ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5192/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Приватного підприємства «НПВ АГРО» (вул. Мічуріна, 10, с. Нові Трояни, Болградський р-н, Одеська обл., 68711)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хейдер Груп» (пр. Гагаріна, 43/2, офіс 37, м. Харків, 61001)

про стягнення 978036,89 грн,

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "НПВ АГРО" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хейдер Груп", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 978036,89 грн, з яких: 975000,00 грн основний борг та 3036,89 грн 3% річних.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки від 15.10.2024 № 0186 в частині здійснення поставки товару та ухилення від повернення сплаченого позивачем відповідачу авансового платежу в розмірі 975000,00 грн. При цьому, при визначенні підсудності даного спору Господарському суду Одеської області, позивач посилається на те, що відповідно до п. 2 специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, сторони погоди місце поставки товару: порт Ізмаїл, вул. Портова, 7, а тому наявні підстави для застосування ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому брати участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 судом було повернуто позивачу заяву за вх. ГСОО № 2-1799/24 від 26.11.2024 про забезпечення позову у справі № 916/5192/24.

Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву Приватного підприємства «НПВ АГРО» було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/5192/24; постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 05.12.2024 судом було задоволено заяву Приватного підприємства «НПВ АГРО» за вх. ГСОО № 2-1824/24 від 03.12.2024 про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Хейдер Груп» (пр. Гагаріна, 43/2, офіс 37, м. Харків, 61001, ) в розмірі 978036 грн 89 коп, які обліковуються на рахунках у банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Обставини справи

15.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хейдер Груп» (далі - постачальник) та Приватним підприємством «НПВ АГРО» (далі - покупець) був укладений договір поставки товару № 0186 (а.с. 21-22, т.1), згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, визначений специфікацією, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар.

Відповідно до п. 1.4. договору покупець набуває право власності на майно після повної його оплати на умовах цього договору. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передачі постачальником товару перевізникові або отримання його у постачальника безпосередньо покупцем.

За умовами п. 2.1. договору покупець здійснює повну (100%) попередню оплату товару шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника суму вартості товару на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури у термін, який вказаний в рахунку-фактурі. Умови оплати можуть бути змінені сторонами в відповідній специфікації до цього договору.

Згідно з п. 4.1. договору постачальник зобов`язаний, зокрема, здійснити відвантаження товару в строки та на умовах, які визначені в специфікації до договору після виконання зобов`язання покупця, передбаченого у п. 2.1.

У п. 8.2. сторони дійшли взаємної згоди щодо здійснення документообігу в звичайному письмовому вигляді наступних документів: договір, додатки та додаткові угоди до договорів, специфікації до договорів, рахунки-фактури, сертифікати якості, транспортні інструкції, листи, претензії. Сторони погоджуються, що скановані копії документів (договір, додатки та додаткові угоди до договору, специфікації до договору, рахунки-фактури, сертифікати якості, транспортні інструкції, листи, претензії) в рамках цього договору, підписані уповноваженими представниками сторін і надіслані за допомогою електронної пошти постачальника: та покупця мають юридичну силу до заміни їх на оригінали.

Відповідно до п. 10.1. договору він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2024, а в частині виконання зобов`язань - до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

15.10.2024 між сторонами була підписана специфікація № 1 до договору (а.с. 22-зворотна сторінка, т.1), якою відповідач прийняв на себе зобов`язання передати у власність позивача, а позивач, у свою чергу, прийняти та оплатити товар - карбамід у кількості 19500,00 т, вартість якого погоджена у розмірі 975000,00 грн з ПДВ. Відповідно до п. 2 специфікації погоджено здійснення поставку товару на умовах EXW - порт Ізмаїл, вул. Портова, 7. Строк поставки товару - за запитом покупця. Строк оплати товару - згідно з п. 2.1. договору.

На підставі рахунку відповідача позивач здійснив оплату в сумі 975000,00 грн, що підтверджується наявною у справі платіжною інструкцією від 18.10.2024 № 30335 (а.с. 23, т.1), поясненнями позивача та не заперечується відповідачем.

21.10.2024 позивач з електронної пошти на електронну адресу відповідача - направив реєстр з даними транспортних засобів, водіїв та отримувача (а.с. 26, т.1). В цей же час відповідач, при розгляді цієї справи судом, не ставить під сумнів подані позивачем роздруківки електронного листування.

Як пояснює суду позивач, відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором та не поставив позивачу оплачений ним товар, що не заперечено та не спростовано відповідачем.

З поданого позивачем листування сторін засобами електронної пошти вбачається, що відповідач 04.11.2024 повідомив позивача про вжиття заходів для повернення коштів. У листі від 05.11.2024 позивач звернувся до відповідача із запитом щодо строків повернення коштів, у відповіді на яке відповідач 05.11.2024 повідомив, що повернення коштів відбудеться протягом трьох банківських днів.

Також у справі наявні роздруківки листування у мобільному застосунку (а.с. 24-25,т.1), яке, за поясненням позивача, велось між сторонами щодо здійснення поставки товару у спірних відносинах, зокрема, позивач зазначає, що відповідачу було направлено докази оплати та вказані дані щодо отримувача. Відповідач не заперечив обставину ведення цієї переписки.

У зв`язку з тим, що відповідач не повернув суму отриманого авансу за договором, позивач засобами поштового зв`язку 19.11.2024 направив відповідачу претензію (а.с. 27-30, т.1), в якій просив повернути спірні кошти протягом трьох робочих днів з моменту отримання претензії. Також позивач кур`єрською службою доставки 19.11.2024 направив вимогу відповідачу (а.с. 30-32, т.1), в якій вимагав від відповідача передати у власність позивача товар за договором або повернути суму сплаченого авансу протягом трьох календарних днів з дня отримання вимоги. Водночас, дослідивши зміст поштової накладної кур`єрської служби доставки, суд зазначає, що остання не містить даних щодо дати прийняття цього відправлення до пересилання (доставки) кур`єром, а також персонального ідентифікатора відправлення, за яким можливо здійснити відстеження відправлення тощо. При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення оплати відправником послуг доставки (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) та включення служби кур`єрської доставки до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку.

У зв`язку з тим, що відповідач не задовольнив вимоги позивача, не поставив товар та не повернув суму перерахованого авансу, позивач звернувся до суду з позовом, що розглядається судом в межах цієї справи. Так, у цій справі позивач заявив до стягнення з відповідача основний борг в сумі 975000,00 грн, а також 3% річних в сумі 3036,89 грн, розрахунок яких здійснено за період з 19.10.2024 по 25.11.2024 (а.с. 33-34, т.1).

Відповідачем суду контррозрахунок не подано.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 73 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом встановлена обставина не передачі відповідачем позивачу у власність у встановлений договором строк сплаченого позивачем за попередньою оплатою товару на суму 975000,00 грн, щодо повернення яких позивач звернувся із вимогою до відповідача.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення відповідачем поставки на спірну суму або повернення суми попередньої оплати, суд дійшов висновку, що позов позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 975000,00 грн підлягає задоволенню.

Водночас, вирішуючи питання щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних, суд зазначає про таке.

Так, у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу. В цей же час, ВПВС наголосила, що зобов`язання постачальника повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України виникло з наступного дня після спливу строку поставки.

Приймаючи до уваги, що з матеріалів справи судом не встановлено чіткої дати, з якої можливо встановити погоджений сторонами строк поставки товару, натомість, враховуючи, що з переписки сторін по електронній пошті за адресами, яка погоджена у договорі та не заперечена відповідачем, вбачається, що позивач 04.11.2024 вимагав від відповідача повернути спірні кошти та відповідач у листі від 05.11.2024 зобов`язався виконати цей обов`язок протягом 3 банківських днів, суд дійшов висновку, що грошове зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах виникло 05.11.2024 та мало бути виконане до 08.11.2024, а з 09.11.2024 щодо цього зобов`язання має місце прострочення його виконання.

За цих обставин, судом здійснено власний розрахунок суми 3% річних за період з 09.11.2024 по 25.11.2024, за результатом здійснення якого судом встановлено, що 3% річних з відповідача на користь позивача слід стягнути в сумі 1358,61 грн.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства «НПВ АГРО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хейдер Груп» слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 975000,00 грн та 3% річних в сумі 1358,61 грн.

Розподіл судових витрат

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог позивача, судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хейдер Груп» (пр. Гагаріна, 43/2, офіс 37, м. Харків, 61001, ) на користь Приватного підприємства «НПВ АГРО» (вул. Мічуріна, 10, с. Нові Трояни, Болградський р-н, Одеська обл., 68711, ) борг в сумі 975000 грн 00 коп, 3% річних в сумі 1358 грн 61 коп, судовий збір за подання позову в сумі 11716 грн 30 коп та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1209 грн 12 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 квітня 2025 р.

Суддяй Д.О. Бездоля