номер провадження справи 26/8/20-21/38/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.04.2025 Справа № 908/713/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Заявник 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69063, , ел. пошта , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, представник - Неудачін Р.В., ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

Кредитори:

1. (заявник 1) Комунальне підприємство "Водоканал" (вул. Святого Миколая, 61, м. Запоріжжя, 69002, , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

2. Приватне підприємство "Піранья" (вул. Фортечна, 53, м. Запоріжжя, 69002, , не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

3. Концерн "Міські теплові мережі" (бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

4. (заявник 3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

Банкрут - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грааль" (вул. Руставі, 12, м. Запоріжжя, 69093, код в ЄДР 32119653, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

Ліквідатор - Загрія Р.О. (а/с 107, м. Запоріжжя, 69019, має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС)

про банкрутство

Суддя Черкаський В.І.

Без участі представників сторін

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 13.03.2025 прийнято до розгляду клопотання ліквідатора (вх. № 5456/08-08/25 від 11.03.2025). Призначено судове засідання для розгляду звіту ліквідатора, клопотання ліквідатора (вх. № 5456/08-08/25 від 11.03.2025), заяв ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" від 13.06.2024 (вх. № 12408/08-08/24 від 13.06.2024) та Комунального підприємства "Водоканал" (вх. № 7464/08-08/24 від 04.04.24) на 07.04.2025, 14 - 00.

07.04.2025 до суду від кредитора ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 7306/08-08/25 від 07.04.2025) про відвід судді Черкаського В.І. наступного змісту: "Господарським судом Запорізької області, в особі судді Черкаського Володимира Івановича розглядається справа № 908/713/20 про банкрутство ТОВ "Грааль". Згідно п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Я, ОСОБА_1., вважаю, що суддя Черкаський В.І. не може розглядати дану справу і підлягає відводу, оскільки існують обставини, які викликають у мене сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Черкаського В.І. щодо розгляду цієї справи, з огляду на наступне: 14.03.2025 р., я. ОСОБА_1 , як конкурсний кредитор та людина з інвалідністю 1-ї групи звернувся до господарського суду Запорізької області у справу № 908/713/20 із заявою про роз`яснення судового рішення (далі - Заява), за якою просив суд:1. Роз`яснити мені, ОСОБА_1 з яких підстав суд ухвалою від 13.05.2025 р. по справі № 908/713/20 прийняв до розгляду клопотання ліквідатора (вх. № 5456/08-08/25 від 11.03.2025), та призначив судове засідання для розгляду звіту ліквідатора, клопотання ліквідатора (вх. № 5456/08-08/25 від 11.03.2025), заяв ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" від 13.06.2024 (вх. № 12408/08-08/24 від 13.06.2024) та Комунального підприємства "Водоканал" (вх. № 7464/08-08/24 від 04.04.24), на 07.04.2025 об 14 - 00 год. (далі - Ухвала), при тому, шо в день прийнятті Ухвали у Господарському суді Запорізької області матеріали справи № 908/713/20 про банкрутство ТОВ "Грааль" були відсутні. Тобто, Ухвала прийнята суддею без матеріалів справи. 2. Роз`яснити мені, ОСОБА_1 порядок і строки оскарження Ухвали. Згідно п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Відповідно до ч. 3 ст.240 ГПК України головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. Згідно ч. 1 ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Крім того, ч. 3 ст. 245 ГПК України передбачено те, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Не зважаючи на положення ч. 3 ст. 245 ГПК України суддя Черкаський В.І. з 14.03.2025 р. і до цього часу (пройшло 18 днів) мою Заяву безпідставно не розглянув, та не прийняв за результатом її розгляду відповідну ухвалу, яка в силу положень ч. 4 ст. 245 ГПКУ України може бути мною оскаржена. При таких обставинах, мені до цього часу залишається не зрозумілим - з яких законних підстав суд Ухвалою прийняв до розгляду клопотання ліквідатора (вх. № 5456/08-08/25 від 11.03.2025), та призначив судове засідання для розгляду звіту ліквідатора, клопотання ліквідатора (вх.№ 5456/08-08/25 від 11.03.2025), заяв ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" від 13.06.2024 (вх. № 12408/08-08/24 від 13.06.2024) та Комунального підприємства "Водоканал" (вх. № 7464/08-08/24 від 04.04.24) на 07.04.2025 об 14-00 год., за відсутності в Господарському суді Запорізької області матеріалів справи № 908/713/20 про банкрутство ТОВ "Грааль", а також мені, ОСОБА_1 залишаються не відомими порядок і строки оскарження Ухвали, у зв`язку з чим до цього часу Ухвала мною не оскаржена. Наведені дії та бездіяльність судді Черкаського В.І. викликають у мене ОСОБА_1 сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Черкаського В.І. при розгляді справи № 908/713/20, тому вважаю, що суддя Черкаський В.І. не може розглядати справу № 908/713/20 і підлягає відводу. Велика Палата Верховного Суду у п. п. 110, 115 постанови від 01.07.2021 р. провадження № 11-105сап21 дійшов до наступних висновків: "Статтями 9, 10 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя під час здійснення правосуддя не повинен допускати проявів неповаги до людини за ознаками раси, статі, національності, релігії, політичних поглядів, соціально-економічного становища, фізичних вад тощо та дозволяти цього іншим. Суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя. Однак Велика Палата Верховного Суду погоджується з твердженнями Першої Дисциплінарної палати ВРП про те, що суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законодавством, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб. Повага виявляється у шанобливому ставленні до людей, із врахуванням їхніх особистостей, інтересів, життєвого досвіду. Суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя. У цьому контексті суддям треба пам`ятати, що присутні у залі засідання особи постійно вивчають і оцінюють поведінку суддів, кожен жест судді, дію, погляд, слово. Саме тому в судовому засіданні суддя повинен говорити якомога менше і суто в межах, визначених процесуальним законом, не поводити себе зверхньо, не моралізувати, не проводити порівнянь, вміти слухати і своєчасно ставити запитання, з`ясовуючи лише необхідні деталі для розгляду справи по суті. При дослідженні обставин справи у судовому засіданні він не повинен висловлювати своєї оцінки, критичних зауважень".

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (і) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein V. Switzerland). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру" (Kyprianou v. Cyprus). У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється", адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium). Враховуючи наведене, керуючись ст. 35 ГПК України, ПРОШУ: Відвести суддю Черкаського Володимира Івановича від розгляду справи № 908/713/20 господарського суду Запорізької області".

За результатами розгляду заяви судом у засіданні 07.04.2025 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали від 07.04.2025.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу встановлений статтею 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені ст. 35 ГПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд знаходить, що заява заявника не узгоджується з приведеними положеннями, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що заява про відвід судді Черкаського В.І. зводиться саме до виклику сумніву у заявника в об`єктивності та неупередженості судді.

Крім того, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Отже, даними приписами встановлено, що відвід повинен бути саме вмотивованим і, що встановлення обставин, вказаних саме у пунктах 1 - 4 частини першої статті 35 цього Кодексу, а не пункту 5 вказаної частини, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Обставини для відводу, вказані у пунктах 1 - 4 частини першої статті 35 ГПК України, статті 36 цього Кодексу, судом не встановлені.

Статтею ст. 43 ГПК України унормовано, що учасники судового процесу (їх представники) повинні добросовісно користуватись процесуальними правами.

Підстави для задоволення заяви про відвід судді повинні ґрунтуватися з посиланням на обставини із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують; не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також твердження представника сторони, які не ґрунтуються на нормах процесуального законодавства України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року встановлено, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи, якими заявник обґрунтував заяву про відвід не можуть бути підставою для відводу у відповідності до ст. ст. 35, 36 ГПК України.

Відповідно до вимог статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Пунктом 13 ст. 32 ГПК України визначено, що справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 13 ГПК України суду надано право, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керувати ходом судового процесу.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення.

Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства в судах окремих судових юрисдикцій.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

17.03.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява (вх. № 5866/08-08/25 від 17.03.2025), просив: 1. Роз`яснити мені, ОСОБА_1 з яких підстав суд ухвалою від 13.05.2025 р. по справі № 908/7123/20 прийняв до розгляду клопотання ліквідатора (вх. № 5456/08-08/25 від 11.03.2025) та призначив судове засідання для розгляду звіту ліквідатора, клопотання ліквідатора (вх. № 5456/08-08/25 від 11.03.2025), заяв ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" від 13.06.2024 (вх. № 12408/08-08/24 від 13.06.2024) та Комунального підприємства "Водоканал" (вх. № 7464/08-08/24 від 04.04.24), на 07.04.2025 об 14 - 00 год., за відсутності в Господарському суді Запорізької області матеріалів справи № 908/713/20 про банкрутство ТОВ "Грааль". 2. Роз`яснити мені, ОСОБА_1 порядок і строки оскарження ухвали від 13.05.2025 р. по справі № 908/7123/20".

Згідно статті 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Ухвалою від 02.04.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх. № 5866/08-08/25 від 17.03.2025) відмовлено. Ухвалу від 02.04.2025 направлено до електронного кабінету ОСОБА_1 та отримано ним 03.04.2025 (05:23). Зазначена ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 02.04.2025 з урахуванням відпустки судді (21.03.2025 - 01.04.2025).

Суд дійшов висновку, що заявником не надано суду доказів, які викликають сумнів у неупередженості судді (відповідно до ст. ст. 35, 36, 38 ГПК України), а лише надається оцінка діям судді вчинення яких регламентовано чинним ГПК України (під час розгляду справи) у зв`язку з чим, заява про відвід є процесуально необґрунтованою.

За вказаних обставин, у задоволенні заяви кредитора ОСОБА_1 (вх. № 7306/08-08/25 від 07.04.2025) про відвід судді Черкаського В.І. слід відмовити.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 35-36, 38 - 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У заяві кредитора ОСОБА_1 (вх. № 7306/08-08/25 від 07.04.2025 від 07.04.2025) про відвід судді Черкаського В.І. у справі № 908/713/20 відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику (до електронного кабінету).

Ця ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 08.04.2025 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ