РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2025Справа № 910/763/25

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

(04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 22;

ідентифікаційний код: 36086124)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг"

(03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14;

ідентифікаційний код: 39433769)

про стягнення 4 825,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (далі-відповідач) про стягнення страхового відшкодування в розмірі 4 825,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 відкрито провадження у справі №910/763/25; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

07.02.2025 Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" подано відзив на позовну заяву, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що позивач не забезпечив можливість участі відповідача у розслідуванні страхового випадку, зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого транспортного засобу.

10.02.2025 позивачем надано до суду відповідь на відзив із спростуванням доводів та заперечень відповідача.

13.02.2025 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

19.09.2024 року між Позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № 223578845, відповідно до якого, Позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника, пов`язану з експлуатацією автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 (надалі - забезпечений автомобіль).

Полісом № 223578845 встановлено франшизу у розмірі 0 грн.

21.10.2024 року о 12:40 год. на вул. Перемоги у м. Житомирі сталася дорожньотранспортна пригода: водійка ОСОБА_1 керуючи забезпеченим автомобілем, здійснила зіткнення з автомобілем VW Golf, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Сторони скористалися правом на складання «Європротоколу» досягли згоди щодо обставин ДТП, заповнили ОСОБА_2 та надали його страховикам.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія забезпеченого автомобіля, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, спільно складеного учасниками ДТП («Європротоколом»).

Таким чином, у визначеному чинним законодавством України порядку, вину ОСОБА_1 у виникненні ДТП встановлено та доведено. 22.10.2024 року до Позивача звернувся власник транспорного засобу VW Golf, реєстраційний номер НОМЕР_3 , із заявою про проведення виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 4.24.01627 від 30.10.2024 року вартість відновлювального ремонту ТЗ VW Golf, реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 9 650,00 гривень.

Виплата страхового відшкодування Позивачем підтверджується страховим актом №4.24.01627-1, платіжною інструкцією від 13.11.2024 року та заявою узгодженням розміру страхового відшкодування від 31.10.2024 року.

Водночас, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого автомобіля, також була застрахована Відповідачем за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/219880656 (роздруківка з ЦБД МТСБУ додається). Франшиза за полісом № ЕР/219880656 становить 0 грн.

Отже, забезпечений автомобіль (Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 ), на момент ДТП був забезпечений двома чинними полісами:

1.Полісом ТДВ «Експрес Страхування» № 223578845

2.Полісом ТДВ «СГ «Оберіг» № ЕР/219880656.

Дії Страховиків у таких випадках врегульовано Порядком виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 26.02.2020 року №464/2020 зі змінами внесеними Протоколом президії МТСБУ № 500/2021 від 03.06.2021 (надалі - Порядок виконання зобов`язань).

ТДВ «Експрес Страхування» листами за вих. № 0002971-10/3 від 24.10.24 та за вих. № 0003099-10/3 від 04.11.24 було поінформовано ТДВ «СГ «Оберіг» про дану подію та про суму страхового відшкодування.

19.12.2024 Позивачем на офіційну адресу електронної пошти Відповідача - '' та '' було направлено заяву про виплату страхового відшкодування, що підтверджується скриншотом з електронної пошти представника Позивача та було прочитано Відповідачем - 19.12.2024 року, що також підтверджується скриншотом з електронної пошти представника Позивача. о поінформовано ТДВ «СГ «Оберіг» про дану подію та про суму страхового відшкодування.

Тобто, позивачем було сплачено страхове відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини транспортного засобу, забезпеченого станом на момент настання дорожньо-транспортної пригоди двома чинними полісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності позивача та відповідача.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про страхування" предмет договору страхування може бути застрахований за одним договором страхування та за згодою страхувальника кількома страховиками (співстрахування).

Статтею 989 Цивільного кодексу України визначено обов`язки страхувальника, відповідно до яких, страхувальник зобов`язаний, зокрема, при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Пунктом 17.3 статті 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" також визначено, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

При цьому, вказаним Законом також врегульовано діяльність Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке згідно з пунктом 39.1 статті 39 Закону є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З метою врегулювання відносин між страховиками-членами МТСБУ з питання забезпечення здійснення страхового відшкодування при наявності декількох внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були чинним на момент дорожньо-транспортної пригоди, протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України № 464/2020 від 26.02.2020 був затверджений Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з вказаним Порядком останній є внутрішнім нормативним документом МТСБУ, що є обов`язковим для виконання усіма членами МТСБУ і поширюється на врегулювання страхових випадків, інформація про настання яких отримана членами МТСБУ після 01.03.2020.

Пунктом 2.1 статті 2 Порядку визначено, що наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визнається достатнім доказом виконання страхувальником зобов`язання при укладенні внутрішнього договору страхування повідомити страховика про інші внутрішні договори страхування (обов`язки страхувальника, що передбачені пунктом 3 частини 1 статті 989 Цивільного кодексу України та п. 17.3 ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Отже, чинне законодавство та спеціальні нормативні документи Моторного (транспортного) страхового бюро України дозволяють страхувальнику укладати декілька договорів страхування щодо одного об`єкта страхування з різними страховиками.

Враховуючи, що спірна дорожньо-транспортна пригода сталась після 01.03.2020, положення Порядку №464/2020 від 26.02.2020 поширюються на врегулювання даного страхового випадку.

Враховуючи, що позивач та відповідач є особами, відповідальними за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" вони мають відповідати за вимогами потерпілої особи, в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Відповідно до п. 3.1 Порядку при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик - член МТСБУ, який отримав заяву про страхове відшкодування зобов`язаний (не залежно від наявності інших внутрішніх договорів страхування, укладених по відношенню до забезпеченого транспортного засобу, та черговості їх укладення) здійснити визначені Законом заходи для забезпечення своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно з п. 4.1 Порядку відповідальним за прийняття рішення за заявою про страхове відшкодування, визначення розміру та виплати страхового відшкодування є страховик, який отримав зазначену заяву. Якщо усі страховики, які уклали по відношенню до одного забезпеченого транспортного засобу Внутрішні договори страхування у письмовій формі не узгодили з заявником проведення виплат страхового відшкодування кожним із страховиків, то виплату здійснює той страховик, який перший зареєстрував повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

За умовами п. 5.2 Порядку розмір страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування, від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку інші Внутрішні договори страхування по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу визначається з огляду на положення статті 540 Цивільного кодексу України (виконання зобов`язання, в якому беруть участь кілька боржників, визначається у рівній частці) у залежності від розміру шкоди (і франшизи).

Відповідно до ст. 540 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно пункту 3.2 статті 3 Порядку страховик, який отримав інформацію про подію, яка має ознаки страхового випадку за декількома внутрішніми договорами страхування, для забезпечення участі усіх страховиків за такими договорами страхування повинен:

а) невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дати надходження інформації про страховий випадок, повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованої бази даних МТСБУ відомості про інші внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку;

б) забезпечити можливість іншим страховикам, які також застрахували той самий об`єкт, приймати участь в розслідуванні страхового випадку (зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого (знищеного) майна);

в) повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованій базі даних МТСБУ відомості про інші внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку, про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування не пізніше ніж за три робочі днів до дати її проведення.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив відшкодування, у разі, якщо визначений ним розмір шкоди не перевищує сукупного розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на дату страхового випадку Внутрішніми договорами страхування, визнається особою, яка надала послуги з відшкодування збитків, і згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону 1961 має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу Внутрішні договори страхування.

Для реалізації зазначеного у цьому пункті права страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, має подати заяви про страхове відшкодування до решти зазначених страховиків.

Заява про страхове відшкодування та додатки до неї мають відповідати вимогам, передбачених статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів". До зазначеної заяви мають також додаватися докази настання страхового випадку, документи на підставі яких визначеного розмір шкоди і факт проведення страхового відшкодування заявником. У разі якщо заявник не погодив з усіма іншими страховиками розмір шкоди, то до заяви про страхове відшкодування за шкоду, заподіяну пошкодженням транспортного засобу, обов`язково долучається звіт про оцінку або висновок автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до п. 5.3 Порядку, страховик за внутрішнім договором страхування якого настала подія, що має ознаки страхового випадку, але проведення виплати страхового відшкодування здійснено згідно з цим Порядком іншим страховиком і розмір шкоди не перевищує загального розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на момент настання страхового випадку Внутрішніми договорами страхування, зобов`язаний здійснити страхове відшкодування такому іншому страховику протягом 15 днів з дати отримання заяви про виплату страхового відшкодування та у розмірі, визначеному відповідно до пункту 5.2 цієї статті.

Відповідач посилається на те, що позивачем не дотримано процедури врегулювання, передбаченої Порядком, а саме пп. "б" п. 3.2. ст. 3, абзац 3 п. 5.1. ст. 5 Порядку щодо забезпечення можливості іншим страховикам, які також застрахували той самий об`єкт, приймати участь в розслідуванні страхового випадку (зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого (знищеного) майна).

Наразі, суд критично ставиться до означених заперечень відповідача, оскільки вище було встановлено, що листом ТДВ «Експрес Страхування» листами за вих. № 0002971-10/3 від 24.10.24 та за вих. № 0003099-10/3 від 04.11.24 було поінформовано ТДВ «СГ «Оберіг» про настання дорожньо-транспортної пригоди стосовно ТЗ, який забезпечено за декількома внутрішніми договорами та про суму страхового відшкодування

Листом №8838/ДВЗ від 28.08.2023 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна" повідомило Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інтер-Поліс" про прийняте рішення про виплату страхового відшкодування.

19.12.2024 Позивачем на офіційну адресу електронної пошти Відповідача - '' та '' було направлено заяву про виплату 50% суми страхового відшкодування.

Тобто, у відповідача була можливість прийняти участь у розслідуванні страхового випадку.

Стосовно виклику заінтересованих осіб для огляду ТЗ, суд зауважує наступне.

Посилання Відповідача на п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (надалі - Методика), стосовно виклику представника Відповідача на огляд транспортного засобу VW Golf, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є безпідставним, оскільки виклик заінтересованих осіб здійснюється оцінювачем (у разі потреби) при складенні Звіту про оцінку.

В даному випадку, розмір збитків визначався Позивачем не на підставі Звіту про оцінку, а ремонтною калькуляцією та заявою-узгодженням розміру страхового відшкодування від 31.10.2024 року, згідно якої потерпіла особа - ОСОБА_3 погодився із сумою страхового відшкодування у розмірі 9 650,00 грн. та не наполягав на проведенні оцінки (експертизи) пошкодженого майна.

Більш того, присутність заінтересованих осіб при огляді транспортного засобу не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби, зазначене ґрунтується на правовому висновку ВС, викладеному у постанові від 23 листопада 2020 року у справі № 643/10751/16-ц.

Одночасно, суд зауважує, що у будь-якому випадку невиконання обов`язків передбачених п.п.3.2, 5.1. Порядку не може бути підставою для відмови у компенсації страхового відшкодування, яке було виплачено позивачем потерпілій особі, а тому заперечення відповідача жодним чином не спростовують обґрунтованості позову.

Крім того, ст. 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачає такої підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування, як недотримання Порядку щодо забезпечення можливості приймати участь в розслідуванні страхового випадку.

Отже, у зв`язку із настанням страхового випадку як у позивача, так і у відповідача виник обов`язок відшкодувати потерпілій особі витрати, пов`язаний з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу VW Golf державний номер НОМЕР_3 , була застрахована у двох страхових компаніях.

Стосовно заперечень Відповідача щодо обґрунтованості розміру заявлених позовних вимог та обов`язку проводити оцінку при визначенні розміру завданого збитку, суд зауважує наступне.

Згідно з пунктом 1.6. Методики, відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника (-ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу, відповідно до п. 2.3. Методики, це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системне тлумачення наведених вище положень чинного законодавства дає підстави вважати, що в разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

Водночас, як зазначено в прийнятих за результатами перегляду справ даної категорії постановах Верховного Суду, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.

При цьому, як зазначено в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 910/22886/16 невірно вважати, що для вирахування страхового відшкодування (збитків) слід брати до уваги тільки Звіт суб`єкта оцінювання, складений згідно з Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки відповідно до абз. 10 частини 2 статті 7 цього Закону проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування саме у випадках, встановлених законом.

При цьому, норми вказаного Закону не передбачають обов`язковість проведення оцінки для визначення збитків та розміру відшкодування саме за результатами дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

31.10.2024 року потерпілою особою ОСОБА_3 було підписано заяву-узгодження розміру страхового відшкодування (додавалася до позовної заяви), в якій останній погодився із сумою страхового відшкодування у розмірі 9 650,00 грн. та не наполягає на проведенні оцінки (експертизи) пошкодженого майна.

Отже, наявність заяви-узгодження розміру страхового відшкодування від 31.10.2024 року, ремонтної калькуляції від 30.10.2024 року та платіжної інструкції від 13.11.2024 року є достатніми доказами фактично здійснених Позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, в сумі 9 650,00 грн., що повністю узгоджується з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", а витрати на професій ну правничу допомогу також залишаються за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14; ідентифікаційний код: 39433769) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (04073, м. Київ, пр. Степана Бандери, буд. 22; ідентифікаційний код: 36086124) грошові кошти в сумі 4285,00 грн та судовий збір в сумі 2422,40 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов