РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2025Справа № 910/12684/24

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Блажівської О.Є. за участю секретаря судового засідання Легких А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №910/12684/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" (07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Симоненка Василя, 4; )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" (03022, м. Київ, вул. М. Максимовича, 6, кімната 22; )

про стягнення 50 000 000, 00 грн.,

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 19.03.2025

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Стислий виклад позовних вимог.

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" (далі - позивач) з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" коштів у розмірі 50 000 000, 00 грн попередньої оплати (авансового платежу) за невиконання Договору поставки від 30.12.2021 № 30/12-1.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 30.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Максігран» (Постачальник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Синергія ОІЛ» (Покупець) було укладено Договір поставки №30/12-1. На виконання договірних умов договору, 30.12.2021 року Покупцем/Позивачем було здійснено 100% передоплату на загальну суму у розмірі - 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок): згідно платіжної інструкції № 9083 (сума 10 000 000,00 грн.), платіжної інструкції № 9084 (сума 8 500 000,00 грн.), платіжної інструкції № 9085 (сума 20 000 000,00 грн.), платіжної інструкції №9086 (сума 11 500 000,00 грн.). Проте, в строк Товар не був поставлений Постачальником, як і не був поставлений до моменту закінчення договору (Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє протягом дванадцяти місяців, а в частині грошових зобов`язань - до їх повного виконання Сторонами (п. 6.1.), тобто не приступив до виконання зобов`язання. Отже, у Відповідача виникло грошове зобов`язання по поверненню Позивачу передоплати, а строк його виконання настав, оскільки Позивачем, крім того було направлено Відповідачу відповідну претензію та ініційовано звернення до Господарського суду. 02 жовтня 2024 року (дата отримання претензії) Позивачем на електронну адресу Відповідача зазначеного в Договорі (п. 8.15.) - з накладенням електронного цифрового підпису було направлено претензію від 27.09.2024 року вих. №2709 з вимогою відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України, закінчення строку дії та у зв`язку не здійсненням узгодженої поставки, вимагаємо повернути суму попередньої оплати за Договором Договір поставки № 30/12-1 у розмірі суми передоплати 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок) та в подальшому даний лист відправлено рекомендованим відправленням за трек-номером 383. Будь - якої реакції від Відповідача не послідувало у строки. За наведених вище обставин встановлено, що Відповідач порушив свої зобов`язання за Договором, не здійснив поставку товару та не здійснив повернення суми попередньої оплати, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, внаслідок чого у Позивача виникло право вимагати повернення суми попередньої оплати (авансованої плати).

Стислий виклад заперечень відповідача.

11.11.2024 ТОВ «Максігран» подано до суду відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач зазначає наступне. Відповідач не порушував умов Договору поставки № 30/12-1 від 30.12.2021 року, який був укладений з ТОВ «Синергія ОІЛ» щодо строків поставки Товару. Згідно з пунктом 3.1. Договору, поставка продукції здійснюється автомобільним або залізничним транспортом до пункту призначення або залізничної станції, що вказується Покупцем у відповідній заявці. У пункті 4.1.1. Договору зазначено, що Постачальник зобов`язаний поставити узгоджену партію Продукції належної якості у строки, узгоджені Сторонами у відповідній заявці. Однак, на момент пред`явлення позовної заяви Відповідачем не виконало свої зобов`язання щодо надання такої заявки, яка повинна містити інформацію про: Найменування продукції; Асортимент та кількість; Вид поставки; Пункт призначення; Контактний номер телефону відповідальної особи за приймання продукції. Таким чином, згідно умов договору обов`язок Постачальника передати Продукцію виникає лише після належного подання заявки Покупцем. У випадку, якщо така заявка не була надіслана або не містила необхідної інформації, як це передбачено Договором, обов`язок щодо передачі Продукції не виникає. У даній справі Позивачем ТОВ «Синергія ОІЛ» не виконано свого зобов`язання щодо подання відповідної заявки на поставку Продукції, що унеможливило виконання Постачальником свого зобов`язання щодо поставки Продукції. Позивач жодним чином не підтверджує здійснення замовлення на поставку Продукції. В той же час поставка Продукції Постачальником без заявок Покупця є порушенням вимог розділу 3 Договору «УМОВИ ПОСТАВКИ» та умов Договору.

Відповідач зазначає, що відсутність заявки позбавляє можливості належного виконання зобов`язання з боку Постачальника, і це не може розглядатися як порушення або неналежне виконання зобов`язання. Жодної вимоги у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 530 ЦК України, на адресу Відповідача також не надходило. Неналежне виконання Покупцем свого обов`язку щодо подання заявки позбавляє його права на висунення вимоги щодо повернення суми попередньої оплати, оскільки обов`язок щодо поставки не виник без наявності належним чином поданої заявки. Відповідно, вимоги Позивача щодо передання Продукції або повернення оплачених коштів на підставі ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Також Відповідач звертає увагу, що позовна вимога про стягнення грошових коштів є безпідставною, оскільки Позивачем не надано доказів порушення строків поставки з боку Відповідача. Таким чином, відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення грошових коштів. Згідно платіжних інструкції № 9083 від 30.12.2021 року на суму 10 000 000,00 грн., № 9084 від 30.12.2021 на суму 8 500 000,00 грн, № 9085 від 30.12.2021 на суму 20 000 000,00 грн. та № 9086 від 30.12.2021 на суму 11 500 000,00 грн. оплата на загальну суму 50 000 000,00 грн. була здійснена згідно Договору № 30/12-1 від 30.12.2021 року, а не згідно заявки Покупця. З часу здійснення оплати 30.12.2021 року до моменту пред`явлення претензії від 01.10.2024 року минуло майже 3 роки. Відсутність будь-якої реакції з боку Позивача протягом такого тривалого часу на начебто порушення умов Договору Відповідачем щодо строків поставки, навряд чи може свідчити про порушення Відповідачем строків поставки за звичайних умов. Жодних претензій з боку Позивача до цього моменту на адресу Відповідача щодо неналежного виконання своїх обов`язків не надходило.

Підсумовуючи Відповідач зазначає, що позовна заява про стягнення грошових коштів за нібито непоставлений в строк Продукції є безпідставною. Відповідач не порушив умов Договору, оскільки зобов`язання щодо поставки Продукції виникають лише після отримання від Покупця належним чином оформленої заявки на Продукцію. Оскільки такої заявки не було надіслано Відповідачу за допомогою телефону, факсу, електронної пошти або інших засобів комунікації, та стороною Позивача не надано доказів, які б містилися у матеріалах справи про надання Відповідачем відповіді (підтвердження) про отримання ним відповідних заявок на поставку Продукції, строки поставки, на які посилається Позивач не можуть вважатися порушеними.

Стислий виклад відповіді позивача на відзив.

Позивачем 19.11.2024 подано до суду Відповідь на Відзив, в якій позивач зазначає, що відповідно до умов договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю в порядку та на умовах, визначених цим Договором щебінь, пісок (далі за текстом - «Продукція»), а Покупець зобов`язується прийняти Продукцію та оплатити її на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору). Постачальник передає у власність Покупцю Продукцію в наступному асортименті: щебінь фракції 5-10, щебінь фракції 5-20, щебінь фракції 10-20, щебінь фракції 20-40, щебінь фракції 40-70, щебінь фракції 2-5, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-70, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-40, щебінь фракції 0-40, щебінь фракції 0-70, відсів, пісок з відсівів дроблення фракції 0-5, тощо. (п. 1.3. Договору). Розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника 100 % попередньої оплати вартості Продукції (у тому числі її навантаження та доставки). Сторони можуть передбачити інший порядок розрахунків, про що укладається і підписується Сторонами додаткова угода до цього Договору (п. 2.5. Договору). Заявка може бути подана Покупцем як в усній, так і в письмовій формі за допомогою телефону, факсу, електронної пошти, пошти або інших засобів комунікації. Заявка повинна містити інформацію про найменування Продукції, її асортимент та кількість, вид поставки та пункт призначення, контактний номер телефону відповідальної особи за приймання Продукції тощо (п. 3.3. Договору). Відповідач упускає даний пункт, та не аргументує, що заявка може бути також подана в усній формі. Відповідач також упускає, що протягом багатьох років співпраці щодо поставки товару, практично всі заявки погоджувалися в усній формі. Оскільки дана форму заявки передбачалася як у даному договорі, так і попередніх укладених договорів та здійснених поставок на підставі укладених договорів. Відповідна заявка містила всі передбачені договором умови та інформацію: найменування продукції: щебінь: асортимент (щебінь фракції 0-5 (кількість 16393 тон, ціна за тону - 610,00 грн.), щебінь фракції 5-10 ( кількість 24950,00 тон, ціна за тону - 800,00 грн.), щебінь фракції 10-20 (кількість 14556 тон, ціна за тону - 790,00 грн.), щебінь фракції 20-40 (кількість 11333 тон, ціна за тону - 750,00 грн.), вид поставки: автомобільний транспорт (Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Малківка, АВТОДОРОГА Р-67 ЧЕРНІГІВ-НІЖИН-ПРИЛУКИ-ПИРЯТИН, 169 КМ+233 М), уповноважена особа: Лопушин Микола Володимирович, Зінченко Олександр Миколайович, тел. НОМЕР_1 , умови поставки - поставка після оплати 100 (сто) % вартості продукції згідно даної заявки.

Позивач наголошує, що Сторонами була погоджена відповідна (усна) заявка, а Позивачем оплачена відповідна передоплата за погоджену заявку у розмірі 100%, яка чомусь Відповідачем заперечується. Відповідачем не здійснено поставку ні після отримання заявки, ні після отримання передоплати за узгоджену партію продукції, ні протягом дії договору (діє протягом дванадцять місяців), та з моменту отримання відповідної претензії передоплату не повернув, будь-якої відповіді не надав. 30.12.2021 року на виконання умов договору 30.12.2021 року Покупцем/Позивачем було здійснено 100% передоплату на загальну суму у розмірі - 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок), що не заперечується Відповідачем. Очевидно, що згідно умов договору не передбачено жодних інших підстав здійснення Покупцем передплати, окрім як за поставку погодженої продукції. Проте, в строк Товар не був поставлений Постачальником, як і не був поставлений до моменту закінчення договору (Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє протягом дванадцяти місяців, а в частині грошових зобов`язань - до їх повного виконання Сторонами (п. 6.1.), тобто Відповідач не приступив до виконання зобов`язання. Отже, у Відповідача виникло грошове зобов`язання по поверненню Позивачу передоплати, а строк його виконання настав, оскільки Позивачем було направлено Відповідачу відповідну претензію та ініційовано звернення до Господарського суду.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2024 залишено позов без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення ухвали суду, у визначений спосіб, шляхом: подання до суду належних та допустимих доказів направлення копії позовної заяви з додатками адресу відповідача; доказів надсилання копії заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачу.

21.10.2024 в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" сформовано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено: докази направлення копії позовної заяви з додатками адресу відповідача; доказів надсилання копії заяви про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами відповідачу

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 20.11.2024. Даною ухвалою, зокрема, встановлено відповідачу строк протягом 15-ти днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

11.11.2024 до канцелярії суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Максігран" подано Відзив на позовну заяву.

19.11.2024 в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" сформовано Відповідь на Відзив.

19.11.2024 в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2024 підготовче засідання у справі відкладено на 18.12.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання у даній справі на 22.01.2025.

21.01.2025 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Максігран» через систему «Електронний Суд» подано клопотання про зупинення провадження у справі.

21.01.2025 представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія ОІЛ» подано до суду заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" про зупинення провадження № 910/12684/24 до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Київської області за наслідками вирішення по суті справи № 911/206/25 відмовлено повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2025.

18.02.2025 в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" сформовано клопотання про відкладення розгляду справи.

19.02.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.03.2025.

10.03.2025 в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" сформовано додаткові письмові пояснення по справі.

19.03.2025 в системі "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" сформовано заперечення на додаткові письмові пояснення по справі.

19.03.2025 у судовому засіданні судом подані представником відповідача додаткові письмові пояснення по справі та представником позивача заперечення на додаткові письмові пояснення по справі при досліджені доказів до уваги взято не було у відповідності до приписів ст. 207 ГПК України.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 19.03.2025 з`явилися представники позивача та відповідача.

19.03.2025 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

19.03.2025 у судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позовних вимог підтримав та просив відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні 19.03.2025 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Максігран" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" (Покупець) укладено договір поставки № 30/12-1 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Покупцю в порядку та на умовах, визначених цим Договором щебінь, пісок, асфальт (далі за текстом - «Продукція»), а Покупець зобов`язується прийняти Продукцію та оплатити її на умовах цього Договору.

Пунктом 1.3 Договору встановлено, що Постачальник передає у власність Покупцю Продукцію в наступному асортименті: щебінь фракції 5-10, щебінь фракції 5-20, щебінь фракції 10-20, щебінь фракції 20-40, щебінь фракції 40-70, щебінь фракції 2-5, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-70, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-40, щебінь фракції 0-40, щебіньфракції0-70, відсів, пісок з відсівів дроблення фракції0-5, пісок річковий, асфальтобетонна продукція, тощо.

Відповідно до п. 1.4 та п. 1.5 Договору Кількісні характеристики, а також асортимент Продукції визначаються заявками Покупця і закріплюються у відповідних видаткових накладних. Загальна кількість Продукції, яка поставляється згідно умов цього Договору, визначається після припинення дії цього Договору на підставі відповідних видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.1 та п. 2.2 Договору Продукція постачається за узгодженими Сторонами договірними цінами. Ціни на Продукцію зазначаються у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна Продукції включає вартість її навантаження та доставки до пункту призначення. У випадку поставки Продукції на умовах самовивозу ціна Продукції включає вартість її навантаження.

Згідно п. 2.5 -2.7 Договору Розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника 100 % попередньої оплати вартості Продукції (у тому числі її навантаження та доставки). Сторони можуть передбачити інший порядок розрахунків, про що укладається і підписується Сторонами додаткова угода до цього Договору. У випадку поставки Продукції на умовах п. 3.5. цього Договору Покупець повинен оплатити повну вартість поставленої Продукцїї протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки. Датою оплати є дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Умови поставки передбачено п. 3 Договору, відповідно до якого Поставка Продукції за цим Договором здійснюється автомобільним або залізничним транспортом до відповідного пункту призначення або залізничної станції, що вказується Покупцем у відповідній заявці. За попередньою домовленістю Сторін поставка Продукції може здійснюватися шляхом самовивозу автомобільним транспортом зі складу Постачальника. Заявка може бути подана Покупцем як в усній так і в письмові формі за допомогою телефону, факсу електронної пошти, пошти або інших засобів комунікації. Заявка повинна містити інформацію про найменування Продукції, її асортимент та кількість, вид поставки та пункт призначення, контактний номер телефону відповідальної особи за приймання продукції тощо. Постачальник зобов`язується здійснити поставку товару узгодженої Продукції з умови оплати 100 (сто)% її вартості.

Відповідно до п. 3.6 Договору обов`язок Постачальника щодо поставки Продукції Покупцю вважається виконаним з моменту надання у розпорядження (передачі) Продукції Покупцю відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 цього Договору. Приймання-передача Продукції здійснюється шляхом підписання відповідної видаткової накладної уповноваженими представниками Сторін.

Пунктом 3.16 Договору встановлено, що у випадку недопоставки узгодженої партії Продукції Постачальник зобов`язаний допоставити таку Продукцію належної кількості та якості в строки, додатково узгоджені Сторонами, або включити її в наступну поставку. Якщо Сторони не досягли згоди щодо строків допоставки та можливості включення Продукції до наступної партії, Постачальник повертає вартість недопоставленої Продукції протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання відвідної письмової вимоги Покупця.

У випадку виникнення заборгованості по оплаті Продукції, поставленої згідно умов цього Договору, Постачальник має право відмовити Покупцю в поставці наступної узгодженої Продукції до моменту 100 % погашення існуючої заборгованості за раніше поставлену Продукцію. В такому випадку до Постачальника не застосовуються будь-які штрафні санкції за прострочення поставки Продукції (п. 3.17 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору Постачальник зобов`язується: Поставити Покупцю узгоджену партію Продукції належної якості та в строки, узгоджені Сторонами у відповідній заявці; Підготувати та надати необхідні документи, що стосуються Продукції.

У свою чергу, відповідно до п. 4.2 Покупець зобов`язується: Надати Постачальнику рішення загальних зборів учасників про надання згоди на вчинення значних правочинів. У разі ненадання Покупцем згоди учасників на вчинення значних правочинів вважається, що цей Договір, а разом з тим і всі поставки на виконання цього Договору, схвалені загальними зборами учасників Покупця; Призначити відповідальних осіб для прийняття Продукції, в тому числі за кількістю та якістю, та оформлення (підписання) необхідних документів, надавши інформацію щодо прізвища, імені, по батькові таких осіб, контактних номерів, зразків підписів; У випадку поставки Продукції автомобільним транспортом забезпечити належний стан (зручність та дорожнє покриття) під`їзних шляхів до місць розвантаження та прийом Продукції протягом 1 (однієї) години однієї одиниці транспортного засобу з моменту його прибуття у пункт призначення; У випадку поставки Продукції залізничними вагонами Постачальника забезпечити належний стан під`їзних колій до місць розвантаження, безпечність маневрових робіт на під`їзних коліях, за власний рахунок сплатити порожній пробіг таких вагонів до залізничної станції наступного завантаження; Протягом 12 (дванадцяти) годин здійснити вигрузку вагонів Постачальника, які перебувають у власності ТОВ «НВО «Промвпровадження» та ТДВ «Коростенський щебзавод», що прибули на станцію призначення, вказану - Покупцем у відповідній заявці. Термін, протягом якого вагони Постачальника повинні бути звільнені від вантажу, обчислюється з моменту прибуття вагонів на станцію вантажоодержувача (Покупця) та підтверджується оперативною інформацією з АБД ПВ (автоматизований банк даних парку вагонів). Після вивільнення вагонів Постачальника від залишків Продукції порожні вагони повинні бути виставлені на станцію вантажоодержувача; У випадку поставки продукції на умовах самовивозу погодити з Постачальником час її вивозу; Своєчасно та в повному обсязі провести оплату вартості Продукції на умовах цього Договору; Належним чином оформляти та підписувати усі відповідні документи, передбачені умовами цього Договору.

Відповідно до п. 6.1 Договору Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє протягом дванадцяти місяців, а в частині грошових зобов`язань-до їх повного виконання Сторонами.

Після закінчення строку, на який було укладено Договір, якщо Сторони продовжують виконувати його умови, Договір вважається продовженим на невизначений строк, але кожна із Сторін має право припинити його дію, попередивши про це іншу Сторону у відповідності до п.п. 6.3., 6.4., 6.5. Договору (п. 6.2 Договору).

На виконання договірних умов договору, 30.12.2021 року Позивачем було здійснено 100% передоплату на загальну суму у розмірі - 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок): згідно платіжної інструкції № 9083 (сума 10 000 000,00 грн.), платіжної інструкції № 9084 (сума 8 500 000,00 грн.), платіжної інструкції № 9085 (сума 20 000 000,00 грн.), платіжної інструкції №9086 (сума 11 500 000,00 грн.).

Позивач зазначає, що в строк Товар не був поставлений Постачальником.

27.09.2024 на адресу Постачальника (ТОВ «Максігран») Позивачем направлено претензію № 2709 про повернення суми попередньої оплати за Договором Договір поставки № 30/12-1 у розмірі суми передоплати 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок).

Дана претензія Відповідачу була надіслана на електрону пошту (зазначену в Договорі (п. 8.15.) - ) та засобами поштового зв`язку (рекомендованим відправленням за трек-номером 383).

Згідно даних сайту Укрпошта претензію № 2709 від 27.09.2024 ТОВ «Максігран» отримано 08.10.2024. Втім вказана претензія ТОВ «Максігран» залишена без відповіді.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Судом під час розгляду справи по суті було досліджено докази, якими позивач та відповідач обґрунтовував свої доводи та заперечення, а саме копії: Договору поставки №30/12-1 від 30.12.2021 між ТОВ «Максігран» та ТОВ «Синергія ОІЛ»; платіжних інструкцій щодо оплати за договором поставки №30/12-1 від 30.12.2021 між ТОВ «Максігран» та ТОВ «Синергія ОІЛ»; листа ТОВ «Максігран» від 17.08.2021 № 17/08-1; претензії №2709 від 27.09.2024 з доказами відправки на електронну пошту 02.10.2024 та рекомендованим відправленням; акту звірки взаємних розрахунків по Договору поставки №30/12-1 від 30.12.2021 між ТОВ «Максігран» та ТОВ «Синергія ОІЛ»; оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 по Договору поставки №30/12-1 від 30.12.2021 між ТОВ «Максігран» та ТОВ «Синергія ОІЛ»; заявки; ухвали від 20.01.2025 № 911/206/25; позовної заяви ТОВ «Максігран» до ТОВ «Синергія ОІЛ» від 10.01.2025 з карткою руху заяви; листа ТОВ «Максігран» до ТОВ «Синергія ОІЛ» від 23.12.2024; листа ТОВ «Синергія ОІЛ» № 12/24-2-1 від 24.12.2024.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 4 ст. 265 ГК України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 ГК України).

Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

За змістом ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір поставки від 30.12.2021 № 30/12-1, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю в порядку та на умовах, визначених цим Договором щебінь, пісок, асфальт (далі за текстом - «Продукція»), а Покупець зобов`язується прийняти Продукцію та оплатити її на умовах цього Договору (п. п. 1.1 Договору.).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Пунктом 1.3 Договору встановлено, що Постачальник передає у власність Покупцю Продукцію в наступному асортименті: щебінь фракції 5-10, щебінь фракції 5-20, щебінь фракції 10-20, щебінь фракції 20-40, щебінь фракції 40-70, щебінь фракції 2-5, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-70, щебенево-піщана суміш фракції 0,05-40, щебінь фракції 0-40, щебіньфракції0-70, відсів, пісок з відсівів дроблення фракції0-5, пісок річковий, асфальтобетонна продукція, тощо.

Умовами п. 3.4 вказаного Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується здійснити поставку товару узгодженої Продукції з умови оплати 100 (сто)% її вартості.

Тобто, умовами Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується здійснити поставку товару узгодженої Продукції з умови оплати 100 (сто)% її вартості.

Відповідно до матеріалів справи, 30.12.2021 року Позивачем було здійснено 100% передоплату на загальну суму у розмірі - 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок): згідно платіжної інструкції № 9083 (сума 10 000 000,00 грн.), платіжної інструкції № 9084 (сума 8 500 000,00 грн.), платіжної інструкції № 9085 (сума 20 000 000,00 грн.), платіжної інструкції №9086 (сума 11 500 000,00 грн.). Згідно призначення вказаних платіжних інструкцій «за щебінь зг. Договору №30/12-1 від 30.12.2021».

Згідно поданого до суду відзиву, Відповідач не заперечував факт оплати на його рахунок грошових коштів у розмірі - 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок): згідно платіжної інструкції від 30.12.2021 № 9083 (сума 10 000 000,00 грн.), платіжної інструкції від 30.12.2021 № 9084 (сума 8 500 000,00 грн.), платіжної інструкції від 30.12.2021 № 9085 (сума 20 000 000,00 грн.), платіжної інструкції від 30.12.2021 №9086 (сума 11 500 000,00 грн.). Натомість вказував, що вказані кошти було сплачено згідно Договору №30/12-1 від 30.12.2021, а не згідно заявки Покупця.

Позивачем, як додаток до відповіді до відзиву, було долучено копію заявки, затвердженої директором ТОВ «Синергія ОІЛ» Зінченко О.М. відповідно до договору поставки № 30/12-1 від 30.12.2021. Відповідно до даної заявки, остання містить містила наступну інформацію: найменування продукції: щебінь: асортимент (щебінь фракції 0-5 (кількість 16393 тон, ціна за тону - 610,00 грн.), щебінь фракції 5-10 ( кількість 24950,00 тон, ціна за тону - 800,00 грн.), щебінь фракції 10-20 (кількість 14556 тон, ціна за тону - 790,00 грн.), щебінь фракції 20-40 (кількість 11333 тон, ціна за тону - 750,00 грн.), вид поставки: автомобільний транспорт (Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Малківка, АВТОДОРОГА Р-67 ЧЕРНІГІВ-НІЖИН-ПРИЛУКИ-ПИРЯТИН, 169 КМ+233 М), уповноважена особа: Лопушин Микола Володимирович, Зінченко Олександр Миколайович, тел. НОМЕР_1 , умови поставки - поставка після оплати 100 (сто) % вартості продукції згідно даної заявки.

Представник Відповідача у судових засіданнях заперечував про надсилання на адресу ТОВ «Максігран».

Позивачем не було надано доказів надсилання даної заявки на адресу ТОВ «Максігран». У поданій до суду відповіді на відзив Позивач зазначає, що протягом дії договорів про поставку товару, практично всі заявки погоджувалися в усній формі.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3.1 Договору Поставка Продукції за цим Договором здійснюється автомобільним або залізничним транспортом до відповідного пункту призначення або залізничної станції, що вказується Покупцем у відповідній заявці.

Пунктом 3.3 вказаного Договору заявка може бути подана Покупцем як в усній так і в письмові формі за допомогою телефону, факсу електронної пошти, пошти або інших засобів комунікації. Заявка повинна містити інформацію про найменування Продукції, її асортимент та кількість, вид поставки та пункт призначення, контактний номер телефону відповідальної особи за приймання продукції тощо.

При цьому, п. 2.5 Договору Розрахунки між Сторонами здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника 100 % попередньої оплати вартості Продукції (у тому числі її навантаження та доставки). Сторони можуть передбачити інший порядок розрахунків, про що укладається і підписується Сторонами додаткова угода до цього Договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 вказано, що попередня оплата - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Також згідно правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 18 серпня 2023 року у cправі № 927/211/22 оплата за товар є попередньою, якщо відповідно до договору вона має бути здійснена до моменту виконання продавцем свого обов`язку з передачі товару саме у власність, тобто до моменту переходу права власності на товар від продавця до покупця. Це випливає з визначення договору купівлі-продажу, наведеного у ч. 1 ст. 655 ЦК, яка встановлює обов`язок продавця передати товар саме у власність покупця.

Отже, наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень від 30.12.2021 № 9083, № 9084, № 9085 та №908, згідно яких Позивачем було перераховано Відповідачу 50 000 000, 00 грн. є попередньою оплатою за товар (щебінь) згідно Договору №30/12-1 від 30.12.2021.

Відповідачем свого обов`язку, передбаченого п. 4.1.1 Договору (поставити Покупцю узгоджену партію Продукції належної якості та в строки, узгоджені Сторонами у відповідній заявці) здійснено не було. У відзиві на позовну заяву Відповідач зазначає, що ТОВ «Синергія ОІЛ» не виконано свого зобов`язання щодо подання відповідної заявки на поставку Продукції, що унеможливило виконання Постачальником свого зобов`язання щодо поставки Продукції.

Беручи до уваги викладене вище та наявність в матеріалах справи платіжних доручень з призначенням платежу в свою чергу свідчить про обізнаність між сторонами узгодженої партії Продукції, яка підлягала поставці Відповідачем Позивачу за умовами Договору від 30.12.2021 № 30/12-1.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах від 23.10.1991 "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії", від 01.06.2006 "Федоренко проти України" зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, відсутність дій відповідача щодо поставки товару надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Неповернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Брумареску проти Румунії" (пункт 74), "Пономарьов проти України" (пункт 43), "Агрокомплекс проти України" (пункт 166).

Так, за результатами аналізу наявних у справі доказів судом визначено правову природу сплаченої суми коштів в розмірі 50 000 000 грн 00 коп. як передоплата, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

Постановою Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 909/524/18 зазначено, що правова природа зазначених коштів внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми.

Обумовлені законом підстави для зміни правової природи перерахованих покупцем (позивачем) коштів внаслідок непоставки продавцем (відповідачем) товару не настали, що тягне за собою правові наслідки, обумовлені часиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України.

При цьому припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

Також, суд зазначає, що волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Матеріалами справи встановлено, що 27.09.2024 на адресу Постачальника (ТОВ «Максігран») Позивачем направлено претензію № 2709 про повернення суми попередньої оплати за Договором, Договір поставки № 30/12-1 у розмірі суми передоплати 50 000 000 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок).

Дана претензія Відповідачу була надіслана на електрону пошту (зазначену в Договорі (п. 8.15.) - ) та засобами поштового зв`язку (рекомендованим відправленням за трек-номером 383).

Згідно даних сайту Укрпошта претензію № 2709 від 27.09.2024 ТОВ «Максігран» отримано 08.10.2024. Втім вказана претензія ТОВ «Максігран» залишена без відповіді.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем зобов`язань за договором у встановлений строк, розмір основної заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів поставки товару або повернення суми попередньої оплати відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 50 000 000, 00 грн., попередньої оплати, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію такого стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, враховуючи викладені обставини справи і наведені норми законодавства, що врегульовують спірні правовідносини сторін, суд надає перевагу доводам позивача, наведеним у його заявах по суті справи, надані ним докази в сукупності на підтвердження своїх доводів визнає більш вірогідними, ніж докази надані відповідачем на підтвердження наведених ним обставин.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242, 255 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" (07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Симоненка Василя, 4; ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" (03022, м. Київ, вул. М. Максимовича, 6, кімната 22; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" (07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Симоненка Василя, 4; ) за невиконання зобов`язань кошти в розмірі попередньої оплати (авансованого платежу) 50 000 000,00 (п`ятдесят мільйонів гривень 00 копійок).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максігран" (03022, м. Київ, вул. М. Максимовича, 6, кімната 22; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Синергія ОІЛ" (07400, Київська область, Броварський район, м. Бровари, вул. Симоненка Василя, 4; ) судовий збір у розмірі 600 000,00 грн. (шістсот тисяч гривень 00 копійок).

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2025, з урахуванням перебування судді Блажівської О.Є у відпустці.

Суддя Оксана БЛАЖІВСЬКА