ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2025 р.м. ХарківСправа № 903/953/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-ІФ" (76019, м. Івано - Франківськ, вул. Надрічна, 7, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодегш Трейд" (61103, м. Харків, пр. Науки, 64, )
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-ІФ" 12.11.2024 через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Волинської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Авто" про стягнення 33941,67 грн збитків, а також 3028,00 грн понесених витрат на оплату судового збору, 3500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи призначено на 18.12.2024.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.01.2024 постановлено вважати, що відповідачем у справі №903/953/24 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кодегш Трейд" (, Харківська область, м. Харків, пр. Науки, 64) - попереднє найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю-Авто". Справу №903/953/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-ІФ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодегш Трейд" про стягнення 33941,67 грн надіслати до Господарського суду Харківської області (майдан Свободи, 5/1, Харків, Харківська область, 61000) за територіальною підсудністю.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 03.02.2025 для розгляду справи №903/953/24 призначено головуючий суддя (суддя-доповідач): Мужичук Ю.Ю.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.02.2025 прийнято справу №903/953/24 до свого провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

З метою повідомлення сторін про стан розгляду справи, судом було направлено ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.02.2025 до електронних кабінетів позивача та відповідача.

Згідно довідки про доставку електронного листа від 07.02.2025 ухвалу суду від 07.02.2025 доставлено в електронний кабінет відповідача: 07.02.2025 о 19:15.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно з абз. 2 п.5 ч. 6 вказаної статті, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у цій справі є 08.02.2025.

Отже, відповідач мав право подати до суду відзив на позовну заяву не пізніше 23.02.2025, проте вказана дата є вихідним днем - неділя, який переходить на наступний робочий день - 24.02.2025 (останній день на подання відзиву).

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк та відзив на позов із викладенням своєї правової позиції не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, відтак, у відповідності до ч.9 ст. 165 ГПК України суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

13 червня 2023 року між ТОВ "АЛЬЯНС-ІФ" (Позивач) та ТОВ "Ю-АВТО" (Відповідач) було укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 627/6445 (а.с. зворотня сторона №9 - 10).

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за параметрами запиту - реєстраційний номер справи: 4134; ідентифікаційний код: 43608627 станом на 18.12.2024 підтверджується, що 06.11.2024 відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу: зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою; зміна видів економічної діяльності юридичної особи; зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна місцезнаходження юридичної особи; зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого).

Вчинена 06.11.2024 реєстраційна дія свідчить про те, що відбулась зміна найменування відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю-Авто» ( ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кодегш Трейд» ().

Згідно п.1.1. договору продавець зобов`язується передати у власність Покупця транспортний засіб бувший у вжитку (далі - Товар) в строки та на умовах, передбачених даним Договором, а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити його в порядку та на умовах, визначених даним Договором.

Продаж транспортного засобу здійснюється між сторонами за ціною (вартістю) узгодженою сторонами у розмірі 203 650,00 грн. (двісті три тис. шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, в т. ч. ПДВ: 33941 грн (п.2.1. договору).

Даний договір починає свою дію з моменту його підписання сторонами та припиняє дію через 10 діб після підписання акту прийому - передачі до даного Договору (п. 8.3. договору).

Згідно з п. 6.1. договору право власності на Товар, купівля - продаж якого здійснюється відповідно до даного Договору, переходить від продавця до покупця в момент підписання Акту прийому - передачі та фактичної передачі Товару та документів на нього.

На виконання умов даного Договору Відповідач поставив Позивачу вантажний автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 2013 року (VIN НОМЕР_1 ) за ціною 203 650,00 грн (в т.ч. 33 941,67 грн. ПДВ), про що свідчать дані видаткової накладної №167 від 20.06.2023 на суму 203650,00 грн та Акту прийому - передачі транспортного засобу до Договору №627/6445 купівлі - продажу транспортного засобу від 20.06.2023 (а.с. зворотня сторона №10-11).

Позивач в свою чергу сплатив відповідачу грошові кошти на виконання умов договору, що підтверджується платіжними інструкціями від: 20.06.2023 за №765252 в сумі 36 000,00 грн (авансовий платіж); 05.07.2023 за №765495 в сумі 167 650,00 грн (остаточний розрахунок) (а.с. зворотня сторона №11-12).

27 червня 2023 року ТОВ "Ю-АВТО" на виконання ст. 201.10 ПК України сформувало та подало на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних податкову накладну № 16.

Відповідно до Квитанції № від 27.06.2023 року ПН № 16 була доставлена до ДПС, проте реєстрація зупинена (заблокувала) з наступних причин: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 20.06.2023 №16 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Додатково повідомляємо: показник "D"=.0944%, "P"=6730658.25. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оскільки відповідач мав повноваження для розблокування податкової накладної позивач звернувся до відповідача із клопотанням про реєстрацію податкової накладної вих. № 112 від 28.09.2023, в якому просив відповідача здійснити реєстрацію відповідної податкової накладної. Доказами направлення вказаного листа є фіскальний чек від 29.09.2023 року про відправлення рекомендованого листа.

Відповідач, на вказаний вище лист не відреагував та реєстрацію податкової накладної не здійснив.

25.03.2024 позивач повторно звернувся до відповідача із клопотанням про реєстрацію податкової накладної, щодо реєстрації податкової накладної з вимогою вих. №30, в якій просив здійснити реєстрації податкової накладної повторно. Доказами направлення вказаного листа є фіскальний чек від 25.03.2024 року. Позивач вказує, що відповіді від відповідача не надходило.

Як вказує позивач, внаслідок вказаних дій (бездіяльності) відповідача з реєстрації податкової накладної, позивач позбавлений права на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту у сумі 33941,67 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та доказам, які надані у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів/послуг.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних і розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця, а пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі порушення продавцем товарів/послуг граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Частиною 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України є порушення зобов`язання встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Виникнення у особи права на компенсацію збитків у результаті порушення ЇЇ цивільного права передбачається і ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є: наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками.

Отже, сума ПДВ, яку позивач сплатив у складі вартості товару, мала бути додана позивачем до складу податкового кредиту у відповідному звітному періоді згідно встановленого податковим законодавством порядку.

Під час розгляду справи судом установлено, що згідно Квитанції № від 27.06.2023 року ПН № 16 була доставлена до ДПС, проте реєстрація зупинена (заблокувала) з наступних причин: Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від 20.06.2023 №16 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. На звернення позивача щодо вчинення дій, спрямованих на завершення реєстрації податкової накладної, відповідач жодних дій не вчинив. Зворотнього відповідачем не доведено.

З урахуванням наведених вище норм суд висновує, що відповідачем вчинено порушення ст.201 ПК України, що позбавило позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 33941,67 грн, тобто позивач поніс збитки.

Викладене свідчить, що у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача (відповідач встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкової накладної не виконав, не вжив заходів щодо скасування зупинення реєстрації податкових накладних) та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками позивача. Тобто, наявні всі умови складу правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17.

У постанові від 31.01.2023 року у справі №904/72/22 Верховний Суд дійшов висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні і неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливістю зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача.

Подібні ж правові висновки викладено як у згаданій постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 зі справи №908/1568/18, так і в постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21.

У постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22 Верховний Суд дійшов висновку про те, що факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №908/76/18, від 10.01.2022 у справі №910/3338/21, від 31.01.2023 у справі №904/72/22, від 19.04.2023 у справі №906/824/21, підставами стягнення збитків є встановлення судами фактів порушення господарського зобов`язання, передбаченого договором (відсутність реєстрації в ЄРПН податкової накладної на суму ПДВ, передбачену договором).

Факт порушення відповідачем строків складання та реєстрації податкової накладної підтверджується матеріалами справи. Відтак, у даному випадку наявні законні підстави для стягнення з відповідача збитків у судовому порядку.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-ІФ" є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем під час розгляду справи подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Згідно зі ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу та для визначення їх розміру позивачем подано до суду: копію договору про надання правової допомоги від 28.10.2024 (далі - договір) (а.с. зворотня сторона №20-21), предметом якого є надання адвокатським бюро наступних видів правової допомоги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з приводу можливості відшкодування збитків завданих діями конрагента, що не зареєстрував податкову накладну; написання позовної заяви про відшкодування шкоди до Господарського суду Волинської області відповідачем в якій визначено ТОВ "Ю-Авто", .

Згідно з п. 3.1. договору сторони погодили, що клієнт зобов`язується оплати АБ "Паращак та Партнери" гонорар за надання правової допомоги Адвокатом у фіксованому розмірі - 3500,00 грн без ПДВ. Оплата гонорару відбувається авансом впродовж 2-х днів з дня підписання цього договору, на підставі договору, без виставлення окремих рахунків для цього.

З акту прийому-передачі від 31.10.2024 правової допомоги (юридичних послуг) згідно Договору №29/24/ про надання правової допомоги від 29.10.2024 вбачається, що адвокат надав правову допомогу, визначену договором від 29.10.2024, зокрема: надав правову інформацію, консультації і роз`яснень з приводу можливості відшкодування збитків завданих діями контрагента, що не зареєстрував податкову накладну; написав позовну заяву про відшкодування шкоди до Господарського суду Волинської області відповідачем в якій визначено ТОВ "Ю-Авто", , а Клієнт прийняв таку правову допомогу (юридичні послуги). Позовна заява підготовлена для подання Клієнтом до Господарського суду Волинської області, правова допомога (юридичні послуги) надавались в періоді: 29.10.2024 - 31.10.2024 гонорар (вартість) за правової допомоги (юридичних послуг) становить 3500,00 грн без ПДВ. Послуги отримані.

Згідно з даними платіжної інструкції №2.71633183.1 від 30.10.2024 (а.с. зворотня сторона №50) позивач сплатив на користь адвокатського бюро 3500,00 грн. В платіжному доручення в графі "призначення платежу" позивачем зазначено "сплата за надання правничої правової допомоги згідно з договором №29/24 від 28.10.2024.

Вказані вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у цій справі на зазначену ним суму 3500,00 грн, відповідно до цього витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При цьому суд враховує, що позовна заява подана позивачем через систему Електронний суд, проте позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, не враховуючи коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто надмірно сплатив судовий збір у сумі 605,60 грн. Отже вірною сумою судового збору за подання даного позову до суду є сума 2422,40 грн, з якої й обраховується сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 599, 627-629, 655, 712 Цивільного кодексу України, та ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 130, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодегш Трейд" (61103, м. Харків, пр. Науки, 64, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-ІФ" (76019, м. Івано - Франківськ, вул. Надрічна, 7, ) 33941,67 грн збитків, а також 2422,40 грн понесених витрат на оплату судового збору, 3500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано "07" квітня 2025 року.

Суддя Ю.Ю. Мужичук