ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р. Справа №907/815/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді О.І. Матущак

І.Ю. Панова,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального підприємства Хустської міської ради «Хусттепло» б/н від 30.12.2024 року (вх. № 01-05/3791/24 від 31.12.2024 року)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 10.12.2024 року (суддя Л.В.Андрейчук; повне рішення складено 10.12.2024 року)

у справі № 907/815/24

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії «Товариства з обмеженою відповідальністю Газорозподільні мережі України» (надалі ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України»)

до відповідача: Комунального підприємства Хустської міської ради «Хусттепло» (надалі КП Хустської міської ради «Хусттепло»)

про стягнення 93707,98 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

30.09.2024 року ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до КП Хустської міської ради «Хусттепло» про стягнення 93707,98 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач допустив порушення норм чинного законодавства, зокрема порушив строки періодичної повірки ЗТВ, у зв`язку з чим зобов`язаний компенсувати Оператору ГРМ вартість необлікованого об`єму природного газу. Однак, Споживачем не виконано свого обов`язку щодо сплати вартості необлікованого об`єму природного газу.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 10.12.2024 року у справі №907/815/24 задоволено позов ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України». Стягнуто з КП Хустської міської ради «Хусттепло» на користь ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» 93707,98 грн, в тому числі 89321,43 грн основного боргу вартості перерахованого об`єму природного газу, 1230,00 грн 3% річних та 3156,55 грн інфляційних втрат за Типовим договором розподілу природного газу, а також 2422,40 грн витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що факт вчинення відповідачем правопорушення у вигляді пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, є доведеним, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що споживач не дотримався належного контролю за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно не здійснив організацію проведення їх періодичної повірки і саме в наведеному виявилось незабезпечення позивачем належної організації повірки лічильника газу. У зв`язку з цим, позивачем складено Акт про порушення № ZK 000017 від 30.01.2024р.

Також відповідно до п.8 гл.5 розд.XI Кодексу ГРС, Акт про порушення № ZK 000017 від 30.01.2024р. у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ 20.02.2024 року розглянуто та задоволено комісією Закарпатської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення.

Перевіривши наявний у матеріалах справи акт-розрахунок від 20.02.2024р., суд прийшов до висновку, що він здійснений вірно та згідно положень чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Місцевий господарський суд прийшов до висновку, що враховуючи доведеність факту вчинення споживачем виявленого оператором ГРМ порушення, відповідність складеного акту про порушення та прийнятого рішення вимогам законодавства, беручи до уваги, що розрахунок обсягу та вартості необлікованого природного газу виконано позивачем за позовом з дотриманням наведеної у Кодексі методики, з обранням правильних значень величин та за вірно визначений період, наявними є підстави для стягнення зі споживача суми, яку було донараховано оператором ГРМ.

Також суд перевірив здійснені позивачем розрахунки і встановив, що розрахунки правильні, в зв`язку з чим задоволенню підлягають три відсотки річних в межах суми 1230,00 грн та вимога про стягнення інфляційних втрат в сумі 3156,55 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує на неправильно обраний позивачем спосіб захисту. Вважає, що суд при розгляді справи не взяв до уваги клас точності лічильника газу. Зазначає, що спірний лічильник належить до лічильника класу 1,5. Стверджує, що оскільки повірка спірного лічильника газу BK G25 мала бути здійснена після 31.01.2024 року, положення наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10. 2016 №1747, який набув чинності 29.11.2016, підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а міжповірочний інтервал спірного лічильника газу збільшено до 8 років. Також заявляє, що суд неправильно зазначив про те, що між сторонами виникло грошове зобов`язання. Просить рішення господарського суду Закарпатської області від 10.12.2024 року у справі №907/815/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів скаржника. Вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає як нормам чинного законодавства, так і нормам Типового договору. Вказує на те, що відповідач не довів, що лічильник відноситься до класу 1,5 та має міжповірочний інтервал 8 років, жодних документів на підтвердження цього не надав. Просить рішення господарського суду Закарпатської області від 10.12.2024 року у справі №907/815/24 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2024 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №907/815/24 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: О.І. Матущак, І.Ю. Панова.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 року відкрито апеляційне провадження у справі №907/815/24 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 10.12.2024 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З`ясовуючи обставини стосовно ознайомлення учасників справи з порядком розгляду даної справи, суд встановив таке.

Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2025 року про розгляд справи № 907/815/24 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 15.01.2025 року доставлено до електронних кабінетів сторін у даній справі, що підтверджується довідками відповідального працівника суду.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення сторін у справі про порядок розгляду справи №907/815/24.

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства Хустської міської ради «Хусттепло» на рішення господарського суду Закарпатської області від 10.12.2024 року у справі №907/815/24.

При ухваленні даної постанови колегія суддів виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд визнав необхідним ухвалити постанову у даній справі в межах розумного строку.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, КП «Хусттепло» надіслало на адресу Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» заяву - приєднання від 01.01.2024р. № 42Хт-4150-Т-24 до умов публічного договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Згідно пункту 1.2 Договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494.

За приписами пункту 1.3 Договору цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 2.1 встановлено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до пункту 2.3 Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Пунктами 5.2., 5.4 Договору сторони погодили, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРМ та цим Договором. Порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу ГРМ та з урахуванням вимог цього Договору.

Відповідно до пп. 9 п. 7.1. Договору Оператор ГРМ зобов`язується, зокрема здійснювати перерахунок об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу по об`єкту Споживача відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Умовами Договору передбачено обов`язки Споживача: здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором; своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу); не перешкоджати Оператору ГРМ у здійсненні заходів щодо вдосконалення обліку природного газу для точності виміру обсягів розподілу та споживання природного газу, у тому числі встановлення засобів дистанційної передачі даних, установлення дублюючих засобів вимірювальної техніки чи монтажу окремих закладних частин для можливості їх встановлення за рахунок Оператора ГРМ; забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечити належну експлуатацію власних газових мереж відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та акта розмежування балансової експлуатаційної відповідальності сторін; дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем (пункт 7.4 договору).

Відповідно до пункту 8.1 Договору сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, належний відповідачу засіб вимірювальної техніки G25, заводський номер 4160810, рік виготовлення 2002, пройшов повірку 18.01.2022 року, що підтверджується копією Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2798, чинне до 18.01.2024 року.

За заявою КП Хустської міської ради «Хусттепло» від 30.01.2024 року № 12 було видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3Ф/028/ТМ, чинне до 31.01.2026 року.

30.01.2024 року представниками Оператора ГРМ на об`єкті відповідача, що знаходиться за адресою с. Олександрівка, вул. Шкільна, 16 під час проведення обстеження вузла обліку виявлено порушення на ринку природного газу, яке кваліфікуються як пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим (пп. 4 п. 2 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Акт про порушення № ZK 000017 від 30.01.2024 року у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ 20.02.2024 року розглянуто та задоволено комісією Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення.

Перерахований до сплати об`єм природного газу складає 5 588,70 м. куб., а його вартість, яку Відповідач на підставі зазначених вище норм має оплатити Оператору ГРМ Закарпатській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» - становить 89 321,43 грн.

Крім того, згідно проведеного розрахунку за періоди з 06.03.2024 року по 20.08.2024 року споживачу нараховано три відсотки річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі 1230 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3156,55 грн.

21.02.2024 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про компенсацію вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу №ЗФ/100/ВИХ 681-24. Вказану вимогу відповідач належним чином та в повному обсязі не виконав, що стало підставою звернення з даним позовом до господарського суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У цій справі суд встановив, що КП «Хусттепло» надіслало на адресу Закарпатської філії ТзОВ «Газорозподільні мережі України» заяву - приєднання від 01.01.2024р. № 42Хт-4150-Т-24 до умов публічного договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За змістом статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Згідно пункту 1.2 Договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494.

За приписами пункту 1.3 Договору цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктом 2.1 встановлено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до пункту 2.3 Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

За положеннями частини 1-3 статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу.

Відповідно до пункту 1, 5 Глави 6 Розділу Х Кодексу ГРМ власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ). Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

За приписами пункту 1, 2, 8 Глави 7 Розділу Х Кодексу ГРМ власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок. Для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: 1) завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого Оператор ГРМ має опублікувати на своєму вебсайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати; 2) забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам Оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування; 3) у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити Оператора ГРМ та забезпечити присутність представника Оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ. У разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу.

Пунктом 41 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №374 від 04.06.2015 року, лічильники газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ), віднесено до категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають обов`язковій повірці та на які поширюється сфера дії Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідно до частини 1, 3 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Згідно із пунктом 5.9 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки.

У відповідності до пункту 7.4 договору дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Враховуючи вищеописані норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки.

Пунктом 41 Міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затверджених Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 13.10.2016 року визначено, що для лічильників газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ) передбачено міжповірочний інтервал тривалістю 2 і 8 років. При цьому, згідно примітки 7 даного нормативного акту для лічильників газу та пристроїв перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ) класу 1,0 установлено міжповірочний інтервал 2 роки; класу 1,5 - 8 років.

З аналізу наявних у справі матеріалів суд встановив, що належний відповідачу засіб вимірювальної техніки G25, заводський номер 4160810, рік виготовлення 2002, пройшов повірку 18.01.2022 року, що підтверджується копією Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2798, чинне до 18.01.2024 року.

Також встановлено, що відповідно до заяви КП Хустської міської ради «Хусттепло» від 30.01.2024 року № 12 видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3Ф/028/ТМ, чинне до 31.01.2026 року.

Порядок експлуатації комерційного вузла обліку визначений Главою 6 Розділу Х Кодексу ГРМ.

Власник комерційного вузла обліку газу (далі - «ВОГ») забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема і засобу вимірювальної техніки - «ЗВТ»), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Відповідно до п.1 глави 7 Розділу Х власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Для належної організації періодичної повірки власних 3ВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен:

1) завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати;

Пунктом 8 Глави 7 Розділу Х кодексу ГРМ встановлено відповідальність за пропущення терміну повірки 3ВТ зокрема, у разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних 3ВТ або недопуск до 3ВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є 3ВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу XI цього Кодексу.

Судом встановлено, що свої зобов`язання за Договором газорозподільне підприємство виконує належним чином та в повному обсязі.

Керуючись наведеним, з урахуванням міжповірочного терміну та дотримання строків звернення відповідача щодо проведення чергової повірки, правомірним є висновок місцевого господарського суду про те, що відповідач зобов`язаний був звернутися із відповідним письмовим листом до позивача до 19.01.2024 року.

Проте, відповідач не звернувся до позивача з листом про зняття лічильника на перевірку у встановлені строки, 30.01.2024 року представниками Оператора ГРМ на об`єкті відповідача виявлено порушення на ринку природного газу, яке кваліфікуються як пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Отже, встановивши та врахувавши зазначені обставини, суд приходить до висновку про те, що факт вчинення відповідачем правопорушення у вигляді пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, є доведеним, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що споживач не дотримався належного контролю за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно не здійснив організацію проведення їх періодичної повірки і саме в наведеному виявилось незабезпечення позивачем належної організації повірки лічильника газу.

У зв`язку з цим, позивачем складено Акт про порушення № ZK 000017 від 30.01.2024 року.

Як встановлено судом, Акт про порушення № ZK 000017 від 30.01.2024 року підписаний представниками позивача та зі сторони відповідача.

Згідно пп.4 п.2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, належить до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.

При цьому, у разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу (п.8 глави 7 розділу Х Кодексу ГРМ).

Так, у пп.1 п.4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем визначений порядок визначення не облікованих об`ємів природного газу споживачу, що не є побутовим, у разі виявлення пропущення строку періодичної повірки лічильника природного газу.

Відповідно до пункту 4.1 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Пункт 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС містить вказівку на те, що акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення, і засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Відповідно до п.8 гл.5 розд.XI Кодексу ГРС, Акт про порушення № ZK 000017 від 30.01.2024р. у відповідності до положень глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРМ 20.02.2024 року розглянуто та задоволено комісією Закарпатської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з розгляду актів про порушення.

Відповідно до пп.1 п.11 гл.5 розд.XI Кодексу ГРС, при задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Перевіривши наявний у матеріалах справи акт-розрахунок від 20.02.2024 року, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про те, що він здійснений вірно та згідно положень чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Місцевий господарський зазначив, що враховуючи доведеність факту вчинення споживачем виявленого оператором ГРМ порушення, відповідність складеного акту про порушення та прийнятого рішення вимогам законодавства, беручи до уваги, що розрахунок обсягу та вартості необлікованого природного газу виконано позивачем за позовом з дотриманням наведеної у Кодексі методики, з обранням правильних значень величин та за вірно визначений період, наявними є підстави для стягнення зі споживача суми, яку було донараховано оператором ГРМ.

Апеляційний господарський, проаналізувавши наведені норми та встановлені обстаивни справи, погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції.

Щодо 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив здійснені позивачем розрахунки і встановив, що розрахунки правильні, в зв`язку з чим задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних в сумі 1230,00 грн та інфляційних втрат у розмірі 3156,55 грн.

Отже, аналізуючи вищеописані норми та встановлені у справі №907/815/24 обставини, апеляційний господарський суд констатує, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження при розгляді апеляційної скарги та не спростовують висновків, наведених у рішенні господарського суду Закарпатської області від 10.12.2024 року у справі №907/815/24.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 10 ч. 3 ст. 2, ст.ст. 8, 86, 114, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Хустської міської ради «Хусттепло» б/н від 30.12.2024 року (вх. № 01-05/3791/24 від 31.12.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Закарпатської області від 10.12.2024 року у справі №907/815/24 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак

Суддя І.Ю. Панова