ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" квітня 2025 р. Справа № 925/324/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Васянович А.В., розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика,

м. Київ,

до боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,

м. Черкаси

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області від товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика надійшла заява про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 30 000 грн. 00 коп. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 21 000 грн. 00 коп. суми прострочених платежів по процентах та 242 грн. 24 коп. витрат на сплату судового збору за укладеним між сторонами в письмовій формі договором про надання кредиту №482455-КС-003 від 26 червня 2024 року.

31 березня 2025 року від божника надійшов відзив на заяву про видачу судового наказу, в якому останній зазначає про необґрунтованість вимог стягувача, з тих підстав, що викладені в заяві твердження стосовно фактів видачі кредиту, нарахування відсотків, правильність зарахування внесених платежів та суми заборгованості не мають документального підтвердження.

Судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Враховуючи заперечення боржника слід дійти висновку, що між сторонами існує спір щодо наявності боргу по кредиту.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу господарський суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Водночас, з урахуванням положень ст.157 ГПК України доводи боржника, що наведені ним у своєму відзиві є самостійною підставою для скасування судового наказу, за умови, що його було видано судом раніше.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи доводи боржника, суд не вбачає підстав для видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Одночасно суд роз`яснює товариству з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика про можливість звернутися до Господарського суду Черкаської області з вимогами про стягнення заборгованості у порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 152, 154, ст. 234 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович