ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

01.04.2025 Справа № 917/1055/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю УЗТК Трейд, 36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, б. 2/9; адреса для листування: 36020, м. Полтава, вул.Котляревського, 22б, ,

до Фірми Трансільванія Інвест СРЛ (Transylvania Invest SRL), Румунія, Жудець (Повіт) Арад, Комуна Владіміреску, с. Владіміреску, вул. Герій, буд. 122, реєстраційний код 18648723,

про стягнення 271 054,00 Євро,

Секретар судового засідання: Ісенко М.В.

за участю представників учасників процесу: відповідно до протоколу судового засідання від 01.04.2025 року,

установив:

21.06.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю УЗТК Трейд до Фірми Трансільванія Інвест СРЛ (Transylvania Invest SRL) про стягнення 271 054,00 Євро заборгованості за Контрактом № RO 03/06/22 від 03.06.2022 р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 року справу № 917/1055/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 22.06.2023 року, зокрема, прийняв позовну заяву до розгляду у порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання у справі на 22.02.2024 на 10:00 год.; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог статті 165 ГПК України до 15 днів з дня отримання ухвали; зобов`язав позивача в строк до 12.04.2023 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на румунську мову ухвали Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 та позовної заяви з додатками до неї у трьох примірниках; звернувся до Міністерства юстиції Румунії через Міністерство юстиції України з проханням про вручення судових документів відповідачу у справі - Фірмі "Трансільванія Інвест" СРЛ (TRANSYLVANIA INVEST SRL), Румунія, Жудець (Повіт) Арад, Комуна Владіміреску, с. Владіміреску, вул. Герій, буд. 122; зупинив провадження по справі №917/1055/23 до виконання судового доручення про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість такого вручення.

Суд ухвалою від 28.06.2023 виправив описку в ухвалі Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023, виклавши 4 пункт резолютивної частини ухвали у наступній редакції : "Зобов`язати позивача в строк до 12.07.2023 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на румунську мову ухвали Господарського суду Полтавської області від 22.06.2023 та позовної заяви з додатками до неї у трьох примірниках".

Суд ухвалою від 22.02.2024 поновив провадження у справі; відклав підготовче судове засідання на 15.10.2024 на 10:00 год. (у разі неотримання відповідачем до вказаної дати ухвали суду, то резервними датами судового засідання слід визначити : 14.11.2024 о 10:00; 12.12.2024 о 10:00); зобов`язав позивача в строк до 15.03.2024 надати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на румунську мову ухвали Господарського суду Полтавської області від 22.02.2024 та Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів від 22.02.2024 у трьох примірниках; звернувся до Міністерства юстиції Румунії (вул. Смардан, ні. 3, сектор 3, Бухарест, поштовий індекс 030071) з проханням про вручення судових документів відповідачу у справі; зупинив провадження по справі №917/1055/23 до виконання судового доручення про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість такого вручення.

02.09.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11585), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд ухвалою від 15.10.2024 провадження по справі №917/1055/23 поновив; ухвалив провести підготовче судове засідання, призначене на 15.10.2024 року на 10:00 год.

Внаслідок аварійного вимкнення обладнання, яке постачає послуги з Інтернету суду, в Господарському суді Полтавської області 15.10.2024 не функціонувала мережа Інтернет, тому судове засідання 15.10.2024 о 10:00 не відбулося.

Суд ухвалою від 15.10.2024 повідомив сторони про призначення підготовчого засідання на 07.11.2024 на 11:30.

У судовому засіданні 07.11.2024 року оголошено протокольну ухвалу про поновлення строку відповідачу на подання відзиву на позовну заяву, про поновлення строку позивачу на подання відповіді на відзив та у зв`язку з неможливістю закінчення підготовчого провадження оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 21.11.2024 на 11:00 год.

У судовому засіданні 21.11.2024 року з огляду на вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, та закінчення встановленого строку підготовчого провадження, суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.12.2024 року на 11:30.

У судовому засіданні 19.12.2024 року оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 21.01.2025 на 11:00 год.

У судовому засіданні 21.01.2025 року оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 30.01.2025 до 11:00 год.

У судовому засіданні 30.01.2025 року оголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 04.03.2025 до 09:00 год.

У судовому засіданні 04.03.2025 року оголошено протокольну ухвалу про задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи та про перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 01.04.2025 до 09:00 год.

У судове засідання 01.04.2025 року представник позивача не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не надав. Останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання у цій справі 01.04.2025, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою (том справи 3, а.с. 196).

Суд зазначає, що усі ухвали у цій справі були доставлені до електронного кабінету позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними довідками.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Суд, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходить з приписів частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, які встановлюють повноваження суду у разі неявки позивача в підготовче засідання чи судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки (крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики, і однакове правозастосування забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність усіх перед ним і юридичну визначеність у державі, яка керується верховенством права, а також впливає на громадське розуміння справедливості та правосуддя і на рівень довіри до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 травня 2020 року у справі № 761/21898/16-ц (пункт 10.5), від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 (пункт 10.3)). І саме на Верховний Суд покладено обов`язок забезпечувати сталість та єдність судової практики.

Верховний Суд у своїх постановах послідовно дотримується позиції, що позивач зобов`язаний або (1) з`являтись до суду (направляти представника), або (2) не з`являтись до суду, однак обов`язково повідомити про причини неявки чи подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №905/458/21 (постанова від 18.11.2022) зазначає про те, що оцінка судом можливості вирішення спору у даній справі без надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності є необґрунтованою, враховуючи імперативний характер процесуальних норм, а саме: частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, які встановлюють повноваження суду у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки. Верховним Судом було проаналізовано характеристику ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України за методом правового регулювання цих норм. Проаналізувавши положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, Верховний Суд зазначив, що в цих нормах законодавець не застосував слів «може», «має право», «за власної ініціативи» тощо у своєму значенні цих слів. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, крім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у ч. 4 ст. 202 ГПК України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. При цьому така ознака як "повторність" неявки у підготовче чи судове засідання в чинній редакції цих норм ГПК також відсутня.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 4 статті 202, пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №№ 910/17906/21 (постанова від 17.03.2023) виснував, що правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такий правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

Разом з тим частина 4 статті 202, пункт 4 частини 1 статті 226 ГПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду (аналогічний правовий висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, де об`єднана палата відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №904/11194/15, в частині можливості залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України лише у випадку, якщо суд викликав позивача у судове засідання і визнав його явку обов`язковою.)

Положення частини 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (такий правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15).

Верховний Суд у постанові від 05.12.2023 у справі №922/1873/22, скасовуючи постанову апеляційного суду та залишаючи в силі ухвалу Господарського суду Харківської області про залишення позову без змін, акцентував увагу на тому, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що залишення позову без розгляду можливе за умови, якщо суд викликав позивача у судове засідання і визнав його обов`язковою, при цьому, в ухвалі, якою суд викликав позивача в судове засідання, роз`яснено про наслідки неявки, і про обов`язок повідомити суд про причини неявки (п.35 постанови).

Аналогічні висновки викладені і у постанові ВС КГС від 13.06.2023 у справі №910/12685/22, де суд повторно підкреслив, що учасник справи, незалежно від того, визнана його явка в засідання обов`язковою чи ні, "не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано".

При цьому Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18) вказала, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Таким же чином підлягають врахуванню при вирішенні спору й інші постанови Верховного Суду.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (до такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19).

Відповідно до частини 4 статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 129, 226, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву (вх. № 1129/23 від 21.06.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю УЗТК Трейд до Фірми Трансільванія Інвест СРЛ (Transylvania Invest SRL) про стягнення 271 054,00 Євро заборгованості без розгляду.

Ухвалу підписано 07.04.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик