номер провадження справи 19/51/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 Справа № 908/691/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко І.В. при секретарі судового засіданні Лисенко К.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, корп. 2, ідентифікаційний код 40637393)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Антаріус" (69071, м.Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 119, кв. 207, ідентифікаційний код 35888565)

про стягнення 1 657 980,00 грн

представники сторін

від позивача: Оприсняк Б.Р.,ордер АІ №1658160 від 16.07.2024 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Колошин В.П., ордер АЕ 1272915 від 25.03.2024 (в режимі відеоконференції);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 15.03.2024 через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Антаріус" 1 657 980,00 грн заборгованості за Договором про організацію перевезень вантажів № 1-425/11-20 від 30.11.2020.

Позов обґрунтовано ст. ст. 11, 13, 15, 16, 204, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 628, 629,759, 762,901, 903 ЦК України, ст. ст. 173-174, 180, 283, 286ГК України та мотивовано невиконанням відповідачем умов договору про організацію перевезень вантажів № 1-425/11-20 від 30.11.2020 в частині оплати за отримані послуги.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 15.03.2024, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/691/24 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Ухвалою суду від 20.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/691/24, присвоєно справі номер провадження 19/51/24, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження призначено на 10.04.2024.

Ухвалами суду від 17.04.2024, 17.05.2024 підготовче засідання відкладалось.

Ухвалою суду від 05.06.2024 призначено по справі № 908/691/24 судову почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, зупинено провадження у справі № 908/691/24 до отримання результатів судової почеркознавчої експертизи та надходження матеріалів справи № 908/691/24 до Господарського суду Запорізької області.

08.07.2024 від судового експерта надійшло клопотання № СЕ-19/108-24/12143-ПЧ від 02.07.2024 для відповіді на поставлене експерту запитання про надання документів.

Ухвалою суду від 15.07.2024 поновлено провадження у справі № 908/691/24 для розгляду клопотання судового експерта. Судове засідання у справі № 908/691/24 з розгляду клопотання судового експерта призначено на 06.08.2024.

Ухвалою суду від 06.08.2024 зупинено провадження у справі № 908/691/24 до отримання результатів судової почеркознавчої експертизи та надходження матеріалів справи № 908/691/24 до Господарського суду Запорізької області.

08.11.2024 від Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи та матеріали справи № 908/691/24.

Відповідно до ухвали суду від 18.11.2024 поновлено провадження у справі № 908/691/24, підготовче засідання призначено на 24 грудня 2024 о 09-40.

21.11.2024 до суду через підсистему "Електронний суд" надійшло повідомлення про відсутність матеріалів справи, а саме висновку експерта у підсистемі в електронному вигляді.

23.12.2024 від ТОВ "Рейл Лоджистікс" через підсистему "Електронний суд надішли додаткові пояснення у справі, які містять клопотання про поновлення строку для подання доказів, які долучені до клопотання та врахування їх при вирішення справи по суті.

Також 23.12.2024 від "Рейл Лоджистікс" через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про зобов`язання відповідача надати суду докази в порядку ч.2 ст. 74 ГПК України, а саме: (електронні докази) отримання електронною поштою від ТОВ "Рейл Лоджистікс" сканованої копії договору про організацію перевезень вантажів від 30.11.2020 року № 1-425/11-20 у редакції, яка долучена відповідачем; (електронні докази) направлення на адресу ТОВ "Рейл Лоджистікс" листа відповідача від 13.05.2022 № 13/05/22-01 про відмову від договору; (електронні докази) направлення на адресу ТОВ "Рейл Лоджистікс" листа відповідача від 25.02.2022 № 25/02/22-01 про форс-мажорні обставини.

Ухвалою Господарського суду від 24.12.2024 підготовче засідання відкладено до 15.01.2025.

06.01.2025 від відповідача на виконання вимог суду, викладених в ухвалі Господарського суду від 24.12.2024 надійшла заява, в якій викладено пояснення представника та додано диск DVD+R.

06.01.2025 від відповідача через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів, якою представник просить долучити скріншоти документів з CD -диску з зображенням відповідних документів.

Враховуючи неможливість проведення судового засідання, призначеного на 15.01.2025, у зв`язку з перебуванням суді на лікарняному, судове засідання було призначене на 22.01.2025.

Ухвалою Господарського суду від 22.01.2025 підготовче засідання закрито та призначено розгляд справи по суті на 19.02.2025.

19.02.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення, якими позивач просить, в зв`язку з невиконанням відповідачем ухвали суду від 24.12.2024 року визнати обставину відсутності таких подій встановленою та не враховувати надані відповідачем докази на виконання ухвали суду від 24.12.2024 року у зв`язку із відсутністю підтвердження надсилання (надання) їх копій позивачу.

Позивач зазначає, що ухвала суду від 24.12.2024 не була належним чином виконана відповідачем зважаючи на наступне.

Обставини отримання електронною поштою документів мають підтверджуватися електронним листуванням, витягами з поштових сервісів тощо, які достеменно підтверджують факт відправлення однією стороною іншій стороні відповідного листа з конкретним вмістом. Обставини направлення листів мають підтверджуватися квитанціями поштових операторів зв`язку, описами вкладення в цінний лист, накладними тощо - у разі направлення листів у паперовому вигляді, або електронним листуванням, витягами з поштових сервісів тощо, які достеменно підтверджують факт відправлення однією стороною іншій стороні відповідного листа з конкретним вмістом - у разі направлення листів шляхом використання електронних сервісів листування. В свою чергу відповідачем не надано жодних доказів отримання від позивача сканованої копії договору про організацію перевезень вантажів від 30.11.2020 року № 1-425/11-20 у редакції, яка долучена відповідачем. Також відповідачем не надано жодних доказів направлення на адресу ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» листа відповідача від 13.05.2022 № 13/05/22-01 про відмову від договору, а також доказів направлення на адресу ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» листа відповідача від 25.02.2022 № 25/02/22-01 про форс-мажорні обставини. Також відповідачем не надіслано позивачу копію електронних доказів, направлених суду заявою від 02.01.2025 року.

Поряд з наведеним позивач вважає, що поданий відповідачем електронний доказ «договір від 30 листопада 2020 року» було відредаговано та змінено з метою подання до суду.

Відповідно до ухвали суду від 19.02.2025 розгляд справи було відкладено до 18.03.2025.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, які мотивовані наступним.

На підставі укладеного договору № 1-425/11-20 про організацію перевезень вантажів від 30 листопада 2020 р., позивачем надано відповідачу послуги з організації перевезень вантажів на загальну суму 77 391 679,16 грн, про що свідчать погоджені та підписані акти виконаних робіт: від 31 грудня 2020 р. № 01; від 31 грудня 2020 р. № 01/20-П; від 31 січня 2021 р. № 01/21; від 31 січня 2020 р. № 01/21-П; від 28 лютого 2021 р. № 02/21; від 28 лютого 2021 р. № 02/21-П; від 31 березня 2021 р. № 03/21; від 31 березня 2021 р № 03/21-П; від 30 квітня 2021 р. № 04/21; від 30 квітня 2021 р. № 04/21-П; від 31 травня 2021 р. № 05/21; від 31 травня 2021 р. № 05/21-П; від 30 червня 2021 р. № 06/21; від 30 червня 2021 р. № 06/21-П; від 31 липня 2021 р. № 07/21; від 31 липня 2021 р. № 07/21-П; від 31 серпня 2021 р. № 08/21; від 31 серпня 2021 р. № 08/21-П; від 30 вересня 2021 р. № 09/21; від 30 вересня 2021 р. № 09/21-П; від 31 жовтня 2021 р. № 10/21; від 31 жовтня 2021 р. № 10/21-П; від 30 листопада 2021 р. № 11/21; від 30 листопада 2021 р. № 11/21-П; від 31 грудня 2021 р. № 12/21; від 31 грудня 2021 р. № 12/21-П; від 31 січня 2022 р. № 01/22; від 31 січня 2022 р. № 01/22-П; від 28 лютого 2022 р. № 02/22; від 28 лютого 2022 р. № 02/22-П; від 31 травня 2022 р. №03/22-П.

24.11.2023 року ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» направило на адресу ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» Акт наданих послуг № 03/22-П від 31.05.2022 р згідно Договору, який отримано відповідачем 07.12.2023 р. 16.01.2024 р. ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» направило на адресу ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» Акт звірки взаєморозрахунків згідно Договору про організацію перевезень вантажів № 1-425/11-20 від 30.11.2020 р., який не вручено під час доставки з зазначенням причини - «інші причини».

Відповідачем було частково виконано зобов`язання зі сплати вартості наданих послуг а суму 75 733 699,16 грн, що підтверджується довідкою обслуговуючого банку ОТ «ОТП Банк» від 06.03.2024 р. вих. 70-1-1/375.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість Замовника перед Виконавцем становить 1 657 980,00 грн і визначається як різниця між сумою наданих позивачем послуг та сумою фактично перерахованих відповідачем коштів: 77 391 679,16 - 75 773 699,16 = 1657980,00 грн.

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у відзиві, в обґрунтування заперечень зазначає наступне.

На думку відповідача заборгованість за договором в розмірі 1 657 980,00 грн фактично складається з двох окремих сум, а саме: 788 400, 00 грн - штрафні санкції за наднормативний простій вагонів за травень 2022 року та 869 580, 00 грн - заборгованість з послуг, що надані позивачем в лютому 2022 року.

Штрафні санкції за понаднормовий простій відповідач не повинен сплачувати, оскільки затримка вивантаження відбулась не з його вини, а внаслідок непереборної сили. Загальновідомим є факт запровадженого воєнного стану на території України з 24.02.2022, який досі триває. Позивач був обізнаний, що вагони прямували до Миколаївської області, а саме: до ТОВ «Миколаївський глиноземний завод». На території заводу вагони перебували у період з 16.05.2022 року по 30.05.2022 року. Проте вивантажити вагони у цей період часу було неможливе через постійні обстріли з боку російської федерації та ведення бойових дій на території Миколаївської області. У відповідь на запит відповідача (лист від 12.12.2023 року вих. № 12/12/23-01) ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» повідомив листом від 14.12.2022 року вих. № МГЗ-Вих-01-23-727, що простій вагонів у період з 16.05.2022 року до 30.05.2022 року пов`язаний із проведенням бойових дій та обстрілами території заводу в зазначений період. Форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили) підтверджено Запорізькою Торгово-промисловою палатою України, яка видала відповідачу Сертифікат № 2300-24-0024 від 08.01.2024 року, яким було засвідчено дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 16.05.2022 року по 30.05.2022 року. Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Відповідач вважає, що вжив усіх заходів щоб повідомити позивача про затримку, яка відбувається не з його вини. Вказане також підтверджується заявою свідка, поданою в порядку ст. 88 ГПК України.

Також відповідач вважає, що заборгованість в розмірі 869 580, 00 грн, не підлягає стягненню через порушення позивачем строків доставки вантажів, встановлених умовами договору, які обумовлені правилами обчислення термінів доставки вантажів, які затверджено наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. № 644 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за № 865/5086. Після того як позивачем було порушено строки по договору, відповідач заявив про те, що він в односторонньому порядку відмовляється від договору. У разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі, договір є розірваним (ч. 3 ст. 651 ЦК України). Ця позиція висловлена наприклад у Постанові Верховного Суду від 08.09.2021 року по справі № 727/898/19 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 лютого 2020 року у справі № 910/4391/19.

Крім того, відповідач вказує, що керівник відповідача не підписував кожну сторінку договору, а позивачем було внесені до Договору правки у статтях, які стосуються його відповідальності за строки доставки вантажів. Вартість послуг позивача, за вагони, які надійшли після строків вказаних у договорі, та після того, як відповідач відмовився від Договору, оплаті не підлягають.

У відповіді на відзив позивач не погодився із доводами відповідача.

Позивач зазначив, що відповідач аргументуючи несплату коштів за Актом виконаних робіт № 03/22-П від 31 травня 2022 р. використовує словосполучення «штрафні санкції», що спотворює природу Договірного нарахування вартості послуг, сум та порядок проведення розрахунків (п. 3 Договору № 1-425/22-20 про організацію перевезень вантажів). Плата за користування вагонами нарахована ТОВ «Рейл Лодлжистікс» згідно Акту виконаних робіт № 03/22-П від 31 травня 2022 р. згідно Договору не є штрафними санкціями. Правила нарахування плати за користування вагонами ТОВ «Рейл Лоджистікс» узгоджено сторонами Договору № 1-425/11-20 з нарахуванням ПДВ. Також в тексті Відзиву наявні некоректні, неповні, вирвані з загального контексту цитати позицій Верховного суду наведених у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 році

Позивач, не згодний з позицією ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» наведеної у Відзиві, що зобов`язання взяті на себе Відповідачем по Договору № 1-425/11- 20 від 30 листопада 2020 р. не підлягають задоволенню у зв`язку з форс-мажорними обставинами. Згідно п. 1.3. Договору, вид та найменування вантажу, пункти відправлення та призначення вантажу, розмір плати Виконавцю та вартість послуг зазначаються в Додатках, які є невід`ємними частинами цього Договору.

Відповідно п. 3.1. Договору, вартість послуг Виконавця узгоджується Сторонами шляхом двостороннього підписання Додатків до цього Договору. 30 грудня 2021 р. сторони Договору узгодили та підписали Додаток № 11 до Договору, вартість послуг Виконавця включає в себе оплату залізничного тарифу за слідування вагонів в навантаженому стані за узгодженими маршрутами, та підлягає перерахунку відповідно до змін коефіцієнтів до Тарифного керівництва № 1. ПДВ нараховується відповідно до чинного Законодавства (п. 2.1. Додатку). Згідно п. п. 2.2. Плата за користування вагонами Виконавця нараховується Замовником на час знаходження вагонів на під`їзних коліях по станціях Скалат та Жовтнева і визначається з 49-ої години у розмірі 1800,00 (Одна тисяча вісімсот гривень 00 копійок) гривень, в тому числі ПДВ, за один вагон на добу при цьому кожна початкова доба вважається як повна. Загальна сума Договору визначається як загальна вартість послуг, наданих Виконавцем замовнику, згідно з актами наданих послуг. (п. 3.2. Договору). Відповідно Акту виконаних робіт № 03/22-П від 31 травня 2022 року, за надані послуги Відповідач повинен сплатити 788 400,00 грн.

За твердженням позивача наявність форс-мажорних обставин дозволяє не застосовувати санкції за порушення зобов`язань за договором до відповідної сторони, при цьому, навіть у випадку наявності сертифікату ТПП про засвідчення наявності форс - мажору, не дає правових підстав не виконувати зобов`язання за договором. Крім того, п. 5.1. Договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажор), які не існували під час укладення Договору та виконання поза волею Сторін, зокрема: аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, пандемія, землетруси, повені, пожежі, стихійні лиха, заборонні дії влади, військові дії, страйки, крім страйків на підприємствах Сторін, а також видання актів органів державної влади чи місцевого самоврядування, зокрема Мініфраструктури та Укрзалізниці, інші законні або незаконні заборонні заходи названих органів, які унеможливлюють виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором або перешкоджають такому виконанню тощо. В порушення п.5.2. Договору, Відповідач не сповістив Позивача про обставини непереборної сили (збройної агресії) у строки передбачені п. 5.2. Договору. Позивач не підтверджує отримання на електронну пошту Листа від ТОВ «Компанія Антаріус» від 25.02.2022 р. вих. № 25/03/22-01. Посилання Відповідача на підставу невиконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань - військову агресію як форс-мажор (обставини непереборної сили) є помилковим та незаконним.

Позивач також зазначає, що між сторонами не було укладено додаткової угоди про розірвання Договору, як визначено п. 9.3. Договору, Позивач заперечує отримання Листа про відмову від Договору № 1-425/11-20 про організацію перевезень вантажів від 30.11.2020 р. Крім того послуги за Договором були надані відповідачу, Акти виконаних робіт на суду 869 580,00 грн. є узгодженими та підписаними сторонами. З метою підтвердження правильності нарахування плати за використання вагонів позивач надає довідку ГУ-26 - додаток до Листа Філії «Головного інформаційно-обчислювального центру» АТ «Українська Залізниця» від 09.04.2024 р. про час перебування вагонів на під`їзних коліях по станції Жовтнева за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 р., а також накладні на перевезення.

В запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що вважає, що відповідь на відзив та докази до неї подано з стороною з порушенням ст.ст.80, 166 ГПК України. Також вважає, що у відзиві на позовну заяву було обґрунтовано, яким чином введення воєнного стану привезло до унеможливлення виконання зобов`язань відповідачем. При цьому зазначає, що позивач сам повідомив своїх контрагентів, у тому числі відповідача, про запровадження воєнного стану та засвічення ТПП України форс-мажорних обставин, що об`єктивно може унеможливити належне та своєчасне виконання зобов`язань, передбачених умовами укладених договорів (Повідомлення про настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) від 28.02.2022 року вих. № 91).

Відповідачем було не вивантажено вагони у строки передбачені договором не з його вини, а внаслідок дії форс-мажору (бойові дії на території Миколаївської області, у тому числі обстріл територіях заводу, де перебували вагони). Зазначені обставини були доведені до відома позивача. Позивач наразі стверджує, що не отримував на електронну пошту повідомлення відповідача. Однак, повідомлення надсилались таким шляхом, як було прийнято у документообігу між сторонами на адресу E-mail . І те, що позивач визнає ті документи, які йому вигідно, сам надсилає документи з використанням електронної пошти, свідчить про те, що позивач зловживає правами порушує принцип «abuse of procedural rights» та його права не повинні захищатися.

Також відповідач вказує, що позивачем не надано акту виконаних робіт на суму 869 580, 00 грн, а з наданих позивачем копій актів, вбачається, що на них підписи директора відповідача відрізняються між собою, що може свідчити про виконання їх різними особами. Для наочності надається порівняльна таблиця підписів з двох актів, які нібито виконані директором відповідача.

Позивач, в свою чергу, в поясненнях вказує, що 869 580,00 грн. - частковий борг за Актом наданих послуг № 02/22 від 28 лютого 2020 року згідно Договору та за Актом виконаних робіт № 02/22-П від 28 лютого 2022 р. (455 400,00 грн.) Відповідач у відзиві, своїх листах направлених Позивачу сам розподілив свою заборгованість таким чином, що сума 869 580,00 грн це заборгованість, що становить загальну різницю виставлених актів Позивачем та загальною сумою сплати Відповідачем коштів за надані послуги. А сума 788 400,00 грн. - сума виставленого Акту виконаних робіт № 03/22-П від 31 травня 2022 р. Також повідомив про направлення на адресу суду оригіналу Договору № 1-425/11-20 від 30.11.2020.

У судому засіданні 18.03.2025 судом, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши докази, після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» та (виконавець, позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АНТАРІУС» (замовник, відповідач у справі) уклали договір № 1-425/11-20 про організацію перевезень вантажів (надалі - Договір).

Пунктом 1.1 Договору встановлено, що в даний Договір регулює взаємовідносини Сторін, що виникають при наданні Виконавцем послуг організації перевезення вантажів Замовника залізничним транспортом (далі- послуги)

Виконавець згідно з умовами даного Договору зобов`язується за плату і за рахунок Замовника надати власні і/або орендовані залізничні вантажні вагони для перевезень вантажів Замовника по території України та/або послуги з організації оплати провізних платежів, а також інші види погоджених Сторонами супутніх послуг, а Замовник зобов`язується прийняти і сплатити надані Виконавцем послуги на умовах даного Договору (п.1.2 Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору вид та найменування вантажу, пункти відправлення та призначення вантажу, розмір плати Виконавцю та вартість послуг зазначаються в Додатках, які є невід`ємними частинами цього Договору.

Згідно з п. 2.4.1 Договору Виконавець зобов`язався своєчасно організовувати відповідно до погоджених Заявок Замовника, надання вагонів для перевезення вантажів Замовника залізничним транспортом та надавати інші послуги, що пов`язані з перевезенням, вантажів, шляхом укладання договорів з підприємствами, уповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезення вантажів, підприємствами-власниками (балансоутримувачами) залізничної інфраструктури, залізничного рухомого складу, іншими особами.

Пунктом 2.4.5 Договору на виконавця покладено обов`язок по закінченню кожного місяця надавати Замовнику не пізніше 3-х числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, акт виконаних робіт.

Відповідно до п.2.2.11 Замовник зобов`язується проводити оплату за організацію перевезень, інші послуги Виконавця пов`язані з перевезенням та оплату Виконавцю в порядку, передбаченому даним Договором.

На Замовника п.2.2.13 Договору також покладено обов`язок у терміни, встановлені Договором, підписувати та повертати Виконавцю Акт наданих послуг та звірки взаєморозрахунків за фактично надані послуги та інші документи, які потребують підпис Замовника. У випадку несвоєчасного повернення Замовником (протягом 3(трьох) робочих днів з дати одержання від Виконавця) на адресу Виконавця затвердженого (підписаного) Акту наданих послуг і/або баз додатка документів, Акт наданих послуг Виконавця вважається прийнятим Замовником без будь-яких зауважень і заперечень.

Згідно з п.3.1, 3.2 Договору вартість послуг Виконавця узгоджується Сторонами шляхом двостороннього підписання Додатків до цього Договору, а загальна сума Договору визначається як загальна вартість послуг, наданих Виконавцем Замовнику, згідно з Актами наданих послуг.

Пунктом 3.3 Договору сторони визначили, що оплата послуг вартості Виконавця здійснюється Замовником у наступному порядку: 15% від вартості перевезення сплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати відправки вагонів в порожньому стані під навантаження згідно заявки Замовника; остаточний розрахунок у розмірі 85% від вартості перевезення сплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати подачі порожнього рухомого складу на під`їзні колії підприємства під навантаження.

Відповідно до п. 3.5 Договору нормативний час перебування вагонів Виконавця на під`їзних коліях навантаження або вивантаження - 48 годин. Починаючи з 49-ї години знаходження Вагонів Виконавця на під`їзних коліях навантаження й/або вивантаження, нараховується плата за користування вагонами Виконавця в розмірі 400,00 (чотириста гривень 00 коп) грн. у тому числі ПДВ за один вагон у добу, при цьому кожна розпочата доба вважається за повну.

Розрахунок плати за користування вагонами Виконавця проводиться по формулі : Плата=Н(доба) х Ваг. Х С(грн.), де Н-наднормативний час користування вагонами; С-базова ставка за 1 вагон/добу; Ваг. - кількість вагонів Виконавця, що простояли понад нормативний час.

Також сторони узгодили, що, виходячи із специфіки перевезення (маршруту, вантаж) і виду рухомого складу, порядок нарахування й розмір плати за користування можуть додатково обумовлюватися в Додатках до цього договору, які підписуються вповноваженими представниками обох Сторін. (п. п. 3.5.2 Договору).

Пунктом 3.7 Договору Сторони визначили, що за фактом знаходження вагонів на під`їзних коліях навантаження й/або вивантаження, Виконавець за звітний період направляє Замовникові Акт наданих послуг з наведеним у ньому обліком часу простою вагонів і нарахованої плати. Замовник зобов`язаний розглянути, підписати й повернути Акт протягом 3 (трьох) робочих днів з дати його одержання, а у випадку своєї незгоди надати мотивовану відмову. У випадку неповернення Акту у встановлений договором термін або немотивованої відмови від підпису Акту, Акт вважається прийнятим Замовником за принципом мовчазної згоди.

Згідно з п.3.8 Договору не рідше одного разу на квартал Виконавець і Замовник проводить звірку повноти розрахунків, результати якої оформляють Актом звірки взаєморозрахунків.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2, 9.3 Договору Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторонами по Договору. Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік , якщо жодна зі сторін не менш, ніж за 30 днів календарних днів до закінчення його дії не повідомить іншу сторону в письмовій формі про припинення дії Договору. Сторони вправі розірвати Договорів до закінчення терміну його дії шляхом укладання відповідної додаткової угоди до даного Договору.

З матеріалів справи вбачається, що за умовами Договору № 1-4225/11-20 про організацію перевезень вантажів від 30 листопада 2020 р. ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» надало відповідачу ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» послуги на загальну суму 77 391 679,16 грн. Натомість Відповідач сплатив частково кошти на суму 75 773 699,16 грн.

На виконання п. 3.1 Договору, були підписані Додатки до Договору № 1-425/11-20 від 30.11.2020 р.: №01 від 30 листопада 2020 р.; № 02 від 30 грудня 2020 р.; № 03 від 20 січня 2021 р.; № 04 від 25 червня; № 05 від 30 липня 2021 р.; №06 від 17.08.2020 р.; № 07 від 25.08.2021 р.; №08 від 29 вересня 2021р, № 11 від 30.11.2020 р.

На підтвердження факту надання послуг, між сторонами були погоджені та підписані звіти «Виконавця» до актів (Додаток №1), акти виконаних робіт з відповідними розрахунками за використання вагонів до них):

№ 01 від 31 грудня 2020 р. на суму 4 448 500 грн;

№ 01/20 від 31 грудня 2020 р. на суму 217 200 грн,

№ 01/21 від 31 січня 2021р, на суму 1 840 000 грн;

№01/21-П від 31 січня 2021 року на суму 84 600 грн;

№ 02/21 від 28 лютого 2021 р.на суму 4 374 грн;

№ 02/21-П від 28 лютого 2021 на суму 405 000 грн;

№03/21 від 31 березня 2021 р. на суму 3240 000 грн;

№ 03/21-П від 31 березня 2021 р на суму 259 200 грн;

№04/21 від 30 квітня 2021 р. на суму 3 780 000 грн;

№ 04/21-П від 30 квітня 2021 р. на суму 27 000 грн;

№05/21 від 31 травня 2021 р. на суму 3 258 000 грн;

№05/21-П від 31 травня 2021 р на суму 105 000 грн;

№ 06/21 від 30 червня 2021 р. на суму 2 376 000 грн;

№06/21-П від 30 червня 2021 р. на суму 57 000 грн;

№ 07/21 від 31 липня 2021 р. на суму 956 000 грн;

№ 07/21-П від 31 липня 2021 р. на суму 30 600 грн;

№ 08/21 від 31 серпня 2021 р. на суму 3 026 816 грн;

№ 08/21-П від 31 серпня 2021 на суму 39600 грн;

№09/21 від 30 вересня 2021 р. на суму 3 921 500 грн;

№ 09/21-П від 30 вересня 2021 р. на суму 138 600 грн;

№ 10/21 від 31 жовтня 2021 р. на суму 8 617 980 грн;

№ 10/21-П від 31 жовтня 2021 р. на суму 139300 грн;

№ 11/21 від 30 листопада 2021 р. на суму 7 873 200 грн;

№ 11/21-П від 30 листопада 2021 р. на суму 405 100 грн;

№ 12/21 від 31 грудня 2021 р. на суму 8 468 092,80 грн;

№ 12/21-П від 31 грудня 2021 р.на суму 330 655,24 грн;

№ 01/22 від 31 січня 2022 р. на суму 10 216 440 грн;

№ 01/22-П від 31 січня 2022 р. на суму 885 615,12 грн;

№ 02/22 від 28 лютого 2022 р. на суму 6 626 880 грн;

№ 02/22-П від 28 лютого 2022 р. на суму 455 400 грн;

№ 03/22-П від 31 травня 2022 р. на суму 788 400 грн.

Вищевказані акти приймання - передачі наданих послуг за період грудень 2020-лютий 2022 погоджені та підписані відповідачем без будь - яких зауважень і заперечень до обсягів наданих послуг, акти скріплені підписом та печаткою відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем підписаний Акт звірки взаємних розрахунків, яким сторони засвідчили, що станом на 01.01.2022 відповідач має по Договору 1-425/11-20 від 30.11.2020 заборгованість перед позивачем в розмірі 841660,84 грн, з урахуванням заперечення ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС».

Відповідно до довідки обслуговуючого банку АТ «ОТП Банк» від 06.03.2024 р. вих. №70-1-1/375 надані позивачем послуги відповідач оплатив часткового на суму 75 733 699,16 грн.

24.11.2023 позивач на правив відповідачу для підписання Акт виконаних робіт 03/22-П від 31.05.2021 на суму 788 400 грн та вимогу про сплату наданих послуг за Договором на загальну суму 1 657 980 грн.

Зазначене відправлення отримано ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» 07.12.2023, що свідчить з поштових квитанцій та даних з офіційного сайту Укрпошта за номером поштового відправлення №610.

Відповідач заборгованість не оплатив, підписаний акт виконаних робіт № 03/22-П від 31.05.2022 позивачу не повернув.

На вимогу від 23.11.2023 відповідачем надано позивачу відповідь наступного змісту : «…у зв`язку з практично повною зупинкою господарської діяльності нашої компанії через військове вторгнення російської федерації на територію України, пропонуємо реструктуризувати заборгованість нашої компанії перед ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» у сумі 869 580,00 (вісімсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят грн, 00 коп.) гри., яка виникла на 28 лютого 2022р., з погашенням по 70 000,00 (сімдесят тисяч грн., 00 коп.) грн. щомісячно протягом року до 31.12.2024р. Плату за використання вагонів за травень 2022р. у сумі 788 400,00 (сімсот вісімдесят вісім тисяч чотириста грн., 00 коп.) грн, пропонуємо не нараховувати, у зв`язку з тим, що в період з 16.05.2022р. по 30.05.2022р. велися активні бойові дії на території Миколаївської області та відбувалися обстріли заводу ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (що підтверджується листом від ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» на адресу ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» № МГЗ-вих- 01-23-727 від 14.12.2023 (копію додаємо). Наша компанія була не в змозі вплинути на ці обставини непереборної сили та сприяти своєчасному вивантаженню товару з напіввагонів, так як розвантажувальні роботи в таких умовах несли загрозу людським життям.»

Також, ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» складено, підписано та направлено 12.01.2024 відповідачу Акт звірки за Договором станом на 15.12.2023. За даними сайту Укрпошта поштове відправлення ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» не вручено, з зазначенням підстави «інші причини».

В порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасності та повноти оплати наданих послуг виконав частково, сплативши позивачеві 75 733 699,16 грн, що підтверджується банківськими виписками із зазначенням в графі "призначення платежу" - "за послуги з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, згідно договору № 1-425/11-20 від 30.11.2020".

Несплата відповідачем заборгованості у сумі 1 657 980,00 грн стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення суми заборгованості за договором № 1-425/11-20 від 30.11.2020 про організацію перевезень вантажів в розмірі 1 6 657 980,00 грн в примусовому порядку.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення зобов`язань (цивільних прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як передбачено ст. 902 ЦКУ України виконавець повинен надати послугу особисто. Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 903 ЦК України встановлено якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначено вище, позивачем та відповідачем підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2022, яким сторони засвідчили, що відповідач має заборгованість (сальдо на 01.01.2022) перед 841660,84 грн.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та, в окремих випадках, - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Як встановлено судом вище, в період грудень 2020-травень 2022 включно, відповідно до наведених вище актів, позивачем надані відповідачу послуги на загальну суму 77 391 679,16 грн.

Вищевказані акти приймання - передачі наданих послуг, крім акту № 03/22-П від 31 травня 2022 р. на суму 788 400 грн, погоджені та підписані відповідачем без будь - яких зауважень до обсягів наданих послуг, акти скріплені підписом та печаткою відповідача.

Зазначений акт № 03/22-П від 31 травня 2022 р. на суму 788 400 грн відповідачем отримано 07.12.2023, проте не підписано.

Відповідач вважає зазначену суму 788 400 грн штрафними санкціями за наднормативний простій вагонів за травень 2022 року, який стався не з його вини, а в силу форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), тому у ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» відсутній обов`язок сплачувати зазначену суму.

На підтвердження відповідач надає Сертифікат № 2300-24-0024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 08.01.2024 року Запорізької Торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставин (обставин непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану (активні бойові дії на території Галицинівської сільської територіальної громади Миколаївської області) ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» щодо обов`язку (зобов`язання), а саме своєчасне вивантаження вагонів на під`їзних коліях ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» у термін з 18.05.2022 до 19.05.2022 за Договором № 1-425/11-20 від 30.11.2020 укладеним з ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС», які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин: дата настання 16.05.2022 року, дата закінчення 30.05.2022 року.

Також відповідач посилається на лист №25/02/22-01 від 25.02.2022, яким повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин у зв`язку з запровадженням воєнного стану та активними бойовими діями на території Миколаївської області.

У відповідь на запит відповідача (лист від 12.12.2023 року вих. № 12/12/23-01) ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» повідомив листом від 14.12.2022 року вих. № МГЗ-Вих-01-23-727, що простій вагонів у період з 16.05.2022 року до 30.05.2022 року пов`язаний із проведенням бойових дій та обстрілами території заводу в зазначений період.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначених заперечень відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до Пункту 3.3 Договору оплата послуг вартості Виконавця здійснюється Замовником у наступному порядку: 15% від вартості перевезення сплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати відправки вагонів в порожньому стані під навантаження згідно заявки Замовника; остаточний розрахунок у розмірі 85% від вартості перевезення сплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати подачі порожнього рухомого складу на під`їзні колії підприємства під навантаження.

Згідно з п. 3.5 Договору нормативний час перебування вагонів Виконавця на під`їзних коліях навантаження або вивантаження - 48 годин. Починаючи з 49-ї години знаходження Вагонів Виконавця на під`їзних коліях навантаження й/або вивантаження, нараховується плата за користування вагонами Виконавця в розмірі 400,00 (чотириста гривень 00 коп) грн. у тому числі ПДВ за один вагон у добу, при цьому кожна розпочата доба вважається за повну.

Розрахунок плати за користування вагонами Виконавця проводиться по формулі : Плата=Н(доба) х Ваг. Х С(грн.), де Н-наднормативний час користування вагонами; С-базова ставка за 1 вагон/добу; Ваг. - кількість вагонів Виконавця, що простояли понад нормативний час.

Таким чином, сторони умовами договору узгодили, що плата за користування вагонами Виконавця починаючи з 49-ї години знаходження вагонів Виконавця на під`їзних коліях навантаження й/або вивантаження є складовою плати послуг Виконавця за визначеним у Договорі тарифом.

Твердження відповідача, що визначена сума є санкціями суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до приписів ч.1 ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Заявлена ж позивачем сума за актом № 03/22-П від 31.05.2022 є платою за використання вагонів за ціною визначеною п. 3.5 Договору та не є мірою відповідальності.

Щодо непідписання відповідачем акту виконаних робіт № 03/22-П від 31.05.2022, то сторони Договору передбачили наслідки такої поведінки Замовника.

Так, п.2.2.13 Договору на Замовника покладено обов`язок у терміни, встановлені Договором, підписувати та повертати Виконавцю Акт наданих послуг та звірки взаєморозрахунків за фактично надані послуги та інші документи, які потребують підпис Замовника. У випадку несвоєчасного повернення Замовником (протягом 3(трьох) робочих днів з дати одержання від Виконавця) на адресу Виконавця затвердженого (підписаного) Акту наданих послуг і/або без додатка документів, Акт наданих послуг Виконавця вважається прийнятим Замовником без будь-яких зауважень і заперечень.

Відповідно до п.3.7 Договору за фактом знаходження вагонів на під`їзних коліях навантаження й/або вивантаження, Виконавець за звітний період направляє Замовникові Акт наданих послуг з наведеним у ньому обліком часу простою вагонів і нарахованої плати. Замовник зобов`язаний розглянути, підписати й повернути Акт протягом 3 (трьох) робочих днів з дати його одержання, а у випадку своєї незгоди надати мотивовану відмову. У випадку неповернення Акту у встановлений договором термін або немотивованої відмови від підпису Акту, Акт вважається прийнятим Замовником за принципом мовчазної згоди.

Позивачем надано суду належні докази направлення на адресу відповідача акту наданих послуг № 03/22-П від 31.05.2022 разом з вимогою від 23.11.2023 про сплату боргу за Договором №1-425/11-20 від 30.11.2020.

Дані з офіційного сайту Укрпошта підтверджують отримання зазначеного відправлення за трекномером № 610.

В свою чергу відповідач не надав належних доказів на підтвердження виконання п. 5.2 Договору, а саме повідомлення Виконавця протягом 5 календарних днів з моменту їх настання про неможливість виконання зобов`язань до договором унаслідок дії обставин непереборної сили та їх вплив на виконання зобов`язань за Договором, враховуючи, щ позивач заперечує отримання вказаного відповідачем листа № 25/02/22-01 від 25.02.2022.

Також судом враховано, що п.5.2 Договору визначено, що протягом 40 (сорока) календарних днів з дати повідомлення сторона зобов`язана надати оригінал сертифікату про відповідні форс-мажорні обставини виданий Торгово-промисловою палатою України або підтверджуючий документ виданий уповноваженим органом. При цьому термін виконання зобов`язань за даним Договором переносить на термін дії таких обставин. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України. У разі не надання, не повного виконання Стороною цього Договору умов даного пункту, така Сторона позбавляється права посилатися на дію форс-мажорних обставин та зобов`язана дотримуватися умов даного Договору.

Сертифікат № 2300-24-0024 Запорізької торгово-промислової палати датовано 08.01.2024.

Також, суд прийшов до висновку, що твердження відповідача про відсутність обов`язку оплати частини заборгованості в розмірі 869 580,00 грн в зв`язку з його відмовою від Договору з підстав порушення виконавцем строків Договору, також є необґрунтованими.

Зазначена заборгованість виникла у відповідача протягом грудень 2020-лютий 2022, що підтверджено актами виконаних робіт, підписаними сторонами Договору без зауважень.

Поряд з цим, основна частина суми 841 660,84 грн відображена в акті звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2022, який підписано сторонами Договору.

Відповідач у запереченнях стверджує, що до відзиву надав копію листа № 13/05/22-01 від 13.05.2022, відповідно до якого ТОВ «КОМПАНІЯ АНТПРІУС» повідомляє ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» про наступне : «…з Вашого боку були порушені положення договору від 30.11.2020 № 1-425/11-20 про організацію перевезень вантажів. Внаслідок цього були порушені умови доставки вантажів, відвантажених з 06.02.2022-23.02.2022 року, та не забезпечено вчасне їх перевезення до місця призначення. У зв`язку з тим, що споживач втрати інтерес до товару та припинив оплату, повідомляємо Вас про відмову ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» від виконання договору від 30.11.2020 № 1-425/11-20 про організацію перевезень вантажів у зв`язку з втратою економічного інтересу».

Доказів отримання зазначеного листа позивачем, як і доказів його направлення відповідач не надав.

Відповідач, з посиланням на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 08.09.2021 року по справі № 727/898/19 від 26 лютого 2020 року у справі № 910/4391/19, стверджує, що в силу приписів ч. 3 ст. 651 ЦК України договір № 1-425/11-20 від 30.11.2020 є розірваним.

Суд не погоджується з наведеним на підставі такого.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені ст.651 ЦК України.

Так, відповідно д наведеної статті зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, ст. 651 ЦК України пов`язує можливість розірвання договору в односторонньому порядку якщо таке право на таку відмову встановлено договором або законом.

В Договорі № 1-425/11-20 від 30.11.2020 сторони визначили право розірвати Договір до закінчення терміну його дії шляхом укладання відповідної додаткової угоди до нього ( п. 9.3).

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що додаткових угод щодо розірвання Договору не укладалось, в судовому порядку Договір також не розірвано.

Таким чином Договір № 1-425/11-20 від 30.11.2020 є чиним.

Щодо решти заперечень відповідача проти обгрунтованості заявлених позивачем вимог, суд вважає небхідним назначити настпне.

Відповідач зазначив, що позивач надав до суду копію договору, де підроблено підпис керівника відповідача. За його твердженням керівник відповідача не підписував кожну сторінку договору.

На виконання ухвали суду від 05.06.2024 Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України проведено почеркознавчу експертизу, на вирішення якої було поставлено питання: чи виконано підпис від імені Дорошенко Інни Анатоліївни у Договорі № 1-425/11-20 про організацію перевезень вантажів від 30 листопада 2020 року, на сторінках 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 (знизу сторінок, в нижньому правому куті) саме Дорошенко Інною Анатоліївною чи іншою особою?

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/19975-ПЧ від 01.11.2024 підписи, які містяться у договорі № 1-425/11-20 про організацію перевезень вантажів від 30 листопада 2020 року, на сторінках 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 (знизу сторінок, в нижньому правому куті) виконано, ймовірно, не Дорошенко Інною Анатоліївною, а іншою особою.

При цьому, ТОВ «КОМПАНІЯ АНТПРІУС» не забезпечило явку в судове засідання директора Дорошенко І.В., в зв`язку з чим експериментальні зразки підпису Дорошенко Інни Анатоліївни, за клопотанням експерта для дослідження представлено не було.

Позивачем, в свою чергу надано до матеріалів справи висновок експерта № КСЕ-19-24/28912 від 01.05.2024, відповідно до якого підпис на останній (восьмій) сторінці договору про організацію перевезень № 1-425/11-20 від 30.11.2020 від імені І.А. Дорошенко та підписи на кожній сторінці (з першого по сьому) у нижньому правому куті- виконані однією особою. Друкований текст, який розташований на чотирьох аркушах з обох сторін (на першій, другій, третій, четвертій, п`ятій, шостій, сьомій та восьмій сторінки) договору про організацію перевезень вантажів № 1-425/11-20 від 30.11.2020 року, укладеного між ТОВ «РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС» та ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС», виконано за допомогою одного знаководрукувального пристрою, за типом принтеру (багатофункціонального пристрою) .

Щодо вищенаведених висновків експертів, слід зазначити, що в силу приписів ст.104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Посилання відповідача на те, що позивачем було внесено до Договору правки у статтях, які стосуються його відповідальності за строки доставки вантажів не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Копія договору представлена відповідачем (а.с 187-189 т.2) є аналогічною за змістом договору наданому позивачем. Також слід зазначити, що,відповідач не вказує які саме пункти договору змінено позивачем та як саме.

Суд зазначає, що надана відповідачем заява свідка - заява директора ТОВ «КОМПАНІЯ АНТАРІУС» ОСОБА_1 не є належним та допустимим доказом у даній справі.

Відповідно д ч.2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

Предметом доказування у даному спорі про стягнення заборгованості за договором про надання послуг є обставини надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом та наявність здійсненої оплати обумовлених послуг.

Належними в силу приписів ст. 76 ГПК України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Допустимими за ст. 77 ГПК України є докази, які підтверджують обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування і не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, суд вважає, що з наданих відповідачем 06.01.2025 до матеріалів справи скрін-копій про наявність файлів на диску не можливо встановити чи направлялись зазначені документи на електронну пошту позивача.

Обставини отримання електронною поштою документів мають підтверджуватися електронним листуванням, витягами з поштових сервісів тощо, які достеменно підтверджують факт відправлення однією стороною іншій стороні відповідного листа з конкретним вмістом.

Обставини направлення листів електронним листуванням мають підтверджуватися витягами з поштових сервісів тощо, які достеменно підтверджують факт відправлення однією стороною іншій стороні відповідного листа з конкретним вмістом - у разі направлення листів шляхом використання електронних сервісів листування.

Відповідачем таких доказів не надано.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем оплата за отримані послуги за Договором здійснена частково в розмірі 755 773 699,16 грн, що підтверджується банківськими виписками із зазначенням в графі "призначення платежу" - "оплата за послуги перевензення вантажів залізничним транспортом, згідно договору №1-425/11-20 від 30.11.2020".

Згідно з п. 3.3 Договору оплата послуг вартості Виконавця здійснюється Замовником у наступному порядку: 15% від вартості перевезення сплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати відправки вагонів в порожньому стані під навантаження згідно заявки Замовника; остаточний розрахунок у розмірі 85% від вартості перевезення сплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати подачі порожнього рухомого складу на під`їзні колії підприємства під навантаження.

Судом встановлено, що акти приймання -передачі наданих послуг за договором містять інформацію про сторони, що його підписали, назву та обсяг наданих послуг, одиниці виміру, маршрут перевезення, номер вартість з ПДВ та загальну суму акту, тобто відповідає всім ознакам та містить всі необхідні реквізити первинного документу, а отже підтверджує обставини, викладені в такому акті.

Надання позивачем відповідачу послуг за договором та підписання відповідачем відповідних актів надання послуг без зауважень щодо обсягу та вартості наданих послуг призвело до виникнення у позивача як виконавця права на отримання від відповідача плати за фактично надані послуги, що передбачає в тому числі правомірне очікування виконавця (позивача) того, що замовник (відповідач) здійснить оплату вартості фактично наданих послуг, та включає виникнення у виконавця (позивача) відповідного економічного активу (дебіторської заборгованості на суму вартості наданих послуг), який був оформлений складеними без зауважень первинними документами (підписаними актами надання послуг).

Тобто, відповідач, прийнявши від позивача послуги за договором та підписавши без зауважень відповідні акти надання послуг, в подальшому в розумний строк і не оплатив вартість послуг позивачу.

Суд при цьому відмічає, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду (зокрема, постанови Верховного Суду у справі №904/3315/18 від 24.10.2019, у справі №917/803/18 від 15.05.2019) однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Так, принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Враховуючи викладене, доводи відповідача у спорі про те, що у нього відсутній обов`язок платити за Договором в зв`язку з односторонньою відмовою від договору та настанням форс-мажорних обставин, судом відхиляються, оскільки, по-перше, частина заборгованості в розмірі 788 400 грн не є мірою відповідальності, а сумою основного боргу, тому особа, яка порушила зобов`язання, не звільняється від обов`язку його виконання, по-друге, договір є чинним, відповідачем не дотримано порядку для його розірвання, а зобов`язання сторін за договором не є припиненими.

Таким чином, надані позивачем докази у їх сукупності є належними доказами, які підтверджують факт виникнення у відповідача зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг за Договором № 1-425/11-20 від 30.11.2020.

До того ж, часткова оплата (в більшій її частині) наданих послуг свідчить про підтвердження відповідачем факту їх отримання.

Відповідач доказів належного виконання умов Договору в частині своєчасного і повного розрахунку за надані послуги суду не надав, так само і не надав свого контррозрахунку суми основної заборгованості, заявленої до стягнення.

Отже, відповідач порушив взяті на себе за умовами Договору зобов`язання та вимоги чинного законодавства.

Статтею 3 ЦК України закріплено, що одним із основних принципів цивільного права є принцип добросовісності, розумності та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Також, у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 657 980 грн. за Договором № 1-425/11-20 про організацію перевезення вантажів від 30.11.2020 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ АНТАРІУС" (69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 119, кв. 207, ідентифікаційний код 35888565) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЙЛ ЛОДЖИСТІКС" (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, корп. 2, ідентифікаційний код 40637393) 1 657 980 грн (один мільйон шістсот п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень) заборгованості за договором, 19 895,76 грн (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень 76 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текс рішення складено та підписано після виходу судді з відпустки, лікарняного 07.04.2025.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.