ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.03.2025 Справа № 917/1000/23

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" на дії державної виконавчої служби по справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн", вул. Алмазова Генерала, 18/7, м. Київ, 01133,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ", вул. Свіштовська, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39610,

про стягнення 126 014 076,52 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники учасників згідно протоколу судового засідання.

Суть спору. До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" про стягнення заборгованості в розмірі 126 014 076,52 грн, з яких: 97 899 228,54 грн - основна заборгованість, 22 801 268,20 грн - пеня, 1 368 991,15 грн - 3 % річних, 3 944 588,63 грн - інфляційні втрати за Договором про участь у балансуючій групі № БГ-14/03/22 від 14.03.2022.

Рішенням суду від 25.07.2024 закрито провадження у справі в частині суми основного боргу в розмірі 48 324 966,55 грн; позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" 49 574 261,99 грн - основної заборгованості, 6 840 380,46 грн - пені, 1 368 991,15 грн - 3 % річних, 3 944 588,63 грн - інфляційних втрат за Договором про участь у балансуючій групі № БГ-14/03/22 від 14.03.2022 та 939 400,00 грн - витрат по сплаті судового збору. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення скасовано в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 6 840 380,46 грн. На виконання рішення видано відповідний наказ.

28.10.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" за вхід. № 14302 надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни незаконними;

- зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олену Грайровну усунути порушення та повернути кошти в сумі 870 146,68 грн (вісімсот сімдесят тисяч сто сорок шість гривень 68 коп.) на рахунки ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» з яких вони були стягнуті.

Ухвалою від 29.10.2024 відкладено вирішення питання про прийняття скарги по справі № 917/1000/23 до повернення її матеріалів до Господарського суду Полтавської області з апеляційної інстанції.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" задоволено частково; рішення Господарського суду Полтавської області від 25.07.2024 у справі № 917/1000/23 скасовано в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 6 840 380,46 грн, в іншій частині залишено без змін. Матеріали справи направлено до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою суду від 27.01.2025 прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання на 11.02.2025, 10:00.

06.02.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн" подано додаткові пояснення по скарзі (вх. №1593), в яких просить суд відмовити в задоволенні скарги та відкласти її розгляд на іншу дату (з можливістю проведення судового засідання в режимі відеоконференції).

Від державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на скаргу (вх. № 1671), в якому просить суд відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ".

10.02.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" надійшли пояснення по скарзі (вх. № 1751).

В судовому засіданні 11.02.2025 представник скаржника та представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не заперечували щодо відкладення розгляду скарги.

З метою забезпечення процесуальних прав сторін, з урахуванням поданого клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Енерджі Юкрейн", судом відкладено розгляд скарги на 25.03.2025.

В судовому засіданні 25.03.2025 представник скаржника підтримав подану скаргу та наполягав на її задоволенні.

Представник стягувача проти задоволення скарги заперечив, з посиланням на її необґрунтованість.

Державний виконавець у своїх поясненнях проти скарги заперечив, зазначивши, що здійснював передбачені законом повноваження стосовно відкриття виконавчого провадження без порушення чинного законодавства.

Судом встановлено наступне.

У відповідності до вимог статей 3, 4, 25, 27 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон), 15.10.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області від 03.09.2024 у справі №917/1000/23, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76293776.

Також, 15.10.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанови про арешт коштів боржника.

Копії постанов, в порядку вимог частини другої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", скеровано сторонам виконавчого провадження 15.10.2024 до електронних кабінетів, зареєстрованих у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

На виконання вимог частини третьої статті 13 та статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем 15.10.2024 винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ платіжні інструкції про списання коштів з арештованих рахунків.

У свою чергу ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» подало заяву про зупинення вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання, посилаючись, по-перше, на те, що рішення по справі № 917/1000/23 не набрало законної сили, вказавши ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.09.2024 у справі № 917/1000/23, за якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, за вх. №2069 п/1 на рішення Господарського суду Полтавської області від 25 липня 2024 року у справі № 917/1000/23, копію якої подано до Відділу - 16.10.2024, по-друге, що ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» підпадає під дію пункту 104 Розділу ХІІІ ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про виконавче провадження».

Також скаржник у своїй скарзі вказує, що протягом робочого дня 16.10.2024, банками, на підставі направлених державним виконавцем платіжних інструкцій № № 13229, 13231, 13232, 13233, 13234, 13235, 13236 від 15.10.2024, з рахунків ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» було стягнуто на рахунок Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ( НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», код стягувача: 00015622) грошові кошти Товариства, на загальну суму 870 146,68 грн (вісімсот сімдесят тисяч сто сорок шість гривень 68 коп.), що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та «Про критичну інфраструктуру» та підлягають поверненню, як незаконно стягнуті.

Заявник пояснює, що державний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, мав можливість перевірити чи підпадає ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» під дію пункту 104 Розділу ХІІІ ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про виконавче провадження», проте він цього не зробив, що потягло за собою стягнення на рахунок Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України грошових коштів Товариства на загальну суму 870 146,68 грн (вісімсот сімдесят тисяч сто сорок шість гривень 68 коп).

Так заявник посилаючись на статтю 1213 Цивільного кодексу України вимагає від набувача повернути ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» безпідставно стягнуті грошові кошти у сумі 870 146,68 грн (вісімсот сімдесят тисяч сто сорок шість гривень 68 коп).

16.10.2024 державним виконавцем, керуючись вимогами статті 38 Закону, винесено постанову про зупинення виконавчого провадження та зняття арешту з рахунків та коштів боржника.

Стягувач та державний виконавець у своїх поясненнях зазначають, що виконавець при відкритті виконавчого провадження перевіряє повноваження заявника та відповідність виконавчого документу, і не має жодного встановленого обов`язку перевіряти чи підпадає боржник під ті чи інші критерії які забороняють стягнення в рамках виконавчого провадження, зокрема чи відноситься ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» до операторів критичної інфраструктури відповідно до Закону України «Про критичну інфраструктуру». Дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян Олени Грайровни є правомірними та законними, а отже стягнуті суми грошових коштів не підлягають поверненню, а скарга ТОВ «Кременчуцька ТЕЦ» не підлягає задоволенню.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав щодо скарги на дії державного виконавця, суд зазначає наступне.

В Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом частин 1, 3 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законами України "Про виконавче провадження", "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка кореспондується з нормами статті 5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України Про виконавче провадження випадках - на приватних виконавців.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктом 104 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, визначено, що тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування: 1) зупиняється вчинення виконавчих дій та заходів примусового виконання рішень (у тому числі накладення арешту на майно та грошові кошти) у виконавчих провадженнях, за якими боржниками є господарські товариства, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; 2) підлягають зняттю арешти, накладені на майно та/або грошові кошти господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури.

Як вказує скаржник, заява про зупинення виконавчих дій була подана 15.10.2024, 17:17, однак зареєстрована відділом виконавчої служби 16.10.2024.

Відповідно до статті 38 ЗУ "Про виконавче провадження" про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Як вже зазначалось, 16.10.2024 (на наступний день після надходження заяви) державним виконавцем, керуючись вимогами статті 38 та Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про зупинення виконавчого провадження та зняття арешту з коштів боржника.

Наказом Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012 було затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція).

Вказана Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (виконавчих документів) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто, суд погоджується з твердженням стягувача, що виконавець при відкритті виконавчого провадження перевіряє повноваження заявника та відповідність виконавчого документу, і не має встановленого обов`язку перевіряти чи підпадає боржник під ті чи інші критерії які забороняють стягнення в рамках виконавчого провадження.

Окрім того, пунктами 17, 18 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що за наявності обставин, передбачених статтею 34 Закону, виконавець виносить постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, крім випадків, визначених Законом. Зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

З урахуванням викладеного відсутні підстави для повернення стягнутих грошових коштів на рахунки боржника у сумі 870 146,68 грн.

Обставини справи переконливо свідчать, що державним виконавцем дотримано усіх вимог Закону при відкритті виконавчого провадження та здійсненні інших виконавчих дій, а отже доводи скаржника, щодо незаконності дій державного виконавця свого підтвердження не знайшли.

Керуючись статтями 233, 234, 340, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" у задоволенні скарги на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення суддею і може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.04.2025.

Суддя Погрібна С.В.