ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р. Справа № 910/11921/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Барчук А.В. (у режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 (повний текст рішення складено 09.12.2024) (суддя Пукшин Л.Г.)

у справі № 910/11921/24 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Науково-технічний центр" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 2 305 960,35 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Науково-технічний центр" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідача) про стягнення 2 305 960,35 грн, з яких 1 900 000, 00 грн основного боргу, 41 893,44 грн 3 % річних, 92 823,74 грн інфляційних втрат та 271 243,17 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 22ARB-11/48-141-01-22-00390 на надання послуги на тему: "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначення коефіцієнта запасу до кризи теплообміну при періодичній переоцінці безпеки енергоблоків з ядерним паливом компанії "Вестінгауз" від 12.10.2022 (далі - Договір) у частині оплати наданих позивачем послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі № 910/11921/24 позов задоволено частково та стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі філії "Відокремлений підрозділ "Науково-технічний центр" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" суму основного боргу у розмірі 1 900 000,00 грн, пеню в розмірі 135 621,58 грн, 3 % річних у розмірі 41 893,44 грн, інфляційні втрати в розмірі 92 823,74 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 27 671,52 грн. В іншій частині в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем основного боргу в повному обсязі, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за Договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не заперечується. У частині стягнення пені суд врахував фактичні обставини справи та, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності та розумності, дійшов висновку про наявність підстав для реалізації свого права щодо зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача, на 50 %.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись частково з рішенням Господарського суду міста Києва 04.12.2024 у справі № 910/11921/24, Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині стягнення 3 % річних та судового збору як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 218, 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. 551, 614, 617, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 2, 56, 130, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Зокрема, скаржник зазначає, що судом безпідставно відмовлено у зменшенні 3 % річних, оскільки не враховано правову позицію Верховного Суду, за якою суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі № 910/11921/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 18.03.2025 о 10:40; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 14.02.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи

Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині - без змін, посилаючись на те, що суми інфляційних втрат та процентів річних нараховуються незалежно від наявності вини боржника.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 18.03.2025 взяв участь представник позивача (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового засідання.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору № 22ARB-11/48-141-01-22-00390 на надання послуги на тему: "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначення коефіцієнта запасу до кризи теплообміну при періодичній переоцінці безпеки енергоблоків з ядерним паливом компанії "Вестінгауз" від 12.10.2022, укладеного між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі директора відокремленого підрозділу "Науково-технічний центр" як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" в особі його директора як виконавцем (Договір), виконавець зобов`язався надати замовнику послугу на тему: "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначення коефіцієнта запасу до кризи теплообміну при періодичній переоцінці безпеки енергоблоків з ядерним паливом компанії "Вестінгауз", а замовник - прийняти і оплатити цю послугу.

Згідно з п. 1.2 Договору наукові, технічні, економічні та інші вимоги до надання послуги, яка є предметом даного Договору, визначаються Технічною специфікацією, яка є невід`ємною частиною даного Договору (додаток № 1).

У п. 1.3 Договору передбачено, що зміст, строки надання етапів послуги визначаються Календарним планом на весь обсяг послуги (додаток № 2), який є невід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 1.4 Договору узгоджено, що вартість послуги, яка буде виконуватися за цим Договором, визначена і зафіксована сторонами в протоколі узгодження договірної ціни (додаток № 3), який є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 1.5, 1.6 Договору вартість послуги, що буде виконана за цим Договором, відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни складає 1 934 583,33 грн, крім того ПДВ (20 %) 386 916,67 грн, всього 2 321 500,00 грн. Приймання та оцінка наданої послуги здійснюється відповідно до Технічної специфікації та Календарного плану.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що послуга за етапом цього Договору вважається наданою, якщо акт здачі-приймання наданої послуги з боку виконавця і замовника підписано із зазначенням дати та скріплено печаткою (за наявності).

Відповідно до п. 2.3 Договору прийом-передача оформлених у встановленому порядку результатів наданої послуги оформлюється двосторонніми актами здачі-приймання наданої послуги, які готуються у 4-х (чотирьох) примірниках по 2 (два) для кожної зі сторін. Оформлені та підписані сторонами акти здачі-приймання наданої послуги та надані податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановленому чинним законодавством порядку, є підставою для взаємних розрахунків.

Виконавець, зобов`язаний направити на електронні адреси замовника КА та інформацію щодо дати та номеру податкової накладної, а також надати замовнику електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН, протягом терміну, визначеного чинною редакцією Податкового кодексу України (далі ПКУ). Електронна адреса виконавця для листування (електронного адміністрування ПДВ) в межах виконання ПКУ (п. 2.11 Договору).

Згідно з п. 2.13 Договору оплата наданої виконавцем послуги здійснюється замовником поетапно після приймання етапу та підписання сторонами двостороннього акта здачі-приймання.

У п. 2.14 Договору замовник і виконавець дійшли згоди, що оплата послуги за кожним актом здачі-приймання наданої послуги здійснюється замовником у строк не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з дати його підписання сторонами.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та завірення печатками сторін (за наявності), і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 6.1 Договору).

Умови Договору можуть бути змінені в порядку, встановленому чинним законодавством, з урахуванням вимог ст. 41 Закону України від 25.12.2015 № 922-УІІІ (п. 6.2 Договору).

Сторонами декілька разів вносилися зміни до Календарного плану надання послуги.

Так, додатковою угодою № 1 від 26.05.2023 до Договору термін виконання етапу "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначання коефіцієнта запасу до кризи теплообміну в рамках ППБ при експлуатації ядерного палива компанії "Вестінгауз" перенесено на 15.08.2023.

Додатковою угодою № 2 від 23.08.2023 до Договору термін виконання зазначеного етапу перенесено до 31.10.2023.

31.10.2023 у межах строку, встановленого Договором, між сторонами підписано акт № 1/22ARB-11/1136/41-НТЦ здачі-приймання наданої послуги за договором № 22ARB-11 (Виконавця), № 1136/41 - НТЦ (Замовника) (№ 48-141-01-22-00390 (Дирекції) від 12.10.2022 на тему: "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначення коефіцієнта запасу до кризи теплообміну при періодичній переоцінці безпеки енергоблоків з ядерним паливом компанії "Вестінгауз" на загальну суму 1 900 000,00 грн.

Відповідно до вказаного акта послуги першого етапу: "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначання коефіцієнта запасу до кризи теплообміну в рамках ППБ при експлуатації ядерного палива компанії "Вестінгауз" надані у повному обсязі, звітна документація задовольняє вимогам Договору та технічного завдання, належним чином оформлена, здана виконавцем та прийнята замовником.

Додатковими угодами № 4-5 до Договору сторони вносили зміни до Календарного плану в частині виконання другого етапу (доопрацювання звітних матеріалів). При цьому, викладаючи Календарний план у новій редакції, сторони кожен раз підтверджували виконання першого етапу "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначення коефіцієнта запасу до кризи теплообміну при періодичній переоцінці безпеки енергоблоків з ядерним паливом компанії "Вестінгауз".

Звертаючись із позовом у даній справі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро аналітичних досліджень безпеки АЕС" послалось на те, що у відповідача наявна заборгованість у розмірі 1 900 000,00 грн, що не заперечується відповідачем.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що виконання його зобов`язань у рамках Договору в частині здійснення оплати за надані послуги в сумі 1 900 000,00 грн унеможливлено дією обставин непереборної сили (військова агресія російської федерації, її вплив на функціонування об`єктів енергетичної генерації та інфраструктури України). Відтак, на думку відповідача, з початку військової агресії російської федерації проти України сторони Договору перебували під дією зазначеної форс-мажорної обставини.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною першою статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем надані послуги першого етапу: "Дослідження особливостей застосування кореляцій ДКБ "Гідропрес" для визначання коефіцієнта запасу до кризи теплообміну при періодичній переоцінці безпеки з ядерним паливом компанії "Вестінгауз" на загальну суму 1 900 000,00 грн, що підтверджується актом № 1/22ARB-11/1136/41-НТЦ здачі-приймання наданої послуги за договором № 22ARB-11 (Виконавця), № 1136/41-НТЦ (Замовника) (№ 48-141-01-22-00390 (Дирекції) від 12.10.2022, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками сторін.

Згідно з п. 2.14 Договору сторонами узгоджено, що оплата послуги за кожним актом здачі-приймання наданої послуги здійснюється замовником у строк не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з дати його підписання сторонами.

Факт наявності заборгованості у заявленому до стягнення розмірі підтверджується належними доказами, а відтак її правомірно стягнуто з відповідача.

Також, судом правомірно враховано положення ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, встановлені обставини справи і зменшено розмір пені на 50 %.

В оскаржуваній частині рішення про зменшення 3 % річних суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення неустойки (зокрема, штрафу) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафних санкцій направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

З урахуванням вищевикладеного, на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу) до її розумного розміру.

Як було роз`яснено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Такого висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з урахуванням того, що у справі № 902/417/18 умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також умовами пункту 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої в частині другій статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі 40 % від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та 96 % від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

Отже, відповідне зменшення відсотків річних Велика Палата Верховного Суду допустила з урахуванням конкретних обставин справи № 902/417/18, а саме - встановлення відсотків річних на рівні 40 % та 96 %, і їх явну невідповідність принципу справедливості.

Апеляційний господарський суд вважає, що в даній справі, в якій відсотки річних нараховані за встановленою в статті 625 ЦК України ставкою у розмірі 3 %, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами неспівмірності заявлених до стягнення 3 % річних із сумою боргу, а також те, що тягар з їх сплати може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним, що даний випадок є виключним. Сам по собі факт фінансування з держбюджету не є таким випадком або обставиною, яка звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Відтак, порушення принципів розумності, справедливості та пропорційності під час нарахування позивачем відповідачу 3 % річних судом не встановлено.

З огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зменшення 3 % річних, розмір яких є законодавчо визначеним, до того ж, судом зменшено розмір пені на 50 %.

Доводи скаржника про те, що суд повинен був застосувати положення ст. 130 ГПК України в частині розподілу судового збору, оскільки відповідач визнав позов, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки зазначення у відзиві про те, що відповідач не оспорює факт отримання від позивача послуг на спірну суму не свідчить про визнання позову в цілому.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2024 у справі № 910/11921/24 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 31.03.2025.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська