ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. Справа№ 910/15728/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - Кириченко Р.Ю.,

від відповідача - Данилова К.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант 7 ЛТД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 про забезпечення позову у справі №910/15728/24 (суддя Ващенко Т.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗНДБ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант 7 ЛТД" про витребування майна.

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗНДБ" про забезпечення позову (до подання позовної заяви), відповідно до прохальної частини якої заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 31, загальною площею (кв.м): 1453,2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -000):

Громадська будівля літ. "А" загальною площею 141,4 кв.м;

Громадська будівля літ. "Г" загальною площею 246,7 кв.м;

Громадська будівля літ. "Д" загальною площею 175,7 кв.м;

Громадська будівля літ. "Ж" загальною площею 227,3 кв.м;

Громадська будівля літ. "З" загальною площею 442,2 кв.м;

Громадська будівля літ. "И" загальною площею 72,8 кв,м;

Громадська будівля літ. "К" загальною площею 147,1 кв.м.,

та заборони будь-яким особам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 31, загальною площею (кв.м): 1453,2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000)

Громадська будівля літ. "А" загальною площею 14.1,4 кв.м;

Громадська будівля літ. Т" загальною площею 246,7 кв.м;

Громадська будівля літ. "Д" загальною площею 175,7 кв.м;

Громадська будівля літ. "Ж" загальною площею 227,3 кв.м;

Громадська будівля літ. "3м загальною площею 442,2 кв.м;

Громадська будівля літ. "И" загальною площею 72,8 кв.м;

Громадська будівля літ. "К" загальною площею 147,1 кв.м.:

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник вказує, що він має намір подати позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант 7 ЛТД" про витребування з чужого незаконного володіння означеного нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 31, загальною площею 1453,2 кв.м.

Заявник вказує, що позов про витребування майна з незаконного володіння буде пред`являтися до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант 7 ЛТД", оскільки останній незаконно володіє об`єктами нерухомого майна внаслідок вчинення шахрайських дій та порушує права дійсного власника цього майна (заявника) та фактично надає можливість третім особам використовувати його на власний розсуд та розпоряджатися ним.

Так, право власності на означене нерухоме майно за заявником 27.01.2022 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Національною поліцією здійснюється розслідування кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 09.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190. ч. 1 ст. 158, ч. 4 ст. 358 КК, в якому досліджується факт підробки та використання підроблених документів під час проведення державної реєстрації об`єктів нерухомого майна:

групи нежитлових приміщень № 1 та № 2 в літері "А" - 141,4 кв.м.,

групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літері "Г" -246, 7 кв.м.,

групи нежитлових приміщень № 1 - № 6 в літ. "Д" -175,7 кв.м.,

групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. "Ж" - 227,3 кв.м.,

групи нежитлових приміщень № 1 - № 4 в літ. "З" - 442,2 кв.м.,

групи нежитлових приміщень № 1 в літ.- "И" - 72,8 кв.м.,

групи нежитлових приміщень № 1 в літ. "К" - 147,1 кв.м., розташованих за адресою: Броварський проспект, 31 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), з метою подальшого відведення земельної ділянки по пр. Броварському, 31 в м. Києві.

10.12.2024 заявник звернувся до органу досудового розслідування із заявою про залучення в якості потерпілого до участі у кримінальному провадженні за №0000052 від 09.06.2021.

Із поданої заяви слідує, що в ході кримінального провадження встановлено, що шляхом шахрайських дій, відповідач заволодів даними об`єктами нерухомого майна, а саме, встановлено факт неукладення договору купівлі-продажу б/н від 10.12.2003, відповідно до якого Українське закрите акціонерне товариство по туризму та екскурсіях "Укрпрофтур" Дочірнє підприємство автокемпінг "Київ" продало, а товариство з обмеженою відповідальністю "Будпарк" придбало спірні об`єкти нерухомого майна; ТОВ "Будпарк", не маючи права розпоряджатися об`єктами нерухомого майна, в т.ч. його відчужувати, уклало договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 20.12.2018 за № 8847 з ОСОБА_1 ; у подальшому, рішенням засновника ОСОБА_1 передано дане майно до Статутного (складеного) капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант 7 ЛТД" від 10.04.2019.

Таким чином, заявник стверджує про наявність підстав вважати, що ТОВ "ГРАНТ 7 ЛТД" незаконно заволоділо об`єктами нерухомого майна, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЗДНБ", за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 31, у зв`язку з чим останній має намір звернутись до суду з позовом про витребування цього майна з незаконного володіння відповідача.

Заявнику стало відомо, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/10228/21 від 12.01.2022 накладено арешт на нерухоме майно групи нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Броварський проспект, 31.

07.11.2024 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва за клопотанням представника ТОВ "ГРАНТ 7 ЛТД" було скасовано даний арешт.

Також, заявник зазначає, що йому стало відомо, що Державною податковою службою України було накладено арешт на спірне нерухоме майно, який ТОВ "ГРАНТ 7 ЛТД" оперативно зняв, для можливих подальших дій з відчуженням майна.

За доводами заявника, такі дії свідчать про прагнення відповідача на незаконне розпорядження та відчуження в подальшому об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: Броварський проспект, 31.

Заявник вказує, що спірні нежитлові приміщення є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна, яке перебуває у його власності, а за ТОВ "ГРАНТ 7 ЛТД" зареєстроване право власності на майно, яке належить заявнику, але під іншою поштовою адресою та площею.

За доводами заявника, перебування спірного майна у власності ТОВ "ГРАНТ 7 ЛТД" створює передумови для подальшої його передачі цією особою у власність або в користування іншим особам. А подальше відчуження та перереєстрація спірного майна ТОВ "ГРАНТ 7 ЛТД" до закінчення розгляду позову про витребування спірного майна призведе до неможливості виконати рішення суду (в разі задоволення позову) та захистити права позивача в межах одного судового провадження без нових звернень позивача до суду.

Отже, існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною відчуження нерухомого майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення про витребування його з володіння відповідача в разі задоволення такого позову.

Вказане за доводами заявника свідчить про наявність підстав для вжиття заявлених ним заходів забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/15728/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗНДБ" про забезпечення позову (до подання позовної заяви) задоволено; накладено арешт на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 31, загальною площею (кв.м): 1453,2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -000):

- Громадська будівля літ. "А" загальною площею 141,4 кв.м;

- Громадська будівля літ. "Г" загальною площею 246,7 кв.м;

- Громадська будівля літ. "Д" загальною площею 175,7 кв.м;

- Громадська будівля літ. "Ж" загальною площею 227,3 кв.м;

- Громадська будівля літ. "З" загальною площею 442,2 кв.м;

- Громадська будівля літ. "И" загальною площею 72,8 кв,м;

- Громадська будівля літ. "К" загальною площею 147,1 кв.м.;

заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 31, загальною площею (кв.м): 1453,2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000):

- Громадська будівля літ. "А" загальною площею 14.1,4 кв.м;

- Громадська будівля літ. Т" загальною площею 246,7 кв.м;

- Громадська будівля літ. "Д" загальною площею 175,7 кв.м;

- Громадська будівля літ. "Ж" загальною площею 227,3 кв.м;

- Громадська будівля літ. "3м загальною площею 442,2 кв.м;

- Громадська будівля літ. "И" загальною площею 72,8 кв.м;

- Громадська будівля літ. "К" загальною площею 147,1 кв.м.

При прийнятті вказаної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на наявність спору про право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 31, загальною площею 1453,2 кв. м, врахувавши підстави виникнення такого спору, а також вчинення ТОВ "ГРАНТ 7 ЛТД" дій, спрямованих на зняття обмежень у розпорядженні таким спірним майном, ухвалення рішення суду про задоволення позову не призведе до реального та ефективного захисту порушених прав позивача, у разі відчуження відповідачем спірного майна та зміни власника такого майна.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на відсутність доказів володіння позивачем спірним майном, на яке накладено арешт, а також вказує про недоведеність заявником наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову.

В судове засідання прибув представник апелянта - відповідача у справі та надав пояснення, якими підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача надав пояснення, якими заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову унормовані у статті 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями частини 1 якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (частина 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (пункт 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 01.05.2023 у справі №914/257/23, від 06.03.2023 у справі № 916/2239/22.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Верховний Суд у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22 вказав, що можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

У даному випадку, між сторонами наявний спір про право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 31, загальною площею 1453,2 кв.

Заявлено позов про витребування цього майна.

Вказане майно зареєстровано за відповідачем.

Отже, можливість ним розпорядитися в будь-який момент є беззаперечною.

З огляду на викладене, доводи скаржника про недоведеність заявником наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, відхиляються судом.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Стосовно доводів про відсутність доказів володіння позивачем спірним майном, на яке накладено арешт, колегія суддів вказує, що такі обставини підлягають встановленню при розгляді справи по суті, оскільки входять в предмет доказування за позовом про витребування майна.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника - відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грант 7 ЛТД" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 про забезпечення позову у справі №910/15728/24 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи перебування судді Пономаренко Є.Ю. у відпустці з 25.03.2025 по 28.03.2025, судді Барсук М.А. - з 27.03.2025 по 28.03.2025, з 31.03.2025 по 04.04.2025 та судді Руденко М.А. - 07.04.2025) складена: 08.04.2025 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко