ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

02 квітня 2025 року Справа № 915/452/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» (62495. Харківська обл., Харківський район, селище міського типу Васищеве, вул. Промислова, буд. 1; ідентифікаційний код 33010822)

про видачу судового наказу

про стягнення з

Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІТАР» (54025, м. Миколаїв, вул. Архітектора Старова, буд. 14-А, кв. 21; ідентифікаційний код 41156596) та

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

в солідарному порядку заборгованості у розмірі 17 218,92 грн,

В С Т А Н О В И В:

24.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 21.03.2025 (вх. № 4496/25) про видачу судового наказу, в якій просить суд:

1. Прийняти заяву про видачу судового наказу до розгляду.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІТАР» (54025, Миколаївська обл., місто Миколаїв, ВУЛИЦЯ АРХІТЕКТОРА СТАРОВА, будинок 14-А, квартира 21, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «Омега-Автопоставка»(адреса: 62495, Харківська область, Харківський р-н, смт. Васищеве, вул. Промислова, 1, ) суму основної заборгованості у розмірі 17218,92 грн. (сімнадцять тисяч двісті вісімнадцять грн. 92 коп.) та суму сплаченого судового збору у розмірі 302,80 грн.

Вимоги заявника ґрунтуються на підставі укладеного між сторонами у письмовій формі Договору поставки товару № 002545-20 від 11.02.2020 та Договору поруки № 024997-20 від 23.10.2020 та мотивовані неналежним виконанням боржником та поручителем своїх зобов`язань за вказаними договорами.

25.03.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надійшло клопотання б/н від 24.03.2025 (вх. № 4574/25) про залишення без розгляду заяви про видачу судового наказу (справа № 915/452/25).

Також, 25.03.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» надійшло клопотання б/н від 24.03.2025 (вх. № 4579/25) про залишення без розгляду як помилково поданого клопотання про залишення без розгляду заяви про видачу судового наказу.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема диспозитивність та верховенство права (ст. 2 ГПК України).

Суд також враховує, що відповідно до ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Господарський суд констатує, що заявник вправі подати заяву про залишення без розгляду поданої ним заяви, а суд не має права обмежувати його у цьому.

Водночас, у разі відсутності спеціальної норми, щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді заяв, до таких заяв мають застосовуватись положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема ст. 226 ГПК України.

Так, відповідно до приписів п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, оскільки до початку розгляду по суті клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» б/н від 24.03.2025 (вх. № 4574/25) про залишення без розгляду заяви про видачу судового наказу (справа № 915/452/25), позивач звернувся до суду з клопотанням про залишення вказаного клопотання без розгляду, суд дійшов висновку про залишення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» б/н від 24.03.2025 (вх. № 4574/25) у справі № 915/452/25 без розгляду.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» б/н від 21.03.2025 (вх. № 4496/25) про видачу судового наказу у справі № 915/452/25 та додані до неї документи, суд встановив таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження є однією із форм господарського судочинства, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній предмет спору або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч. 4 ст. 12 ГПК України).

Відповідно до ч., ч. 1- 3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що одним із боржників заявник вказує ОСОБА_1 , тобто фізичну особу яка не має статусу фізичної особи-підприємця.

Таким чином, зазначення боржником у судовому наказі фізичною особи, яка не має статусу фізичної особи-підприємця прямо суперечить вимогам ч. 3 ст. 147 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З наданого до заяви Договору поруки № 024997-20 від 23.10.2020 судом встановлено, що вказаний договір укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА», як стороною-1, Товариством з обмеженою відповідальністю «САВІТАР», як стороною-2, та ОСОБА_1 , як поручителем.

Отже, як вбачається з поданої заяви, заявлені вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІТАР» та ОСОБА_1 є взаємопов`язані між собою.

За таких обставин, приймаючи до уваги порушення заявником вимог ст. 147 ГПК України щодо складу сторін наказного провадження, враховуючи що вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості взаємопов`язані між собою та окремий їх розгляд неможливий в порядку наказного провадження, господарський суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІТАР» та ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованості у розмірі 17 218,92 грн

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, слід зауважити, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст. 152, ст. ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» б/н від 24.03.2025 (вх. № 4574/25) про залишення без розгляду заяви про видачу судового наказу (справа № 915/452/25) залишити без розгляду.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія «ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «САВІТАР» та ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованості у розмірі 17 218,92 грн, за заявою б/н від 21.03.2025 (вх. № 4496/25) про видачу судового наказу у справі № 915/452/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова