ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025м. ХарківСправа № 910/14911/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Задорожний К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЦВ-ПНЕВМО» (61058, м. Харків, вул. Ромен Роллана, 12),
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АХВ» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, оф. 35/1),
про стягнення коштів у розмірі 1 298 712, 21 грн
за участю представників:

не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЦВ-Пневмо», м. Харків, звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АХВ», м. Київ, про стягнення заборгованості у розмірі 1 298 712, 21 грн за договором підряду № 07/02/1/2022 від 07.02.2022. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЦВ-Пневмо» передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 30.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу № 910/14911/24 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 22 січня 2025 року о 12:30 год.

Ухвалою суду від 04.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/14911/24 до судового розгляду по суті на 19.03.2025 об 11:15 год.

У судове засідання 19.03.2025 представник позивача не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про проведення судового засідання за відсутності його представника за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі (вх. № 7003).

Відповідач правом на участь у розгляді даного спору не скористався, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.12.2024 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 30.12.2024 - 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, офіс 35/1.

Але, судова кореспонденція адресована відповідачу була повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/14911/24 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Окрім цього, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом, судом було повідомлено відповідача про розгляд даної справи Господарським судом Харківської області, шляхом здійснення публікації на офіційному вебсайті судової влади України.

Отже, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

У судовому засіданні 19.03.2025, відповідно до ст. 240 ГПК України судом підписано скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

07.02.2022 між позивачем - ТОВ "ГЦВ-ПНЕВМО", як замовником, та відповідачем - TOB «АХВ», як підрядником, було укладено договір підряду 07/02/1/2022, предметом якого було виконання робіт з виготовлення та нанесення гумового покриття на об`єктах у м. Харкові по вул. Шариковій, 38 та вул. Салтівське шосе, 104-А.

Відповідно до умов договору, підрядник зобов`язаний своєчасно та якісно виконувати роботи, передбачені цим договором, у повній відповідності до даного договору та норм чинного законодавства України, які регламентують виконання робіт такого роду. Забезпечити належну якість робіт, матеріалів та обладнання, які будуть використані для їх виконання, їх відповідність вимогам чинного законодавства України. Своєчасно скласти та надати для підписання замовнику Акт здачі-приймання виконаних робіт.

Підрядник розпочне виконання робіт, передбачених цим договором, не пізніше ніж через 20 календарних днів з моменту попередньої оплати згідно з умовами п. 4.2 договору.

Розділом 3 договору сторони передбачили, що строки виконання робіт, вказані в специфікаціях до даного договору, можуть змінюватися з внесенням відповідних змін у договір у разі:

3.2.1. виникнення обставин не переборної сили;

3.2.2. невиконання або неналежного виконання Замовником своїх зобові (порушення умов фінансування, несвоєчасне надання місця виконання Робіт тощаи

3.2.3. за наявності показників температури повітря нижче 8 С;

3.2.4. виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт, які не залежні від підрядника.

Згідно з розділом 4 договору, вартість робіт, що виконуються за цим договором, зазначається у специфікаціях до договору, що є його невід`ємними частинами. Замовник здійснює оплату вартості робіт та матеріалів в такому порядку:

- попередня оплата у розмірі 80% від загальної вартості згідно специфікації, додаток до цього договору, сплачується протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору; решта вартості робіт, у розмірі 20 % від загальної вартості згідно специфікації, додаток до цього договору, сплачуються протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт згідно п. 3.10 договору.

Відповідно до п. 7.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудні 2022 року.

Цей договір може бути достроково розірваний за взаємною згодою сторін або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Закінчення строку дії договору, так само, як і його розірвання або припинення з підстав, визначених договором або чинним законодавством, не звільняє сторони від і відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань, що виникли в період дії договору (п. 7.12 договору).

На підставі рахунків № 3 та № 4 від 08.02.2022, виставлених відповідачем позивач здійснив попередню оплату (аванс на придбання матеріалів) в сумі 1 298 712, 21 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 19 від 11.02.2022 на суму 741 890, 08 грн та платіжною інструкцією № 20 від 11.02.2022 на суму 556 822, 13 грн.

Початок виконання робіт був запланований на 03.03.2022 (згідно з п. 3.1 договору).

В той же час, у зв`язку з початком повномасштабної збройної агресії рф проти України 24.02.2022, м. Харків стало територією активних бойових дій. Виконання робіт стало неможливим з причин регулярних артилерійських та ракетних обстрілів міста.

При цьому, відповідно до договору № 07/02-22 від 07.02.2022 позивач був підрядником ТОВ «Будівельно-виробнича комерційна фірма «Технікабуд» () на об`єкті «Відновлення елементів благоустрою між будинками № 38 та № 42 по вул. Шариковій (капітальний ремонт) в м. Харків». В свою чергу, ТОВ «БВКФ «Технікабуд» виконувало замовлення Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (публічні торги UA-2021-10-01-001683-b).

Також, відповідно до договору № 04-02-А від 04.02.2022 позивач був підрядником ТОВ «Авізіо Торг» () на об`єкті «Відновлення елементів благоустрою між будинками 104-А та № 106 по Салтівському шосе (капітальний ремонт) в м. Харків». В свою чергу ТОВ «Авізіо Торг» мало намір виконувати замовлення Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради (публічні торги UA-2022- 003394-а).

У червні 2022 року ТОВ «Будівельно-виробнича комерційна фірма «Технікабуд» листом № 0606-22 від 06.06.2022 та ТОВ «Авізіо Торг» листом б/н від 01.06.2022 відмовились від підрядних робіт за укладеними з позивачем договорами.

Позивач листом б/н від 10.06.2022 повідомив відповідача про відмову від договору № 07/02/1/2022, в порядку ч. 4 ст. 849 ЦКУ та просив повернути аванс в сумі 1 298 712, 21 грн.

Як вказує позивач, відповідач листом № 18/08 від 18.08.2022 проігнорував як заяву про відмову замовника від договору, так і вимогу про повернення авансу, зазначивши про готовність виконувати роботи і перебування в нього на складі придбаних матеріалів.

В подальшому позивач звернувся з листом № 07-09/23-1 від 07.09.2023 до відповідача, в якому висловив бажання забрати в рахунок авансу придбані за ці кошти матеріали, що зі слів відповідача зберігались в нього на складі.

При цьому, позивач вкотре наголосив на тому, що договір підряду № 07/02/1/2022 від 07.02.2022 втратив свою актуальність, а доступ до об`єкту робіт (що не є власністю позивача, а власністю територіальної громади м. Харкова) є неможливим, оскільки його надати могли лише відповідні підрозділи органу місцевого самоврядування, які так саме від робіт відмовилися (публічні торги UА-2022-01-21- 003394-а були відмінені 11.04.2022, а договір № 534 від 05.11.2021, укладений за наслідком публічних торгів UА-2021-10-01-001683-b, було припинено з причини відсутності бюджетного фінансування на 2022-2023 роки - ця інформація є загальнодоступною та міститься на офіційному сайті Рrоzоrrо.

Листом 20/09-1 від 20.09.2023 відповідач запропонував повернути матеріал лише на суму 875 480, 34 грн, зазначивши, що інша частина матеріалу («поліуретанове зв`язуюче») на суму 424 191, 60 грн втратила свої властивості за закінченням строку придатності та була утилізована у грудні 2022 року.

Позивач листом № 15-02/24-1 від 15.02.2024 погодився забрати матеріали на суму 875 480, 34 грн.

Натомість, направлені на адресу відповідача листи-вимоги залишились без відповідного реагування з боку відповідача, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права з вимогою про повернення суми попередньої оплати за договором № 07/02/1/2022 від 07.02.2022 в розмірі 1 298 712, 21 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 839 ЦК України, підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Як встановлено судом, на виконання умов договору від 07.02.2022, на підставі рахунків № 3 та № 4 від 08.02.2022, виставлених відповідачем, позивач здійснив попередню оплату (аванс на придбання матеріалів) в сумі 1 298 712, 21 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 19 від 11.02.2022 на суму 741 890, 08 грн та платіжною інструкцією № 20 від 11.02.2022 на суму 556 822, 13 грн.

Натомість, у зв`язку з початком повномасштабної збройної агресії рф проти України 24.02.2022, м. Харків стало територією активних бойових дій. Виконання робіт стало неможливим з причин регулярних артилерійських та ракетних обстрілів міста.

При цьому, у червні 2022 року ТОВ «Будівельно-виробнича комерційна фірма «Технікабуд» листом № 0606-22 від 06.06.2022 та ТОВ «Авізіо Торг» листом б/н від 01.06.2022 відмовились від підрядних робіт за укладеними з позивачем договорами.

Згідно ч. 4 ст. 849 ЦК України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи і визначене цією нормою право не може бути обмежене.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач скористався своїм правом на відмову від договору підряду від 07.02.2022 в односторонньому порядку, надіславши відповідачу лист б/н від 10.06.2022, з повідомленням про відмову від договору № 07/02/1/2022, в порядку ч. 4 ст. 849 ЦКУ та просив повернути аванс в сумі 1 298 712, 21 грн.

Отримання даного листа не заперечується відповідачем та з матеріалів справи вбачається, що у відповідь на даний лист відповідач листом № 18/08 від 18.08.2022 проігнорував вимогу про повернення суми авансу та зазначив про готовність виконувати роботи.

Враховуючи, що така одностороння відмова від договору, з огляду на положення ст. 653, 849 ЦК України, не потребує узгодження з відповідачем (підрядником), то договір підряду № 07/02/1/2022 від 07.02.2022 є припиненим.

Докази сплати відповідачем на рахунок позивача суми авансу в розмірі 1 298 712, 21 грн в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Аванс (попередня оплата) це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, постанови Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17 та від 16 вересня 2022 року у справі № 913/703/20).

З припиненням дії договору підряду грошова сума (аванс) втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави (постанова Верховного Суду від 15.02.2019 року у справі № 910/21154/17).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Ст. 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).

Правовий аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності сукупності умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі ст. 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

Отже, враховуючи те, що позивачем було розірвано договір в односторонньому порядку, тому, в силу положення, передбаченого ст.1212 ЦК України, відповідач зобов`язаний повернути позивачу сплачений ним на виконання зобов`язання згідно договору підряду на виконання робіт № 07/02/1/2022 від 07.02.2022 аванс у розмірі 1 298 712, 21 грн, оскільки підстава відповідно до якої відповідач отримав ці кошти відпала, у зв`язку з відмовою позивача від договору.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 922/1778/24.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ч. 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник з вини відповідача, позов задоволено повністю, судові витрати (судовий збір) по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст. 4, 12, 46, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 256, 326 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АХВ" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, офіс 35/1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЦВ-Пневмо" (61058, м. Харків, вул. Роллана Ромен, буд. 12; ) заборгованість у розмірі 1 298 712, 21 грн, судовий збір у розмірі 19 480, 68 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЦВ-Пневмо" (61058, м. Харків, вул. Роллана Ромен, буд. 12; );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АХВ" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, офіс 35/1; ).

Повне рішення складено 31.03.2025.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 910/14911/24