ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"25" березня 2025 р. Справа№ 910/8198/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 25.03.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 (повний текст рішення складено 20.12.2024)

у справі №910/8198/24 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби та Калинівської міської ради

до Комунального підприємства «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради Вінницької області

та Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут»

про визнання недійсним договору та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури (далі за текстом - прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом в інтересах держави в особі Північного офісу Держаудитслужби (далі за текстом - позивач 1) та Калинівської міської ради (далі за текстом - позивач 2) до Комунального підприємства «Калинівська центральна районна лікарня» Калинівської міської ради Вінницької області (далі за текстом - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (далі за текстом - відповідач 2) про визнання недійсним Договору про постачання електричної енергії споживачу від 10.04.2023 № 41АВ200-1173-23/114, укладеного між відповідачами (далі за текстом - Договір); стягнення з відповідача 2 на користь відповідача 1 грошових коштів у розмірі 54 638,17 грн, а з відповідача 1 одержані ним за рішенням суду грошові кошти у сумі 54 638,17 грн в дохід держави та з відповідача 2 на користь Вінницької обласної прокуратури 6 056,00 грн судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор посилається на укладення відповідачами Договору без додержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, оскільки відповідач 2 на стадії проведення процедури закупівлі UA-2023-03-24-006386-a зазначив недостовірну інформацію, а тому спірний Договір має бути визнано судом недійсним на підставі статті 228 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), із застосуванням наслідків недійсності правочину відповідно до статті 216 та частини 3 статті 228 ЦК України. Підставою для звернення прокурора до суду із даним позовом стало порушення інтересів держави щодо порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель та нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави.

Господарський суд міста Києва рішенням від 10.12.2024 у справі №910/8198/24 позов задовольнив; визнав недійсним Договір; стягнув з відповідача 2 на користь відповідача 1 грошові кошти у розмірі 54 638,17 грн, а з відповідача 1 одержані ним за рішенням суду грошові кошти у розмірі 54 638,17 грн в дохід держави; стягнув з відповідача 2 на користь Вінницької обласної прокуратури 3 028,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави у суді; укладення відповідачами Договору без додержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, з порушенням правових та економічних засад держави, та приписів санкційного регулювання, та застосування наслідків недійсності правочину.

Не погодившись із ухваленим рішенням, відповідач 2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/8198/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги та доводи апеляційної скарги відповідач 2 посилається на те, що у рішенні Ради національної безпеки і оброни України від 18.06.2021 «Про застосування персональних спеціальних, економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеним в дію Указом Президента України від 24.06.2021 №266/2021, відсутня санкція у вигляді заборони на участь Фірташа Д.В. у публічних закупівлях; вказаним рішенням не застосовано санкції щодо відповідача 2; учасник процедури - відповідач 2 не є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення нею публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно з Законом України «Про санкції». Відповідач 2 зазначає, що Договір виконано, про що свідчить звіт про виконання Договору.

Також відповідач 2 вважає, що прокурором неправильно визначено позивачів, оскільки позивачем 1 не здійснювались заходи фінансового контролю і він не має підстав для здійснення моніторингу процедури закупівлі, а позивач 2 не є головним розпорядником бюджетних коштів відповідача 1 і у нього відсутні повноваження щодо здійснення контролю за витрачанням коштів розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, і позивач 2 також не здійснює моніторингу процедури закупівлі.

Відповідач 2 зазначає, що спірний Договір укладено з дотриманням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», а тому відсутні підстави для застосування двосторонньої реституції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/8198/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 13.01.2024 витребував з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/8198/24; відклав розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/8198/24 до надходження матеріалів даної справи.

Матеріали справи №910/8198/24 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 20.01.2025.

Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 24.01.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/8198/24 залишив без руху.

Після усунення відповідачем 2 недоліків апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 10.02.2025 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/8198/24; розгляд апеляційної скарги призначив на 25.03.2025 на 12 год. 15 хв. Позивач 1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що не здійснювалися заходи державного фінансового контролю щодо закупівлі UA-2023-03-24-006396-а, а тому він не може надати пояснення по суті спору.

18.02.2025 відповідачем 2 подані письмові пояснення по справі, в яких він посилається на постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2025 у справі №920/766/24 та від 06.02.2025 № 927/604/24 з подібних правовідносин.

18.02.2025 позивачем 1 подано заяву про проведення засідання за відсутності його представника.

27.02.2025 від прокурора на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, за яким прокурор просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на те, що основною метою позову прокурора є захист інтересів держави шляхом припинення (визнання недійсним) правочину, укладеного бюджетною установою з контрагентом, кінцевим бенефіціаром та вигодонабувачем якого є підсанкційна особа, та виконання якого ставить під загрозу суспільні, економічна та соціальні основи держави і суспільства. Доводи відповідача 2 стосовно відсутності підстав для звернення прокурора в інтересах держави в особі Калиніської міської ради є помилковими та необґрунтованими, оскільки відповідач 1 підзвітний позивачу 2.

Позивач 2 та відповідач 1 своїх представників в судове засідання, призначене на 25.03.2025 не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом надсилання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 до електронного кабінету позивача 2 та на поштову адресу відповідача 1, про що свідчить відмітка про отримання на поштовому відправленні №127.

У судовому засіданні головуючим суддею доводиться до відома присутніх представників учасників справи про те, що у касаційному порядку переглядається справа №922/3456/23, предметом розгляду якої є визнання недійсним рішення тендерного комітету, договору про закупівлю товарів та стягнення коштів. Верховним Судом у справі №922/3456/23 вирішується питання стосовно відступлення від висновків щодо застосування положень частини 3 статті 228 ЦК України.

У судовому засіданні 25.03.2025 прокурор заперечив проти зупинення провадження у справі №910/8198/24, посилаючись на те, що справа №910/8198/24 та справа №922/3456/23 не є подібними.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 25.03.2025 не висловив заперечень проти зупинення провадження у справі №910/8198/24.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про зупинення провадження у справі №910/8198/24 до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №922/3456/23 з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.11.2024 справу № 922/3456/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Підставою для передачі справи № 922/3456/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.10.2024 у cправі №914/1507/23, про те, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції є підставою для визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до частини третьої статті 228 ЦК України; а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених частиною 3 статті 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Ухвалою Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.12.2024 прийняв до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №922/3456/23 за касаційними скаргами Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради та Приватного підприємства «ЛСВ Моноліт» на рішення Господарського суду Харківської області від 22.11.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024.

Приписи статті 228 ГПК України встановлюють право суду зупинити провадження у справі. Так, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також із власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зміст статті 228 ГПК України свідчить про те, що зупинення провадження є саме правом суду. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 915/547/17.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21).

Отже, за змістом вказаної норми зупинення провадження у справі з цієї підстави є правом, а не обов`язком суду. Таке право може бути реалізовано за наявності двох умов: 1) правовідносини є подібними; 2) палата, об`єднана палата, Велика Палата Верховного Суду, здійснює перегляд справи (аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 31.01.2022 у справі № 910/22748/16, від 13.01.2023 у справі № 911/3023/19, від 20.11.2023 у справі № 910/14224/20, від 18.11.2024 у справі № 907/1115/23, від 22.01.2025 у справі № 910/8568/23).

Пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України забезпечений механізм наступної можливості правильного застосування певної норми права судами першої та апеляційної інстанції шляхом врахування майбутніх висновків палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду щодо суперечливих або неоднозначних тлумачень такої норми права.

Верховний Суд зазначав, що подібність правовідносин визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет) (ухвала об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2020 у справі №910/4450/19).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що порівнювати подібні правовідносини необхідно за критеріями: предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини та однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 305/1180/15-ц, від 19.06.2018 у справі №922/2383/16, від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття «подібні правовідносини», що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що термін «подібні правовідносини» може означати як ті, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і ті, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші. Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів.

З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що таку подібність суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи (див. постанови від 27 березня 2018 року у справі №910/17999/16 (пункт 32); від 25 квітня 2018 року у справі №925/3/17 (пункт 38); від 16 травня 2018 року у справі №910/24257/16 (пункт 40); від 5 червня 2018 року у справі №243/10982/15-ц (пункт 22); від 31 жовтня 2018 року у справі №372/1988/15-ц (пункт 24); від 5 грудня 2018 року у справах №522/2202/15-ц (пункт 22) і №522/2110/15-ц (пункт 22); від 30 січня 2019 року у справі №706/1272/14-ц (пункт 22). Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини). За статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 названого Закону).

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац 3 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 та абзаці 1 підпункт 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 №1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема, у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення Конституційного Суду України від 05.06.2019 №3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumаrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії» (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява №76943/11).

На переконання колегії суддів Північного апеляційного господарського суду, сформований висновок об`єднаної палати Верховного Суду щодо визнання недійсним договору, укладеного з переможцем закупівлі, відповідно до частини 3 статті 228 ЦК України, у разі встановленого порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених частини 3 статті 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, має бути враховано судами при застосуванні норм права у подібних правовідносинах з метою дотримання принципу правової визначеності та єдності судової практики.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вбачає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі №910/8198/24 до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №922/3456/23.

Заперечення прокурора стосовно неподібності справ №910/8198/24 та №922/3456/23 не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції, оскільки у справах №910/8198/24 та №922/3456/23 вирішується питання про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених частиною 3 статті 228 ЦК України, у разі визнання недійсним правочину, вчиненого з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Згідно із пунктом 11 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2024 у справі №910/8198/24 до закінчення касаційного перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №922/3456/23.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду справи №922/3456/23 Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена та підписана суддями 01.04.2025.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова