, посвідчений 09 липня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 511; договір № 5 від 31 січня 2017 року, посвідчений 31 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.01.2025 16 нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 106; договір № 6 від 12 лютого 2020 року, посвідчений 12 лютого 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 137; договір № 7 від 31 березня 2021 року, посвідчений 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 322 та договір № 8 від 16 грудня 2021 року, посвідчений 16 грудня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 1399, що укладені між Банком та ОСОБА_2 .

В той же час за відкритими джерелами інформації, в тому числі за даними з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що ухвалою господарського суду Харківської області від 13 січня 2025 року відкрито провадження у справі № 922/62/25 за позовною заявою АТ «Східноукраїнський банк «Грант» до ПрАТ «Поліграфсервіс», треті особи ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю літерою «В-6», загальною площею 4114,7 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить іпотекодавцю Приватному акціонерному товариству "Поліграфсервіс" на підставі рішення господарського суду Харківської області від 30 грудня 2010 року по справі № 29/408-10 (вх. № 11181/5-29), що набрало законної сили 11 січня 2011 року. Згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за іпотечним договором нерухомого майна № 1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09 липня 2015 року за реєстровим № 1380, договором № 1 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна № 1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 31 січня 2017 року за реєстровим № 197, договором № 2 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна № 1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 12 лютого 2020 року за реєстровим № 256, договором № 3 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна № 1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 09 квітня 2021 року за реєстровим № 617, договором № 4 про зміну умов іпотечного договору нерухомого майна № 1/2/3/1юр, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Грішаковою О.В., 20 грудня 2021 року за реєстровим № 2594, шляхом проведення прилюдних торгів із початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», в рахунок погашення перед Акціонерним товариством «Східно-Український банк «Грант» заборгованості: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року з додатковими угодами: № 1 від 04 січня 2013 року, № 2 від 03 січня 2014 року, № 3 від 19 травня 2015 року, № 4 від 26 лютого 2016 року, № 5 від 04 січня 2017 року, № 6 від 03 січня 2020 року, № 7 від 11 лютого 2020 року, № 9 від 04 січня 2021 року, № 10 від 24 лютого 2021 року, № 11 від 05 серпня 2021 року, № 12 від 16 грудня 2021 року у загальному розмірі 98293,91 євро, з яких: 83840,00 євро - заборгованість за кредитом, 14453,91 євро - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за кредитним договором № 6 від 12 січня 2012 року з додатковими угодами: № 1 від 04 січня 2013 року, № 2 від 03 січня 2014 року, № 3 від 19 травня 2015 року, № 4 від 26 лютого 2016 року, № 5 від 04 січня 2017 року, № 6 від 03 січня 2020 року, № 7 від 11 лютого 2020 року, № 9 від 04 січня 2021 року, № 10 від 25 лютого 2021 року, № 11 від 05 серпня 2021 року, № 12 від 16 грудня 2021 року у загальному розмірі - 283732,46 євро, з яких: 231400,00 євро заборгованість за кредитом, 52332,46 євро заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом.

Як вбачається з тексту цієї ухвали у справі № 922/62/25, позивач звернувся із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, для задоволення вимог, в тому числі, і за кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року, укладеним між ним та ФОП ОСОБА_3 .

Що стосується справи № 922/115/25, то судом встановлено, що позивач просить задовольнити вимоги за кредитним договором № 2 від 12.01.2012 року з додатковими угодами до нього: № 1 від 04.01.2013 року, № 2 від 03.01.2014 року, № 3 від 19.05.2015 року, № 4 від 26.02.2016 року, № 5 від 04.01.2017 року, № 6 від 03.01.2020 року, № 7 від 11.02.2020 року, № 9 від 04.01.2021 року, № 10 від 24.02.2021 року, № 11 від 05.08.2021 року, № 12 від 16.12.2021 року, укладеними між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 , у загальній сумі 98 293,91 євро, з яких: 83 840,00 євро заборгованість по основній сумі кредиту, 14 453,91 євро заборгованість по процентах за користування кредитом, та звернути стягнення на предмет іпотеки:

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 1, 2, 2а, 2б, 2в, 2г, 2д, 4 в літ. А-6, загальною площею 202,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать іпотекодавцю - ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим 07.05.2009 року Жовтневою районною у місті Харкові радою, зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.05.2009 року, право власності на приміщення зареєстровано за Іпотекодавцем згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.05.2009 року за реєстраційним номером: 27216594, номер витягу: 22712772, номер запису: 2622 в книзі: 1; та в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 16 березня 2013 року, номер запису про право власності: 364213, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 8, 8а, 8б, 8в, 8г, 8д, 8е, 9, 10, 10а, 10б, 11, 12, 13, 13а, 14 в літ. А-6, загальною площею 299,6 кв. м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать іпотекодавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим 07.05.2009 року Жовтневою районною у місті Харкові радою, зареєстрованим в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.05.2009 року; право власності на приміщення зареєстровано за Іпотекодавцем згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13.05.2009 року за реєстраційним номером: 27216641, номер витягу: 22712627, номер запису: 2622 в книзі: 1; та в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 16 березня 2013 року, номер запису про право власності: 364943, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності,

- за іпотечним договором нерухомого майна № 1/2/3/юр від 12 січня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., 12 січня 2012 року, за реєстровим № 56, з врахуванням договорів про зміну його умов: договір № 1 від 13 лютого 2012 року, посвідчений 13 лютого 2012 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 197; договір № 2 від 04 січня 2013 року, посвідчений 04 січня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 1; договір № 3 від 29 травня 2014 року, посвідчений 29 травня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 487; договір № 4 від 09 липня 2015 року, посвідчений 09 липня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 511; договір № 5 від 31 січня 2017 року, посвідчений 31 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 106; договір № 6 від 12 лютого 2020 року, посвідчений 12 лютого 2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 137; договір № 7 від 31 березня 2021 року, посвідчений 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 322 та договір № 8 від 16 грудня 2021 року, посвідчений 16 грудня 2021 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, Ліпінською І.Е., за реєстровим № 1399, укладеними між АТ «БАНК «ГРАНТ» та фізичною особою громадянином України ОСОБА_2 .

Визначити у рішенні суду спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення електронного аукціону у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Таким чином, справи № 922/115/25 та № 922/62/25 мають частково споріднений предмет розгляду та заявлені позовні вимоги, втім різняться по учасникам судового процесу щодо позивача та відповідача. При цьому в обох цих господарських справах предметом виступає звернення стягнення на предмет іпотеки на нерухоме майно за сформованою заборгованістю в межах одного і того ж кредитного договору № 2 від 12 січня 2012 року, укладеного між Банком та ФОП ОСОБА_3 , на одну й ту ж суму заборгованості.

Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. А відтак, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

При цьому, при розгляді справи про звернення стягнення на майно заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) останній може заперечувати проти суми заборгованості за основним зобов`язанням, навіть якщо вона встановлена судовим рішенням у справі за позовом кредитора до боржника та/або поручителя, зокрема доводити, що сума боргу є меншою або відсутня взагалі. Рішення суду, яким вирішено спір між кредитором та боржником та/або поручителем щодо стягнення заборгованості, яким визначено розмір такої заборгованості, не має преюдиційного характеру для заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) за основним кредитним зобов`язанням і за загальним правилом не може бути оскаржено в апеляційному порядку такою особою у разі її не залучення до участі у справі.

Як на тому наголошує Постанова ВП ВС від 18.01.2022 року у справі № 910/17048/17 системний аналіз статей Закону України «Про іпотеку» та Цивільний кодекс України дає підстави для висновку, що їх обмежене тлумачення у вигляді припинення основного зобов`язання внаслідок реалізації прав на один із способів забезпечення виконання зобов`язання за наявності інших забезпечень та, при цьому, неповному задоволенні вимог кредитора є несумісним із призначенням інституту забезпечення виконання зобов`язань, його правовою природою і сутністю та суперечить принципам розумності, пропорційності й рівності сторін. Буквальне застосування положень частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку» щодо недійсності наступних вимог кредитора можливе виключно в тих випадках, коли належне та повне виконання основного зобов`язання було забезпечене лише одним способом забезпечення і вказаний спосіб було реалізовано в повному обсязі в позасудовому порядку.

Частина четверта статті 36 Закону України «Про іпотеку» передбачає недійсність наступних вимог кредитора, заявлених не до основного боржника, а щодо виконання боржником основного зобов`язання, що в цьому контексті слід розуміти як недійсність вимог, заявлених до всіх сторін як основного договору, так і забезпечувальних зобов`язань, закріплених в акцесорних договорах. У разі забезпечення виконання основного зобов`язання двома і більше предметами застави основне зобов`язання не припиняється після звернення стягнення на всі предмети застави або на будь-який з них на вибір заставодержателя, якщо це не потягло повного задоволення його вимог та не закінчився строк на реалізацію права звернення стягнення на інші забезпечувальні зобов`язання.

Право іпотеки є акцесорним видом забезпечення виконання зобов`язання, а тому поділяє долю права вимоги, яку вона забезпечує.

В даному випадку, дві господарські справи поділяють одне зобов`язання (кредитний договір № 2 від 12 січня 2012 року) та мають одну мету для захисту цивільного права Банку погасити наявну кредитну заборгованість через звернення стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно, обтяжене іпотекою як з боку ОСОБА_2 так і з боку ПрАТ «Поліграфсервіс»).

Обставини, що встановлюються у справі № 922/62/25, впливають на оцінку судом доказів у справі № 922/115/25 про звернення стягнення на предмет іпотеки за невиконання зобов`язань за цим же самим договором - кредитний договір № 2 від 12 січня 2012 року, укладеним між Банком та ФОП ОСОБА_3 , що може зумовити подвійне задоволення грошових вимог Банку по погашенню однієї суми заборгованості, яка обліковується за ФОП ОСОБА_3 .

В судовому засіданні 27 березня 2025 року представник позивача підтвердив факт стягнення в межах справи № 922/115/25 та 922/62/25 однієї і той самої суми заборгованості за кредитним договором.

Отже, існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 922/62/25, оскільки зібрані в даній справі № 922/115/25 докази з предметом позову не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду в даній справі.

При цьому, враховуючи темпоральні межі відкриття провадження цих двох господарських позовів, справа № 922/62/25 по часу прийнята до провадження Господарським судом Харківської області раніше (13 січня 2025 року) проти дати відкриття провадження у справі № 922/115/25 29 січня 2025 року.

Зі змісту пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України вбачається, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Виходячи з аналізу вказаних норм, суд зазначає, що пункт 5 частини 1 статті 227 ГПК України є нормою імперативної дії, а відтак такою нормою встановлено обов`язок суду зупинити провадження по справі у випадку встановлення судом підстав необхідних для зупинення провадження по справі.

Разом з цим, суд зазначає, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду, з підстав пов`язаності справ між собою, що як наслідок зумовлює об`єктивну неможливість самостійного розгляду справи судом, слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: а) яким чином пов`язана справа, яка розглядається господарським судом зі справою, що розглядається іншим судом; б) чим обумовлена неможливість розгляду справи. Водночас господарський суд Харківської області зазначає, що пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. В свою чергу, суд зазначає, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Разом з цим, неможливість розгляду однієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Суд зазначає, що об`єктивна неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням суду у справі № 922/62/25 полягає у наступному: по перше судом у справі № 922/62/25 фактично буде встановлено права вимоги Банку за основними зобов`язанням - кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року та визначено розмір заборгованості, який обліковується за ФОП ОСОБА_3 , а також встановлено наявність/відсутність звернення стягнення на предмет іпотеки в мажах суми заборгованості по зазначеному кредитному договору; а по-друге предметом судового розгляду у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки, укладеного на забезпечення виконання кредитного зобов`язання по кредитному договору № 2 від 12 січня 2012 року, що, по суті, зводиться до встановлення судом обставин щодо тотожних у справі № 922/62/25, зокрема щодо встановлення чіткої суми боргу ФОП ОСОБА_3 за кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року.

Заперечення позивача з приводу відсутності підстав для зупиненян провадження у цій справі, спираються виключно на момент реалізації звернення стягнення на предмет іпотеки, що відбувається на етапі виконання судового рішення, втім в даному випадку дві господарські справи (№ 922/115/25 та № 922/62/25) перебувають на розгляді в Господарському суду Харківської області, та не лише розглядають позов відповідача з приводу наявності/відсутності у нього підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, а також розглядають питання пов"язані із визначенням розміру суми боргу ФОП ОСОБА_3 за кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року.

Позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки мають вартістну оцінку.

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 26 лютого 2019 року у справі №907/9/17, суд вбачає, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. В даному випадку, зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору - кредитний договір № 2 від 12 січня 2012 року.

Фактично підстави позову у справі № 922/62/25 та у справі № 922/115/25 базуються на одному і тому ж самому кредитному договорі за № 2 від 12 січня 2012 року, заборгованість по якому, як вважає позивач, є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки. А відтак, на суд, як в справі № 922/115/25 та в справі № 922/62/25, покладено обов"язок, безпосередньо дослідити та встановити, на підставі фактичних матеріалів справи, точний розмір заборгованості ФОП ОСОБА_3 за кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року.

Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Тобто, вказані вище обставини не дають можливості суду самостійно встановити та оцінити обставини (факти) у справі № 922/115/25, що мають суттєве значення для вирішення цього спору без кінцевого судового рішення у справі № 922/62/25. Таким чином, між справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Варто наголосити, що у справі № 922/62/25 та у справі 922/115/25 фігурує одна і та сама сума заборгованості за кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року, яка охоплює розмір заборгованості в розмірі 83 840,00 євро станом на 01 січня 2025 року.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 року у справі № 921/107/15-г містить такі висновки, зокрема, якщо внаслідок судового стягнення предмета іпотеки у кредитора залишилася непогашена заборгованість за основним зобов`язанням, то основне зобов`язання не припиняється відповідно до положень ст. 599 Цивільного кодексу України; за рахунок предмета іпотеки кредитор має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі; застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не вважається подвійним стягненням.

Варто зазначити, що до таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла в результаті розгляду правовідносин, в яких кредитор звернувся з вимогою про стягнення предмета іпотеки до іпотекодавця, який є відмінним від боржника. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду узгоджується зі змістом п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за №5, в якій зазначено про деякі аспекти стягнення заборгованості за іпотечними правовідносинами, а саме: суд може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором лише в межах «непогашених» вимог кредитора за основним зобов`язанням із зазначенням у рішенні суми заборгованості за кредитним договором.

У випадку встановлення судом при розгляді даної справи обставин щодо наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором № 2 від 12 січня 2012 року, що відповідно буде свідчити про подвійність відповідальності за одне те саме порушення, що суперечить Конституції України, що як наслідок, буде суперечить імперативним нормам закону щодо акцесорної правової природи забезпечувальних зобов`язань та відповідно неможливості існування різних боржників за основним зобов`язанням.

Наведене свідчить про наявність подвійного стягнення заборгованості у випадку задоволення позову про стягнення заборгованості з одночасним зверненням стягнення на заставне майно по двом різним господарським спорам (в межах справи № 922/62/25 та 922/115/25).

Таким чином, оскільки вказані справи є пов`язаними між собою, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для зупинення провадження по справі № 922/115/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/62/25.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі № 922/115/25 на підставі ГПК України до вирішення справи №922/62/25, а саме до набрання законної сили судовим рішенням в зазначеній справі.

Керуючись статтями пунктом 5 частини 1 статті 227, пунктом 4 частини 1 статті 229, статтями 232 - 236 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження по справі № 922/115/25 до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 922/62/25.

2. Зобов`язати сторін повідомити про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі № 922/115/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені статтею 256 ГПК України.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повну ухвалу складено 31 березня 2025 року.

Суддя В.С. Юрченко