ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18.03.2025 Справа № 905/2465/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Вологжаніної К.В., розглянувши

заяву ОСОБА_1 , м. Курахове, Донецька область,

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», , м. Курахове, Донецька область,

про визнання грошових вимог у сумі 17712,57грн

у справі №905/2465/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», , м. Курахове, Донецька область,

ліквідатор Карауш Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.01.2022 суд відкрив провадження у справі №905/2465/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», , м.Курахове, Донецька область; розпорядником майна призначив арбітражну керуючу Карауш Ю.В.

10.01.2022 за №68026 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №905/2465/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове».

За результатами попереднього засідання у справі №905/2465/21 суд постановив ухвалу від 28.09.2022, якою визнав та встановив розмір і перелік вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, які звернулись до суду з заявами в межах визначених ст.44 Кодексу України з процедур банкрутства строків.

За результатами підсумкового засідання суд постановив ухвалу від 25.04.2023, якою затвердив план санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове»; у справі було введено процедуру санації боржника; керуючою санацією суд призначив арбітражну керуючу Карауш Ю.В.

Постановою від 30.04.2024 суд припинив процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», боржника визнав банкрутом, ліквідатором призначив арбітражну керуючу Карауш Ю.В.

На час розгляду заяви у справі триває ліквідаційна процедура.

25.02.2025 через систему «Електронний суд» від ОСОБА_1 , м.Курахове, Донецька область, надійшла заява про визнання кредиторських вимог у сумі 17712,57грн.

В обґрунтування кредиторських вимог заявниця посилається на наявність у боржника заборгованості з виплати компенсації за невикористану відпустку у сумі 17712,57грн, яка була нарахована їй при звільненні 29.07.2024 на підставі наказу №172-к від 26.07.2024 у зв`язку із ліквідацією підприємства згідно з п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Про звільнення та нараховані суми заявниці стало відомо з електронного кабінету страхувальника на вебпорталі Пенсійного фонду України та листа ліквідатора боржника Карауш Ю.В. №02-41-25/64 від 03.02.2025, який було отримано 15.02.2025 у відповідь на запит кредитора від 21.01.2025.

Заяву ОСОБА_1 , м. Курахове, Донецька область, суд призначив до розгляду в судовому засіданні на 18.03.2025.

10.03.2025 до суду від ліквідатора надійшло повідомлення про результати розгляду вимог ОСОБА_1 про визнання вимог кредитора на суму 17712,57грн в повному обсязі.

18.03.2025 через систему «Електронний суд» від ліквідатора надійшли уточнення до повідомлення про результати розгляду вимог ОСОБА_1 , в яких зазначено, що з огляду на утримання при виплаті компенсації за невикористану відпустку податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3188,26грн та військового збору в розмірі 265,69грн, ліквідатор частково визнає кредиторські вимоги заявниці на суму 14258,62грн як вимоги першої черги задоволення.

У судовому засіданні 18.03.2025 в режимі відеоконференції взяла участь ліквідатор боржника Карауш Ю.В.; заявник та інші учасники справи про банкрутство не з`явились. Явку обов`язковою суд не визнавав. Підстав для відкладення розгляду заяви суд не встановив.

Розглядаючи заяву кредитора ОСОБА_1 , м. Курахове, Донецька область, про визнання кредиторських вимог на суму 17712,57грн, судом виходить з такого.

Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Матеріалами справи встановлено, що заявлені ОСОБА_1 грошові вимоги є поточними в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки виникли після відкриття провадження у справі №905/2465/21 про банкрутство ТОВ «Електросталь-Курахове».

Згідно зі ст.3 Кодексу законів про працю України законодавством про працю врегульовані трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 74 Кодексу законів про працю України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Згідно зі ст. 83 Кодексу законів про працю України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи. Аналогічне правове регулювання встановлено ст. 24 Закону України «Про відпустки».

Відповідно до ст.47 Кодексів законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 Кодексів законів про працю України.

За змістом ст.116 Кодексів законів про працю України при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводяться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нарахуванні суми, належної працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорюваних ним суму.

Згідно із ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 звільнено 29.07.2024 на підставі наказу №172-к від 26.07.2024 у зв`язку із ліквідацією підприємства згідно з п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Про вказані обставини, як зазначає кредитор, їй стало відомо з наявної в електронному кабінеті страхувальника на вебпорталі Пенсійного фонду України інформації.

У відповідь на запит від 21.01.2025 ліквідатором боржника листом №02-41-25/64 від 03.02.2025 було повідомлено ОСОБА_1 про звільнення 29.07.2024 та про здійснення нарахувань з компенсації за невикористану відпустку у сумі 17712,57грн, у тому числі податок на доходи фізичних осіб в розмірі 3188,26грн та військовий збір у розмірі 265,69грн, сума до сплати після всіх утримань складає 14258,62грн.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст. 116 Кодексу законів про працю України).

Враховуючи наявність в матеріалах справи листа ліквідатора боржника №02-41-25/64 від 03.02.2025, яким кредитора ОСОБА_1 повідомлено про суми нарахованої компенсації за невикористані відпустки при звільненні, суд дійшов висновку про звернення кредитором ОСОБА_1 з заявою про визнання грошових вимог без порушення строку, встановленого ст.233 Кодексу законів про працю України. Протилежне з матеріалів справи не вбачається.

Доказів виплати кредитору ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку у сумі 17712,57грн матеріали заяви не містять.

Спір щодо складових частин вказаних нарахувань відсутній.

Поряд з цим ліквідатором боржника грошові вимоги ОСОБА_1 на суму 17712,57грн визнані частково у сумі 14258,62грн як вимоги першої черги задоволення з посиланням на зменшення розміру компенсації за невикористану відпустку на суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 3188,26грн та військового збору в розмірі 265,69грн, які підлягають утриманню при виплаті.

Оцінюючи позицію ліквідатора боржника, суд зазначає, що справляння і сплата податку на доходи фізичних осіб та військового збору належить до обов`язків працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець. Отже, погоджуючись з посиланням ліквідатора на необхідність утримання з доходу працівника належних до сплати сум податків та зборів при виплаті такого доходу, суд зазначає, що суми, які визначаються як заборгованість роботодавця перед працівником розраховуються судом без віднімання сум податків та зборів.

Близька за змістом позиція наведена в постановах Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №645/2856/18, від 23.12.2021 у справі №607/1429/21, від 02.11.2021 у справі №808/8156/14.

З огляду на викладене суд розцінює грошові вимоги ОСОБА_1 на суму 17712,57грн, що складаються з компенсації за невикористані відпустки (без віднімання сум податків та зборів), такими, що підлягають визнанню як вимоги першої черги задоволення.

Відповідно до абз.2,3 ч.4 ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеною ст.64 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати вимоги ОСОБА_1 , м. Курахове, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електросталь-Курахове», м. Курахове, Донецька область, у сумі 17712,57грн (грошова компенсація за невикористану відпустку).

У судовому засіданні 18.03.2025 суд проголосив та підписав вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали суд склав та підписав 24.03.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова