РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.04.2025Справа № 909/1141/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Агро Віледж» (вул. Шевченка, буд. 2, с. Кип`ячка, Тернопільська обл., 47742; ідентифікаційний код 41119308)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Агро Трейд» (вул. Метрологічна, будинок 14Б, м. Київ, 03143; ідентифікаційний код 40234919)

про стягнення 962 481, 71 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Агро Віледж» (далі за текстом - ТОВ «Смарт Агро Віледж», Позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Агро Трейд» (далі за текстом - ТОВ «Форвард Агро Трейд», Відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 962 481,71 грн за договором поставки, з яких: 888 623, 95 грн - сума заборгованості за поставлений товар, 73 857, 76 грн - пені.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що Відповідачем допущено прострочення виконання договірного зобов`язання в частині строків оплати отриманого товару, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій та звернення до суду з даним позовом.

2. Процесуальні дії у справи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.12.2024 позовну заяву з додатками передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

21.01.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд зазначає, що ухвала від 27.01.2025 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 доставлена Відповідачу до електронного кабінету 27.01.2025 о 17:41.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, судом встановлено, що 28.01.2025 ухвала суду від 27.01.2025 належним чином вручена Відповідачу.

За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 27.01.2025 у справі № 909/1141/24 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.09.2023 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) укладено договір поставки № 14/09/23/01 (далі за текстом - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Порядок оплати товару здійснюється в термін встановлений у відповідній додатковій угоді (пункт 3.1 Договору).

У випадку несвоєчасної оплати вартості товару Покупцем, останній зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період несвоєчасної оплати від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення (пункт 4.2 Договору).

Позивач зазначає, що згідно видаткової накладної № 15 від 02.07.2024 ним здійснено поставку товару Відповідачу на суму 888 623, 95 грн (з ПДВ).

Вказана видаткова накладна підписана уповноваженими представниками сторін, що свідчить про прийняття такого товару Покупцем без зауважень та претензій.

Також на підтвердження факту зазначеної поставки товару на суму 888 623, 95 грн (з ПДВ) Позивачем надана ТТН № 01 від 01.07.2024 та № 02 від 01.07.2024, які також містять підпис вантажоодержувача (Відповідача).

Позивач зазначає, що вказана поставка здійснена саме за додатковою угодою № 1 від 14.09.2023 до Договору, якою визначено наступні строки оплати: 86 % протягом 7- ми банківських днів, а решта по реєстрації податкової накладної.

Також Позивачем у відповідності до квитанції про реєстрацію податкової накладної від 02.08.2024 зареєстровано податкову накладну за вказаною господарською операцією.

Згідно доводів Позивача, Відповідачем не виконано зобов`язання з оплати 888 623, 95 грн за поставлений йому товар, що призвело до виникнення у останнього заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до Відповідача із листом - претензією про досудове врегулювання спору (надіслано 27.11.2024 згідно наданих доказів), однак станом на дату ухвалення даного рішення матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем коштів в розмірі 888 623, 95 грн.

Суд зазначає, що Позивачем у якості доказів надано суду видаткові накладні (№ 4 від 14.09.2023 на суму 381 120, 06 грн; № 5 від 23.09.2023 на суму 438 400, 08 грн; № 6 від 25.09.2023 на суму 432 320, 07 грн; № 9 від 16.10.2023 на суму 410 880, 07 грн; № 10 від 19.10.2023 на суму 400 780, 05 грн) та платіжні інструкції щодо сплати Відповідачем на користь Позивача кошти за Договором в розмірі 863 500,33 грн.

Однак, несплаченим залишається поставлений Позивачем товар згідно видаткової накладної № 15 від 02.07.2024 на суму 888 623, 95 грн (з ПДВ).

Також Позивачем здійснено нарахування пені за прострочення строків оплати за період з 02.08.2024 по 26.11.2024 в розмірі 73 857, 76 грн.

Заперечення та докази на спростування заявлених вимог Відповідачем до матеріалів справи не надано.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором поставки.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 ГК України та частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на встановлені судом вище обставини, враховуючи відсутність заперечень Відповідача та те, що поставка за видатковою накладною № 15 від 02.07.2024 на суму 888 623, 95 грн (з ПДВ) здійснена на виконання та в межах дії додаткової угоди № 1 від 14.09.2023, суд дійшов висновку, що погоджується з доводами Позивача в частині того, що зобов`язання з остаточної оплати зазначеної суми у Відповідача є таким, що настало 03.08.2024 (за наслідком реєстрації відповідної податкової накладної).

Оскільки матеріали справи не містять докази сплати 888 623, 95 грн (з ПДВ) за видатковою накладною № 15 від 02.07.2024 суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вимог Позивача в цій частині та наявності підстав для задоволення позову в цій частині.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Оскільки Відповідачем допущено порушення договірного зобов`язання в частині строків оплати товару суд вважає правомірним нарахування Позивачем пені, однак за період з 03.08.2024 по 26.11.2024, що за підрахунками суду становить 73 226, 50 грн. в силу чого дана вимога підлягає частковому задоволенню.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлений судом факт порушення Відповідачем договірного зобов`язання в частині строків розрахунків за поставлений товар, Позивачем правомірно здійснено нарахування штрафних санкцій у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Агро Віледж» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форвард Агро Трейд» (вул. Метрологічна, будинок 14Б, м. Київ, 03143; ідентифікаційний код 40234919) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Агро Віледж» (вул. Шевченка, буд. 2, с. Кип`ячка, Тернопільська обл., 47742; ідентифікаційний код 41119308) основний борг - 888 623 (вісімсот вісімдесят вісім тисяч шістсот двадцять три) грн 95 коп, пеню - 73 226 (сімдесят три тисячі двісті двадцять шість) грн 50 коп та судовий збір - 11 542 (одинадцять тисяч п`ятсот сорок дві) грн 20 коп.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 02.04.2025

Суддя Антон ПУКАС