ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

31 березня 2025 року м. ХарківСправа № 922/353/25

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Татаурова В.А.

розглянувши заяву Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області про відстрочення виконання судового рішення (вх.№7447 від 24.03.2025) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676)
до Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області (64207, Харківська область, Ізюмський район, місто Балаклія, вул. Шелеханя Максима, буд. 72, ідентифікаційний код 34328904)
про стягнення 15 523 381,71 грн

за участю представників сторін:

стягувача - адвоката Яковенка П.А.

боржника (заявника) - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 15 523 381,71 грн.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 186 280,58 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № 7300-НГТ-32 від 07.09.2021 щодо своєчасної та повної оплати вартості природного газу.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.03.2025 у справі №922/353/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області (64207, Харківська область, Ізюмський район, місто Балаклія, вул. Шелеханя Максима, буд. 72, ідентифікаційний код 34328904) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676) заборгованість у розмірі 15 523 381,71 грн, а також судовий збір у розмірі 93 140,29 грн. Крім того, зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 93 140,29 грн, сплачений при поданні позову згідно платіжної інструкції № від 08.01.2025.

24.03.2025 через підсистему Електронний суд від боржника надійшло клопотання (заява) про відстрочення виконання судового рішення (вх.№7447), в якому він просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області по справі №922/353/25 про стягнення з КП "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" заборгованості за договором постачання природного газу на 12 місяців з дня набуття чинності судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2025 прийнято до розгляду заяву Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області про відстрочення виконання судового рішення (вх.№7447 від 24.03.2025). Призначено судове засідання з розгляду заяви Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області про відстрочення виконання судового рішення на "31" березня 2025 р. о 12:00 год.

26.03.2025 через підсистему "Електронний суд" від стягувача надійшло заперечення на клопотання про відстрочення виконання судового рішення (вх.№7633), в якому стягувач вважає, що клопотання боржника про відстрочення виконання рішення суду не містить виняткових обставин, які дають можливість відстрочити виконання рішення суду, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні клопотання боржника про відстрочення виконання рішення суду. Зокрема, стягувачем зазначено, що напад російської федерації на територію України так само як і на місто Київ негативно вплинули на фінансовий стан стягувача, тому надання відстрочення рішення суду з даних підстав є необґрунтованим. Боржником не надано доказів незадовільного фінансового стану підприємства (виписки по рахунках, відсутність коштів на рахунках, тощо). Крім того, ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість боржника стосується діяльності самого боржника, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін. Боржник документально не підтвердив обставин, з настанням яких поліпшиться його майновий стан.

Представник стягувача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання боржника про відстрочення виконання рішення суду.

Представник боржника (заявника) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце цього засідання повідомлений належним чином ухвалою суду від 24.03.2025, яку отримано 25.03.2025, що підтверджується наявною у справі довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, яку отримано з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду.

Суд також зазначає, що вказана ухвала суду від 24.03.2025 була опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до частини 2 статті 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи вище вказане, суд дійшов висновку про належне повідомлення боржника про дату, час та місце розгляду зазначеної заяви боржника, а також беручи до уваги стислі строки для розгляду цієї заяви встановлені у частині 2 статті 331 ГПК України, суд вважає, що неявка боржника в судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення.

Розглянувши заяву боржника про відстрочення виконання судового рішення, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами першою та другою статті 18 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02).

Частинами 1, 3, 4 статті 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як стягувача, так і боржника.

Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача.

Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

Надання відстрочення виконання рішення є заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V).

Відповідно до приписів статей 74, 76-79 ГПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Так, в обґрунтування поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду у цій справі боржником зазначено зокрема, що виникнення заборгованості перед стягувачем пояснюється критичним погіршенням фінансового становища КП "Балаклійські теплові мережі" БМР ХО у період карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 за № 1236 та припиненого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651. Позовний період прийшовся на період окупації Балаклійської територіальної громади з боку РФ, евакуацією значної частини населення і підприємств, крадівництвом російськими загарбниками частини матеріальних ресурсів підприємства. Підприємство обслуговує вісім населених пунктів Балаклійської територіальної громади Харківської області. Заборгованість підприємства по податках станом на 01.03.2025 становила 56 301,1 тис.грн. Низький рівень платоспроможності всіх категорій споживачів за спожиту теплову енергію також істотно впливає на виконання зобов`язань підприємства перед позивачем. Станом на 01.03.2025 заборгованість споживачів перед КП "Балаклійські теплові мережі" БМР ХО становить 97,2 млн.грн. Несвоєчасна сплата за спожиту теплову енергію має наслідком накопичення заборгованості підприємства за послуги з розподілу природного газу. Введення воєнного стану на території регіону також погіршило матеріальне становище багатьох мешканців міста; спостерігається тенденція до втрати постійного працевлаштування, що є додатковою вагомою причиною зниження сплати за спожиту теплову енергію від населення. В 2022 році впродовж 6 місяців Балаклійська територіальна громада перебувала в окупації. Як наслідок, біля 50 % населення було евакуйовано. Більше 60 % підприємств було закрито. Водночас підприємство боржника не мало технічної можливості і правових підстав для припинення теплопостачання покинутих житлових приміщень. На цей час кількість особових рахунків наших споживачів складає 6867, з них юридичні особи - 92 особових рахунки, населення 6775 особових рахунків. Також, в період окупації КП "Балаклійські теплові мережі" БМР ХО загарбниками було вивезено з території підприємства 4 одиниці спеціальної техніки, без якої виробничі процеси на цей час вкрай ускладнені. Підприємство не уповноважено чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають фактично понесеним витратам під час виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до Закону України від 29 липня 2022 року № 2479-IX Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування (далі - Закон № 2479-IX) протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено aбo скасовано, було встановлено мораторій щодо підвищення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) i послуги з постачання теплової енергії. А 27.07.2023 р. набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законів України щодо відновлення та зеленої трансформації енергетичної системи України, яким внесено зміни, зокрема, до статті 1 Закону № 2479-IX в частині дії мораторію лише для категорії споживачів населення. Відповідно, у підприємств, що здійснюють виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, виникають збитки від реалізації теплової енергії та надання послуг з постачання теплової енергії за економічно не обгрунтованими тарифами. Законом № 2479-IX передбачено, що фінансування компенсації різниці в тарифах на теплову енергію здійснюється за рахунок видатків державного бюджету за цільовим призначенням, що передбачаються Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік та Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік. Відповідно до норм Закону № 2479-IX обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, утвореної після 01 червня 2021 року, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах станом на 01 липня 2022 року, а в подальшому протягом дії воєнного стану щокварталу та після припинення aбo скасування воєнного стану на перше число сьомого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено aбo скасовано. Відповідно до норм чинного законодавства України КП "Балаклійські теплові мережі" БМР ХО провело розрахунки обсягів заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію за період з 01.06.2021 до 31.12.2024 на загальну суму 79,3 млн. грн., які були підтверджені протоколами Харківської територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах. Обсяги заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію були визначені відповідно до Методики визначення заборгованості з різниці в тарифах, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 15 вересня 2021 року № 977. У подальшому обсяг заборгованості різниці в тарифах на теплову енергію буде зростати до моменту скасування мораторію на підвищення тарифів з теплопостачання. Bci отримані кошти від компенсації різниці в тарифах на теплову енергію відповідно до Закону № 2479-IX будуть спрямовані на погашення заборгованості перед позивачем. Станом на 19.03.2025 складено розрахунки різниці в тарифах на теплову енергію на загальну суму 79,3 млн.грн. Закон України "Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, спожитий газ і електроенергію" дозволяє реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги строком до 5 років, що зменшує вірогідність отримання доходу підприємства у період понесення витрат на виробництво теплової енергії та виставлення рахунків населенню для погашення наявної заборгованості за спожиту теплову енергію. Тобто, відповідачу необхідно розрахуватися за розподіл газу з позивачем протягом опалювального сезону, в той час як населення має відстрочку для сплати заборгованості протягом ще чотирьох опалювальних сезонів.

Господарський суд зауважує, що згідно з частиною 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик (стаття 42 та абзац 5 статті 44 ГК України).

Це означає, що за порушення договірних зобов`язань та інших правил здійснення господарської діяльності суб`єкт господарювання самостійно несе відповідальність, передбачену законодавством України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини відсутність грошових коштів не може бути підставою відмови від виконання грошових зобов`язань (Справа "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002 р. (заява №59498/00), справа "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 р. (заява № 18357/91) та інші).

Отже недостатність чи відсутність коштів не можна вважати безумовними винятковими обставинами, за наявності яких має бути здійснено відстрочення виконання судового рішення, а тому посилання заявника на недостатність грошових коштів не є достатньою підставою для відстрочення виконання рішення суду.

При цьому, до заяви не додано доказів фінансового стану боржника станом на день подання заяви (виписки по рахунках, відсутність коштів на рахунках, тощо).

Разом із цим, до заяви не надано доказів, які б свідчили про майбутнє покращення матеріального становища боржника, а отже і про наявність реальної можливості виконання рішення суду.

Суд також враховує, що заборгованість відповідача склалась у період з жовтня 2021 р. по квітень 2022 р., а рішення постановлено 10.03.2025 р., однак боржником не вчинялися дії щодо самостійного виконання рішення суду у справі до цього часу.

Господарський суд зауважує, що при вирішенні заяви боржника про відстрочення виконання рішення судом враховано стратегічний статус як боржника так і стягувача для забезпечення населення України та підприємств природним газом та тепловою енергією.

Разом із цим, повідомлені боржником обставини про тарифи, про заборгованість населення, про втрату майна боржника, на думку суду свідчить про те, що через рік ситуація з фінансовим положенням боржника може не покращитись, а навпаки погіршитись, що не сприяє забезпеченню виконання рішення суду.

Крім того, ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість боржника стосується діяльності самого боржника, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Посилання боржника на незадовільний фінансовий стан боржника через карантин та військову агресію РФ не є підставою для відстрочення виконання рішення суду, адже карантин та введення в Україні військового стану має загальний характер, та впливає на діяльність, без виключення, усіх суб`єктів господарювання.

На підставі вищенаведеного, проаналізувавши доводи боржника щодо відстрочення виконання судового рішення та надані в їх обґрунтування докази, враховуючи ступінь вини боржника у виникненні спору, приймаючи до уваги тривалий час існування спірної заборгованості, а саме понад 3 роки, враховуючи заперечення стягувача проти відстрочення рішення суду, дотримуючись балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви боржника (вх.№7447 від 24.03.2025) про відстрочення виконання судового рішення у справі № 922/353/25.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. 18, 73, 74, 76, 86, 232-235, 331, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Комунального підприємства "Балаклійські теплові мережі" Балаклійської міської ради Харківської області про відстрочення виконання судового рішення (вх.№7447 від 24.03.2025) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 31.03.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено підписано 01.04.2025.

Суддя І.О. Чистякова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.