ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025м. ДніпроСправа № 904/384/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4 Д, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» (49007, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Бориса Кротова, буд. 9а, )

про стягнення 116 461,21 гривень

Суддя Дичко В.О.

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» про стягнення 116 461,21 грн, у тому числі заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 101 644,68 грн, інфляційних втрат у сумі 11 732,95 грн, 3% річних у сумі 2 867,54 грн та витрат на припинення постачання електричної енергії в сумі 216,04 гривень.

Витрати зі сплати судового збору просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» належним чином не виконано умови договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг щодо своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії за грудень 2023 року лютий 2024 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/384/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2025 у справі №904/384/25, що направлена на адресу відповідача, 14.02.2025 повернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з відміткою Акціонерного товариства «Укрпошта» від 12.02.2025 «адресат відсутній за вказаною адресою» (поштове відправлення № 508, а.с. 44-49).

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (відповідь № 1092221 від 04.02.2025, а.с. 40-41) місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг»: 49007, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Бориса Кротова, буд. 9а, тобто поштову кореспонденцію судом направлено за місцем державної реєстрації відповідача.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 указав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» вважається таким, що повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2025 про відкриття провадження у справі № 904/384/25, з урахуванням вимог ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, судом запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Будь-яких клопотань про продовження зазначеного процесуального строку в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» не надходило, поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з абз. 1 ч. 2 ст. 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Господарський суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» не скористалось своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, тому вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Ураховуючи предмет та підстави позову в даній справі, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позовну заяву, так і доказів, у разі їх наявності, чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» не зроблено, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, беручи до уваги принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом, у межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 «Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження» цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ураховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» не скористалось наданим законом правом на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Керуючись приписами ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є встановлення обставин приєднання відповідача до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, строк дії договору, умови постачання електричної енергії, порядок та строк оплати за поставлену електроенергію, періоди прострочення, наявність/відсутність заборгованості.

Позивач відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), від 14.03.2018 № 312 (з наступними змінами та доповненнями, далі Правила), постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

У червні 2018 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на підставі постанови НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Згідно з п. 1.2.8 Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до абз. 1 п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на вебсайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно з абз. 5 п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг опублікований у газеті «Вісті Придніпров`я» від 06.11.2018 № 84 (1984) та розміщений на офіційному вебсайті постачальника за посиланням: http://dnep.com.ua (наразі http://dp.yasno.com.ua).

19 квітня 2022 року на підставі заяви-приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» (а.с. 26) між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» (далі споживач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 17-24, далі Договір).

Споживач у заяві-приєднанні обрав комерційну пропозицію «Універсальна» постачальника універсальних послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» для малих непобутових споживачів, що є додатком 2 до Договору (а.с. 21-24, далі Комерційна пропозиція).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.1 Договору за цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 3.4 Договору датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні.

Згідно з абзацом 1 пункту 5.1 Договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору.

Відповідно до пункту 5.7 Договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Згідно з пунктом 5.8 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5.10 Договору оплата рахунку постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Згідно з пунктом 5.13 Договору споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії постачальника.

При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію споживачу постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.

Відповідно до абзацу 1 розділу 4 Комерційної пропозиції оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Відповідно до абзацу 1 розділу 5 Комерційної пропозиції 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Згідно з абзацом 5 розділу 5 Комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

На підставі абзацу 6 розділу 5 Комерційної пропозиції виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду споживачем в сервісі «Особистий кабінет». За умовами цієї комерційної пропозиції споживач має обов`язок зареєструватись в сервісі «Особистий кабінет» та користуватись відповідним сервісом.

Згідно з абзацом 8 розділу 5 Комерційної пропозиції у разі неотримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

На підставі підпункту 1 пункту 6.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пункту 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Згідно з розділом 6 Комерційної пропозиції за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією Комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Відповідно до пункту 13.1 Договору цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Згідно із заявою-приєднанням до Договору (а.с. 26) початок постачання електроенергії з 19.04.2022 року.

Відповідно до абзаців 6, 7 розділу 10 Комерційної пропозиції Договір на умовах цієї Комерційної пропозиції укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або розірвання.

Договір може бути розірвано або припинено і в інший термін за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, визначеному законодавством України та цим Договором, але в будь-якому випадку Договір діє до повної оплати заборгованості по Договору, включаючи штрафні санкції.

Згідно з абзацом 10 розділу 12 Комерційної пропозиції у разі суперечностей (невідповідності) будь-якої з умов Договору умовам, викладеним в цій Комерційній пропозиції, застосовуються умови цієї Комерційної пропозиції.

Згідно з абзацом 14 розділу 12 Комерційної пропозиції у разі припинення дії Договору з підстав, передбачених Договором, Договір продовжує діяти в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цим Договором з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, інших санкцій.

Згідно з п.п. 4.3, 4.13, пп. 33, 34 п. 5.1.2 Правил обсяги споживання електричної енергії підтверджуються адміністратором комерційного обліку, функції якого виконує відповідний оператор системи розподілу.

Згідно з даними, отриманими від оператора системи розподілу Приватного акціонерного товариства «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія», Товариством з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» у грудні 2023 року лютому 2024 року спожито електричну енергію обсягом 22 489 кВт*год, у тому числі у грудні 2023 року 10302кВт*год, у січні 2024 року 10 789 кВт*год, у лютому 2024 року 1 398 кВт*год (а.с. 15-16).

З урахуванням спожитих відповідачем обсягів електричної енергії, постачальником сформовані та направлені споживачу рахунки за електроенергію на суму 166 932,68 грн (а.с. 28-29):

- рахунок № 87 від 31.12.2023 (розрахунковий період грудень 2023 року) на суму 75 288 грн (з ПДВ), кінцева дата сплати рахунку 12.01.2024;

- рахунок № 18 від 31.01.2024 (розрахунковий період січень 2024 року) на суму 81 025,99 грн (з ПДВ), кінцева дата сплати рахунку 13.02.2024;

- рахунок № 91 від 29.02.2024 (розрахунковий період лютий 2024 року) на суму 10 618,69 грн (з ПДВ), кінцева дата сплати рахунку 13.03.2024 року.

Крім того, в лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» звернулось до оператора системи розподілу Приватного акціонерного товариства «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» з вимогою про відключення об`єкта Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» від електропостачання у зв`язку з порушенням споживачем строків оплати за Договором.

Надання послуги з припинення постачання електричної енергії по об`єкту відповідача підтверджується актом № від 14.02.2024 приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг), підписаним Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Приватним акціонерним товариством «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія», та рахунком № від 14.02.2024 на суму 216,04 грн (з ПДВ) на оплату послуги відключення електроустановок (а.с. 30).

Позивач указує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» частково сплатило заборгованість за спожиту електроенергію за грудень 2023 року в сумі 65 288 гривень.

Таким чином, заборгованість відповідача за спожиту у грудні 2023 року лютому 2024 року електричну енергію становить 101 644,68 грн (166 932,68 грн 65 288 грн) та витрати позивача на припинення постачання електричної енергії 216,04 гривень.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі, є господарськими зобов`язаннями, тому на підставі ч. 2 ст. 4, ст.ст. 173-175, 193 Господарського кодексу України до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (п. 15).

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

З огляду на положення абзацу 1 пункту 5.10 Договору та розділу 5 Комерційної пропозиції, строк оплати за спожиту електричну енергію є таким, що настав.

Згідно з абз. 2 п. 7.12 Правил витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем, якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.

Відповідно до підпунктів 1, 3 пункту 7.1 Договору постачальник має право:

- отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього Договору;

- ініціювати припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором, та чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 1 пункту 5.11 Договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному Правилами.

Згідно з пунктом 8.1 Договору постачальник має право звернутися до оператора системи з вимогою про відключення об`єкта споживача від електроживлення у випадку порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію за цим Договором, у тому числі за графіком погашення заборгованості.

Відповідно до пункту 8.2 Договору припинення електропостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за спожиту електричну енергію за цим Договором.

Згідно з пунктом 8.3 Договору відновлення постачання електричної енергії споживачу може бути здійснено за умови повного розрахунку споживача за спожиту електричну енергію за цим Договором або складання сторонами графіка погашення заборгованості на умовах цього Договору та відшкодування витрат постачальника на заходи з припинення та відновлення постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів оплати заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 101 644,68 грн та витрат на припинення постачання електричної енергії в сумі 216,04 грн Товариство з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» не надало, доказів, наведених в обґрунтування позову, не спростувало.

Таким чином, надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем за спожиту за грудень 2023 року лютий 2024 року електроенергію в сумі 101 644,68 грн та витрат на припинення постачання електричної енергії в сумі 216,04 грн, враховуючи відсутність доказів такої оплати та заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг», є більш вірогідними, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 101 644,68 грн та витрат на припинення постачання електричної енергії в сумі 216,04 грн підлягають задоволенню.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» нарахувало та заявило до стягнення за період з 13.01.2024 до 22.01.2025 інфляційні втрати в сумі 11 732,95 грн та 3% річних у сумі 2 867,54 гривень.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Аналогічні правові висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 646/14523/15-ц та № 703/2718/16-ц, від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

За змістом статей 509, 524, 533 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Подібні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути інфляційні втрати в сумі 11 732,95 грн з січня до грудня 2024 року.

З приводу вказаної позовної вимоги суд зазначає таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в п. 28 постанови від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" 100 грн = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

При цьому вказано, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Ураховуючи вищевикладене, Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» інфляційні втрати нараховані правильно.

Отже, позовна вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню в сумі 11 732,95 гривень.

Перевіркою судом правильності розрахунків 3% річних арифметичних помилок не виявлено, тому позовна вимога про стягнення 3% річних у сумі 2 867,54 грн підлягає задоволенню.

З урахуванням установлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 116 461,21 грн, у тому числі заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 101 644,68 грн, інфляційні втрати в сумі 11 732,95 грн, 3% річних у сумі 2 867,54 грн та витрати на припинення постачання електричної енергії в сумі 216,04 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг».

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» про стягнення 116 461,21грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тракселлінг» (49007, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Бориса Кротова, буд. 9а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, буд. 4 Д, ) 116 461,21 грн (сто шістнадцять тисяч чотириста шістдесят одна гривня 21 копійка), в тому числі заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 101 644,68 грн (сто одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 68 копійок), інфляційні втрати в сумі 11 732,95 грн (одинадцять тисяч сімсот тридцять дві гривні 95 копійок), 3% річних у сумі 2 867,54 грн (дві тисячі вісімсот шістдесят сім гривень 54 копійки), витрати на припинення постачання електричної енергії в сумі 216,04 грн (двісті шістнадцять гривень 04 копійки), судовий збір у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 07.04.2025.

Суддя В.О. Дичко