номер провадження справи 19/198/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 Справа № 908/2951/24

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко І.В. при секретарі судового засіданні Лисенко К.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікацій код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"(49038, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3" (ТОВ "МКК №3") (69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, буд. 15, ідентифікаційний код 25477298)

про стягнення 50 610,00 грн

представники сторін

від позивача: Губорєва Я.А., довіреність від 09.12.2024

від відповідача: Ємельянова О.О., ордер АР № 10212468 від 17.12.2024

вільний слухач: Федоряка О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява (вх. № 3253/08-07/24 від 11.11.2024) Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3" (ТОВ "МКК №3") про стягнення 50 610,00 грн. штрафу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 11.11.2024, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2951/24 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Ухвалою суду від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2951/24, присвоєно справі номер провадження 19/198/24, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

22.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3" через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просить розглядати справу за правилами загального позовного провадження та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

22.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3" через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до яких просить суд витребувати у Акціонерного товариства "Українська залізниця" копії: довідки про наявність ваг станції призначення - станція Краматорськ Донецької залізниці (вид, номер ЗВВТ, заводський номер); технічний паспорт, технічний паспорт на ваги станції призначення - станція Краматорськ Донецької залізниці; книги зважування на вагонних вагах станції призначення - станція Краматорськ Донецької залізниці (ф. ГУ-36) за 22.07.2024 року щодо зважування вагону № 61434775 відправленого згідно накладної № 45894037 або витяг з неї.

25.11.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3" через підсистему "Електронний суд" надійшла заява в якій викладено відзив на позовну заяву, відповідно до якого, останній просить суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

27.11.2024 ухвалено розгляд справи № 908/2951/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 24.12.2024.

29.11.2024 від відповідача через підсистему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній просив суд позов задовольнити.

03.12.2024 від відповідача через підсистему "Електронний суд" надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких останній просив суд в позові відмовити.

13.12.2024 від позивача через підсистему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення у справі, просив суд долучити такі пояснення та документи до матеріалів справи.

23.12.2024 від відповідача через підсистему "Електронний суд" надійшло клопотання про відмовлення позивачу у долученні додаткових пояснень, поданих 13.12.2024.

Ухвалою суду від 24.12.2024 підготовче засідання відкладено до 15.01.2025, а також відмовлено у задоволені клопотання відповідача про не долучення до матеріалів справи та не прийняття до уваги відповіді на відзив, та клопотанні відповідача про не долучення документів позивачем. Відповідь на відзив та додаткові пояснення з доданими документами прийнято судом.

03.01.2025 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, які позивач просить врахувати та долучити разом з наданими документами.

15.01.2025 від відповідача надійшло клопотання, який просить відмовити у долучені до матеріалів справи даних позивачем додаткових пояснень від 13.01.2025

В зв`язку з перебуванням судді Давиденко І.В. на лікарняному розгляд справи перенесено на 22.01.2025.

Відповідно до ухвали суду від 22.01.2025 додаткові пояснення позивача прийнято до матеріалів справи, підготовче провадження закрито, розгляд справи про суті призначено на 19.02.2025.

Ухвалою суду від 19.02.2025 судове засідання у справі відкладено до 18.03.2025.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, які обґрунтовані невірним зазначенням відповідачем маси вантажу в накладній № 45824547 щодо вагону № 61434775 та зазначив наступне.

У липні 2024 по накладній № 45824547 відповідачем зі станції Растущая Придніпровської залізниці на станцію Краматорськ Донецької залізниці було відправлено вагони з вантажем "Щебінь гранітний фракції 10х20". У графі 24 "Маса вантажу, визначена відправником" накладної № 45824547 на вагон № 61434775 вантажовідправником вказана маса вантажу нетто 69700 кг, правильність відомостей підтвердив своїм підписом ЕЦП представник відправника. 14.07.2024 при проходженні вагонів по ст. Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми № 50513 від 14.07.2024 було проведено контрольне зважування вагону № 1434775 та встановлено, що маса вантажу, вказана відправником, не відповідає масі вантажу, встановленій при зважуванні, про що складено комерційний акт № 460005/285 від 14.07.2024. Вагон затримано до усунення комерційної несправності та станцією Запоріжжя-Ліве повідомлено станцію Растущая. Комерційна несправність була усунута силами відправника, вантаж відвантажений у машину та вивезений. Відчеплений вагон № 61434775 основної відправки № 45824547 після усунення комерційної несправності відправлено за призначенням на станцію Краматорськ Донецької залізниці за перевізним документом (досилочною накладною) № 45894037. На вказаній станції вантаж видано одержувачу згідно комерційного акту № 460005/285 від 14.07.2024, який було зареєстровано на станції Краматорськ. Згідно ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць, за неправильно зазначену в накладній масу вантажу відправнику нараховано штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. А саме: провізна плата за вагон № 61434775 - 10122,00 грн. х 5 = 50 610,00 грн.

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у відзиві, в обґрунтування заперечень зазначає наступне.

06.07.2023 відповідачем з ТОВ "СЛАВ АБЗ" укладено договір № 06/07/23 поставки гранітно-щебеневої продукції, на виконання якого 11.07.2024 відповідачем було здійснено відправлення вантажу, яке оформлено накладною № 45824547. Позивачем на попутній станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було здійснено переважування вагону № 61434775 та начебто виявлено, що маса вантажу в ньому більша, ніж вказана у накладній № 45824547 (різниця 1050 кг). Переважування було оформлено актом загальної форми № 50513 від 14.07.2024, на підставі якого було складено односторонній комерційний акт № 460005/285 від 14.07.2024. Вагон затримано до усунення комерційної несправності, яка була начебто усунута силами відправника. Відповідач вважає, що надані позивачем документи не несуть доказової інформації, зокрема копії не завірені належним чином: відсутні відмітки "копія", згідно з оригіналом", найменування посади, прізвища, імені та підпису особи, що зробила копії, дати.

На думку відповідача одноособова перевірка і складання акту загальної форми від 14.07.2024 є порушенням п. 3 Правил складання актів.

В акті загальної форми № 50513 ф. ГУ-23 складений 14.07.2024р є виправлення дати проведення контрольного зважування, про яке немає застереження в тексті документу.

У комерційному акті 460005/285 ф. ГУ-22 складений 14.07.2024р зазначені дані, які не відповідають дійсності (нач. станції Марковець А.М. не була присутня при складані акту № 50513 від 14.07.2024, підпис одержувача відсутній, розділ "Є" «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» не заповнений.

В акті загальної форми № 50521 ф. ГУ-23 внесено дані, які не відповідають дійсності, зокрема, що вивезення надлишків вантажу відбулося силами відправника, Арсенюк В.Г. не був присутній при контрольному зважуванні і не наділений відповідними повноваженнями.

Акт загальної форми № 15207 ф. ГУ-23 містить дані, які не відповідають дійсності, зокрема, що вивезення надлишків вантажу відбулося силами відправника, Арсенюк В.Г. не був присутній при контрольному зважуванні і не наділений відповідними повноваженнями, що є прямим порушенням п. 2 Правил.

Комерційний акт № 460005/285/4 ф. ГУ-22 в Розділі «Д» «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» містить інформацію, яка не відповідає дійсності, що є прямим порушенням п. 2 Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.11.2024 7 Правил, зокрема: - нач. станції Марковець А.М. не була присутня при складанні акту № 50513 від 14.07.2024р., а відповідно не була присутня при зважуванні вантажу; підпис одержувача на акті відсутній; відсутні документи на підписанта Скрабкова С.М.в розділі «Є»; відсутні будь-які документи про наявність вагів, щодо самого зважування на станції призначення.

На думку відповідача позивачем в повній мірі не дотримано приписи пункту 10 Правил, який передбачає, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці. Наказ відповідача № 101 від 12.04.2024 не може вважатися допустимим документом, що надає право підпису комерційного акту.

Відповідач зазначає, що на оперативне повідомлення № 348 від 15.07.2024р. містить інформацію, яке не відповідає дійсності. Відправник не міг відвантажувати залишки вантажу і бути присутнім при зважуванні як зазначає позивач.

Відповідач стверджує, що комерційний акт складено з грубими порушеннями процедури передбаченої пунктом 10 Правил, що згідно приписів пункту 129 Статуту виключає підстави для застосування штрафних санкцій до відповідача.

Також відповідач зазначає, що не можливо переконатися у справності вагів на дату зважування, перучи до уваги, що терміни повірки вагів було порушено, а 07.08.2023р. внеплановим оглядом виявлено некоректна робота. При цьому, ТОВ «МКК № 3» на власних вагонних вагах модифікації СКІФ АВК - 150 (максимальна вага зважування 150 т.), номер в державному реєстрі ЗВВТ У491-95 перед відправкою здійснювало зважування вагона № 61434775, вага продукції завантаженої у вагон склала 69 700 кг, тара вагону - 23 400 кг, що підтверджується: актом - специфікацією; протоколом зважування вагонів по відправці; технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) № 65. Ваги на дату завантаження (11.07.2024 року) були придатними для зважування вантажів, що перевозяться залізничним транспортом. Крім того, є необґрунтованими посилання позивача на виявлення різниці маси вантажу з огляду на те, що фактично зважування на станціях відбувалось на вагах різного типу та різними способами.

У відповіді на відзив позивач не погодився із доводами відповідача.

Позивач зазначив, що акти загальної форми №50513 від 14.07.2024, №3 від 14.07.2024 за формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України, Правил складання актів, Правил видачі вантажу, Статуту залізниць України.

Також зауважує, що стосовно заперечень відповідача з приводу неможливості вивезення надлишку вантажу, всі документи були надані на станцію Запоріжжя Ліве ТОВ «МКК №3» при здійсненні усування комерційної несправності, а поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на автомобіль є наявним.

В обґрунтування позиції позивач також посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17, в якій суд касаційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

На заперечення відповідача щодо справності вагів позивач вказав, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 року №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях. Позицію відповідача щодо неможливості використання ваг для проведення контрольних зважувань вважає безпідставною.

Позивач також зауважує, що доводи відповідача щодо визначення маси вантажу за спірним перевезенням у різний спосіб, що суперечить п.22 Правил видачі вантажів, є безпідставним, оскільки існує декілька нормативно-вичерпних способів визначення маси вантажів, а саме: шляхом зважування на вагах, підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом, розрахунковим методом, за обміром та умовно.

Комерційний акт №460005/285 від 14.07.2024р., за твердженням позивач, підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів, до позовної заяви долучені відповідні накази та посадова інструкція.

У своїх запереченнях на відповідь на відзив відповідач заказує наступне

Зі змісту процитованих норм Правил та Порядку слідує,

Комерційний акт складено позивачем з порушеннями, та не відповідає вимогам, визначеним Правилами складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334.

Також відповідач вважає, що наказ позивача № 101 не може вважатися допустимим документом, що надає право підпису комерційного акту.

Позивач додатковими поясненнями від 13.12.2024 зазначив, що Комерційний акт № 460005/285 від 14.07.2024 складений та підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів, з урахуванням правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 01.06.2018 у справі №910/3930/17, від 18.06.2018 у справі №910/11397/17 та постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду складі Верховного Суду від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, та за врахуванням вимог ч.ч.1, 3 ст.64 та ч.3 ст.65 Господарського кодексу України. І є підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника, в даному випадку це відповідач ТОВ «МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР №3». Зазначення відповідачем про існування двох різних комерційних актів є таким що не відповідає дійсності. Оскільки, позивач ще в позовній заяві виклав підставність з посилання на локальні акти, що комерційний акт попутної станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці №460005/285 від 14.07.2024 року було зареєстровано на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці під №460005/285/4 від 14.07.2024 року, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003р. №147-Ц.

Відповідач подав заперечення на додаткові пояснення позивача, які в більшості збігаються з відзивом та запереченнями на відповідь на відзив позивача. ТОВ «МКК № 3» не визнає комерційної несправності начебто виявленої позивачем.

В судому засіданні 18.03.2025, після заслуховування представників позивача та відповідача, дослідивши докази, після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" (вантажовідправник, відповідач у справі) зі станції відправлення Растущая Придніпровської залізниці, відповідно до залізничної накладної № 45824547 від 11.07.2024, оформлено перевезення вантажу - щебінь гранітний фракції 10х20, зокрема у вагоні № 61434775, до станції призначення - Краматорськ Донецької залізниці, вантажоодержувач - ТОВ "Е-ТРЕК". Зазначено, що вантаж розміщено й закріплено згідно з п. 3.1 гл. 14 Додатка 3 до СМГС; відповідальний за розміщення та кріплення вантажу вагар ОСОБА_2 ; насипом (графа 20 накладної).

Згідно з накладною № 45824547, вантаж у вагони завантажений вантажовідправником (графа 28), яким визначено масу вантажу (графа 24) - 691300 кг. У графі 26 накладної зазначено спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150 т) заводський № 65 відправник. Згідно графи 55, правильність внесених відомостей підтверджено вагарем Кабак І.П. "ЕЦП" 11.07.2024 17:03.

Згідно відомості вагонів, маса вантажу у вагоні № 61434775 - 69700 кг, тара вагону - 23400 кг, провізна плата - 10122,00 грн.

У графі 49 "Відмітка залізниці" накладної міститься напис: "Одержувачу надано Е-повідомлення про прибуття вантажу 16.07.2024 00:00. Акт від 14.07.2024 № 50514 про Контрольне зважування. Акт від 15.07.2024 № 50519 про Зважування після усунення ком несправності. Акт від 16.07.2024 № 16203 про На закінчення затримки після усунення ком несправності. Акт від 14.07.2024 № 50513 про Контрольне зважування. Акт від 15.07.2024 № 50521. Одержувача повідомлено 16.07.2024 13-10 ОСОБА_15 КЕП 16.07.2024 13:17".

14.07.2024 о 10:00 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці пр.к ОСОБА_3 складено акт загальної форми № 3 по даним Книги ф. ГУ-78, в якому в графі "Опис обставин, що викликали складання акту" зазначено: "Комісією у складі: пр.к ОСОБА_3 була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто вагона склала 94150 кг, тара вагона з АСК ВП УЗ-Е 23400 кг. Маса вантажу нетто за ПД 69400 кг. Фактична маса вантажу нетто 70750 кг, що більше документу на 1050 кг".

На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено 14.07.2024 о 10:40 акт загальної форми № 50513 (форми ГУ-23), в якому зазначено про комерційну несправність (код - 7011003): вагон № 61434775 завантажено понад його вантажопідйомність. 14.07.2024 проведено контрольне зважування на вагонних вагах станції Запоріжжя-Ліве 87 гос. повірка 06.06.2024. Навантаження в вагоні холмоподібне нижче бортів 100-150 см, вибірок, поглиблень немає. По документу значиться вага нетто 69700 кг, тара з документу 23400 кг, фактично брутто 94150 кг, нетто 70700 кг, що на 1050 кг перевищує вагу в перевізному документів і на 700 кг перевищує вантажопідйомність вагону. Загрожує безпеці руху. Вагон затримано до усунення комерційної несправності. Шліть представника, простій за ваш рахунок.

Акт складено та підписано пр-к поїзду ОСОБА_14., пр-к поїзду ОСОБА_3

Результат зважувань зафіксовано в Книзі зважування на вагонних вагонах, витяг з якої (копія) міститься в матеріалах справи (ар.с. 22 т. 1).

Згідно технічного паспорту ваг № 87 (вагонні ваги станції Запоріжжя-Ліве РФ "Придніпровська залізниця"), 06.06.2024 проведено технічне обслуговування зважувальних приладів з перевіркою метрологічних характеристик. Ваги придатні для зважування. 06.06.2024 проведено держповірку, ваги відповідають вимогам МПУ 385/02-2015.

14.07.2024 складено комерційний акт № 460005/285. У розділі Д "Опис пошкодження" комерційного акту зазначено, що на підставі акту загальної форми № 50513 від 14.07.2024 станції Запоріжжя-Ліве проведене контрольне зважування вантажу, прибувшого груповою відправкою, зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах станції Запоріжжя-Ліве № 87, держ. перевірка 06.06.2024, приймальником поїздів ОСОБА_3 , у присутності начальника станції Марковця А.М. Згідно перевізного документа значиться: вантаж щебінь гранітний фракції 10х20, 10 напіввагонів, маса вантажу 691300 кг, у вагоні № 61434775 тара 23400 кг, нетто 69700 кг. Фактично виявилось вага брутто 94150 кг, тара з документу 23400 кг, нетто 70750 кг, що більше документу на 1050 кг і більше вантажопід`ємністю вагону на 750 кг. У комерційному відношенні навантаження нижче бортів 100-150 см, пагорбоподібне, без виїмок і поглиблень. В технічному відношенні вагон справний, люки щільно закриті, просипу вантажу немає. Зав. вантажного двору за штатним розкладом відсутній.

Акт підписаний нач. станції Марковець А.М., агентом комерційним Медвідь І.Г., приймальником поїздів ОСОБА_3 .

Згідно наказу заступника начальника ВП "Служба роботи станції" РФ "Придніпровська залізниця" від 12.04.2024 № 101, призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів, у зв`язку з відсутністю на станції Запоріжжя-Ліве по штатному розкладу посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), зокрема агента комерційного Медвідь І.Г . Затверджено перелік працівників станції Запоріжжя-Ліве, які здійснюють контрольне зважування вантажів у вагонах, у випадку перевірки вантажу на під`їзних коліях підприємств та виявлення ними обставин, що можуть стати підставою для матеріальної відповідальності залізниці, та уповноважено їх на підписання комерційних актів від імені залізниці, зокрема приймальника поїздів ОСОБА_3 .

Оперативним повідомленням № 315 від 14.07.2024 зі станції Запоріжжя-Ліве повідомлено станцію Растущая про затримку вагону № 614347775 у зв`язку з виявленою комерційною несправністю, складення акту загальної форми ГУ-23 № 50513.

15.07.2024 на станції Запоріжжя-Ліве складено акт загальної форми (форма ГУ-23), в якому зазначено, що після відвантаження надлишків вантажу понад ВП відправником, було здійснено контрольне зважування вагонів на вагах ст. З/Ліве № 87 держповірка 06.06.2024 у присутності представника ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3". Про результати зважування складені АЗФ № 50519, 50520, 50521. Доручена особа Арсенюк В.Г. від підпису в цих актах відмовився.

Акт складений та підписаний ДС Марковець А.М., ст. прк Тарелкина М.А., ст. прк Іщенко О.А., бр ПКО Федорець І.О.

15.07.2024 о 15:21 складено (надруковано в АРМ ПКО) акт загальної форми № 50521 (форми ГУ-23), в якому зазначено про комерційну несправність (код - 9990003; інші несправності, пов`язані з умовами перевезення): на підставі АЗФ 50513 від 14.07.2024 силами відправника відвантажені залишки вантажу у машину КРАЗ держ. ном. НОМЕР_1 . Проведено контрольне зважування на вагах ст. Запоріжжя-Ліве 87 держ. перевірка 06.06.2024. Фактичне брутто 92300 кг, тара з док. 23400 кг. Відвантажений вантаж вивезено зі станції. Безпеці руху не загрожує. Слідує за призначенням.

Акт складено та підписано пр-ками поїзду Іщенко О.А., Тарелкіною М.А., ДС Марковець А.М.; підпис Арсенюка В.Г., який зазначений в акті, відсутній.

У матеріалах справи наявна надана позивачем копія доручення від 13.07.2024, виданого директором ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" Р. Свистуном, який довіряє Арсенюку В.Г. діяти від ім`я підприємства, а саме: усунути перевантаження продукції в вагонах № 61434775, № 62401005, № 65289761 і завантажити надлишок щебеню у автотранспорт.

Згідно оперативного повідомлення № 348 від 15.07.2024, силами відправника відвантажені залишки вантажу у машину КРАЗ держ. номер НОМЕР_1 . Проведено контрольне зважування на вагах ст. Запоріжжя-Ліве 87 держ. перевірка 06.06.2024. Фактичне брутто 92300 кг, нетто 68900 кг, тара док. 23400 кг. Відвантажений вантаж вивезено зі станції відправником. Безпеці руху не загрожує. Слідує за призначенням. Складений акт загальної форми ГУ-23 № 50521.

Вказане оперативне повідомлення виконано машинописним способом, однак має написи, зроблені ручкою та виправлення, які ніяким чином не засвідчені.

Вагон № 61434775 з вантажем насипом "Щебінь гранітний фракції 10х20" накладною № 45894037 від 15.07.2024 був відправлений зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці до станції призначення Краматорськ Донецької залізниці. Згідно відомості вагонів, тара вагона - 24100 кг, маса вантажу - 69700 кг.

Згідно комерційного акту № 460005/285/4 від 14.07.2024, що був зареєстрований на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці, у розділі "Є. Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції" зазначено, що вагон № 61434775 прибув 23.07.2024 10:11 по досилці № 44744753 від 22.07.2024 ст. Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, виданий 23.07.2024 згідно ком. акту. Міститься підпис ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зас. ДС ОСОБА_7 , менеджер Скрабков С.М.

Наказом начальника ВТП "Станція Краматорськ" від 03.04.2024 № 253/ДС призначено відповідальних осіб, підпис яких має бути обов`язковим в комерційних актах, які складаються на станції Краматорськ, а саме: перший підпис - начальник станції Краматорськ Моісеєнко О.Г., другий підпис - заступник начальника станції Краматорськ - Григор`єв М.О., третій підпис - працівник станції, який особисто здійснював перевірку (змінні приймальники поїздів та агенти комерційні по станції Краматорськ).

Виявлені позивачем порушення стали підставою для стягнення з відповідача штрафу, який становить розмір п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення на дорівнює 50 610 грн.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.ч. 2, 5 ст. 307 Господарського кодексу України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

За змістом статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт", умови та порядок організації перевезень, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2 Статуту).

Відповідно ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно ст.ст. 23, 24 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому викладі роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею та одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Згідно п. 40 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантажі, завантажені відправниками у вагони (контейнери) відкритого типу, приймаються до перевезення шляхом візуального огляду вагона (контейнера), вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Перевізник має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

У відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин невідповідності, зокрема, маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Відповідно п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

У п. 8 цих Правил визначено, що комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як визначено п. 35 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644, видача вантажу, що перевозиться за досильними перевізними документами, провадиться: частина вантажу, яка прибула з основною накладною, видається за цією накладною з комерційним актом на ту частину вантажу, що не прибула; частина вантажу, яка прибула з досильним документом, видається на підставі основної накладної та комерційного акта, при цьому комерційний акт у одержувача забирається. Про видачу вантажу одержувачу станцією зазначається в основній накладній, досильному перевізному документі та комерційному акті.

На підтвердження факту неправильного зазначення маси вантажу вантажовідправником у вагоні № 61433775 позивачем надано комерційний акт № 460005/285 від 14.07.2024.

Згідно п. 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, для встановлення невідповідності маси вантажу, вказаної у накладній, фактичній масі, комерційний акт має бути в обов`язковому порядку підписаний трьома особами, посади яких чітко передбачені Правилами складання актів; залучення інших працівників залізниці для підписання комерційного акту допускається (у разі необхідності), проте дане положення не скасовує обов`язкової наявності підписів начальника станції (його заступника), начальника вантажного району (завідувач вантажного складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівника станції, який особисто здійснював перевірку вантажу.

Комерційний акт, як слідує з його тексту, підписаний начальником станції Марковець А.М., агентом комерційним Медвідь І.Г., приймальником поїздів ОСОБА_3

У письмовому поясненні начальника станції Запоріжжя-Ліве Марковець А.М., наданого начальнику роботи станції РФ "Придніпровська залізниця" Гулі К., зазначено, що акти загальної форми ГУ-23 №№ 2-5 формуються автоматично під час заведення даних результатів зважувань вагонів до електронної книги ф. ГУ-78, фактично заповнювалися приймальником поїздів ОСОБА_3 та не являються документами, які направляються до АПС. Акти загальної форми №№ 50512-50515 були заповнені в АРМ ПКО 14.07.2024 о 10:40 при виявленні допущеної помилки в даті проведення контрольного зважування, дату було скориговано на протязі 31 хвилини з моменту формування АЗФ, що підтверджується фактичним часом формування АЗФ в АРМ ПКО. Фактично начальник станції Марковець А.М. був присутній під час контрольного зважування вагонів, зокрема вагону № 61434775, що засвідчено підписом в книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах ф. ГУ-78. Надлишок вантажу, який було відвантажено з вагонів, було забрано представником відправника Арсенюком В.Г. , надано відповідне доручення на його ім`я директором ТОВ "МКК № 3" Р. Свистуном, надано копії технічного паспорту на автомобіль КРАЗ, державний номер НОМЕР_1 , копія паспорту безпосередньо Арсенюка В.Г . Фактичне відвантаження надлишків відбувалося у добу 15.07.2024 (понеділок), що підтверджується АЗФ №№ 50519-50521, 15207.

Згідно наказу заступника начальника ВП "Служба роботи станції" РФ "Придніпровська залізниця" від 12.04.2024 № 101, призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів, у зв`язку з відсутністю на станції Запоріжжя-Ліве по штатному розкладу посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), зокрема агента комерційного Медвідь І.Г . Затверджено перелік працівників станції Запоріжжя-Ліве, які здійснюють контрольне зважування вантажів у вагонах, у випадку перевірки вантажу на під`їзних коліях підприємств та виявлення ними обставин, що можуть стати підставою для матеріальної відповідальності залізниці, та уповноважено їх на підписання комерційних актів від імені залізниці, зокрема приймальника поїздів ОСОБА_3 .

За змістом частин першої, третьої статті 64 та частини третьої статті 65 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) виконавчий орган (одноосібний чи колегіальний) підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді (у разі її утворення). Керівник підприємства (одноосібний виконавчий орган), головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради (у разі її утворення), голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства. Статутом підприємства посадовими особами підприємства можуть бути визнані й інші особи. Посадові особи підприємства мають обов`язки перед підприємством, передбачені законом, зокрема щодо належного, добросовісного та ефективного управління підприємством (фідуціарні обов`язки).

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі № 916/2001/17, від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17 та від 23.11.2018 у справі № 916/2450/17.

Згідно посадової інструкції (реєстраційний номер ДС-ПІ-029/1), затвердженої заступником начальника ВП "Служба роботи станції" РФ "Придніпровська залізниця" від 31.01.2024, агент комерційний зобов`язаний складати та підписувати комерційні акти, згідно ст. 129 Статуту залізниць України та Правил перевезень вантажів залізничним транспортом.

Суд, з наданих до позову документів дійшов висновку, що комерційний акт підписаний уповноваженими працівниками залізниці в порядку п. 10 Правил складання актів та вважається таким, що складений з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Пунктом 12 Правил складання актів визначено, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Доказів складення нового комерційного акту на станції призначення Краматорськ матеріали справи не містять, як заявив позивач, такий акт не складався. Зазначив, що комерційний акт попутної станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці № 460005/285 від 14.07.2024 був зареєстрований на станції призначення Краматорськ Донецької залізниці під № 460005/285/4 від 14.07.2024, відповідно до п. 62 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003 № 147-Ц.

Відповідно до п. 22 Правил видачі вантажів, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Зважування вантажу Залізницею на станції Запоріжжя-Ліве було проведено тим самим способом, що й відповідачем - на вагах.

Згідно ст. 12 цих Правил, відповідно до статті 52 Статуту на станції призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу в разі: прибуття вантажу в пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами (ЗПП) відправника або пломбами (ЗПП) попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачено Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму транспортування в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею. Перевірка вантажу не провадиться в разі вивантаження його залізницею за договором згідно зі статтею 30 Статуту. У зазначених випадках тарні й штучні вантажі видаються з перевіркою кількості й стану вантажу тільки в пошкоджених місцях. У разі виявлення пошкодження тари або інших обставин, що можуть призвести до зміни стану вантажу, залізниця зобов`язана перевірити вантаж у пошкоджених місцях за фактурами й рахунками з розкриттям пошкоджених місць. У разі відсутності пошкодження вантажу комерційний акт про пошкодження тари (упакування) не складається. У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули в справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або в критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбачені Правилами, видаються без перевірки їх кількості й стану. При наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг залізниця може здійснювати перевірку маси вантажів, що перевозяться навалом і насипом і прибули без ознак утрати, відповідно до договору між залізницею і одержувачем.

Відтак, зобов`язання перевірити вантаж на станції призначення залізницею визначено Правилами лише в певних випадках.

У даному випадку, надлишки вантажу були відвантажені та вивезені відповідачем на станції слідування Запоріжжя-Ліве, як відправником вантажу.

Відповідач заперечив таке відвантаження, стверджував, що автомобіль, на якому нібито здійснювалося вивезення вантажу, державний номер НОМЕР_1 , у період: 14-15.07.2024 за межі підприємства не виїздив, зокрема з підстав відсутності страхового полісу. Надав до матеріалів справи наказ директора ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" Р. Свистуна від 01.12.2023 № 55, згідно якого з 01.01.2023 призначив відповідальним за керування, експлуатацію і технічний стан автомобіля KrASZ C4DCOS NEXT, державний номер НОМЕР_1 , водія АТЦ ОСОБА_8 ; витяг з наказу від 25.01.2024 № 3 про запровадження з 01.02.2024 на підприємстві режиму роботи з неповним робочим тижнем; витяг з наказу від 01.07.2024 № 84/к про вибуття директора ОСОБА_9 у щорічну відпустку з 13.07.2024 по 28.07.2024; висновок від 13.11.2024 службової перевірки інформації про задіяння автомобіля KrASZ C4DCOS NEXT, державний номер НОМЕР_1 , на залізничній станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

Як зазначалося вище, у матеріалах справи наявна надана позивачем копія доручення від 13.07.2024, виданого директором ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" Р. Свистуном, який довіряє Арсенюку В.Г. діяти від ім`я підприємства, а саме: усунути перевантаження продукції в вагонах № 61434775, № 62401005, № 65289761 і завантажити надлишок щебеню у автотранспорт.

Відповідач не заперечив наявності в нього автомобіля KrASZ, державний номер НОМЕР_1 , того, що Арсенюк В.Г. на 14.07.2024 був працівником ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3".

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що згідно здійсненої перевірки чинності полісу автомобіля на сайті МТСБУ, на 14.07.2024 поліс є наявним.

Суд здійснив перевірку чинності полісу внутрішнього страхування на сайті МТСБУ в мережі Інтернет (https://policy.mtsbu.ua/Search/ByRegNo?md=61043F128A4EB9CE8BB9D2F7DB9ABAC28BF167ADE589E7B70CA3130699F20BE358D77F478A2277C23759F8C52871C1D2C057397C608A594C941EBD66F255D072CB0214EFF8A79DB1B8BBA6) та встановив, що поліс № 220113977 станом на 14.07.2024 щодо транспортного засобу KrASZ C4DCOS, державний номер НОМЕР_1 , був діючим, страхова компанія: ПрАТ СК "ПЗУ Україна".

У подальшому відповідачем надано службову записку заступника директора з юридичних питань ТОВ "МКК № 3" ОСОБА_10 на ім`я директора ТОВ "МКК № 3" ОСОБА_11 від 29.11.2024 стосовно того, що під час службової перевірки від 13.11.2024 не було технічної можливості перевірити наявність полісу ОСЦПВ на автомобіль KrASZ C4DCOS, державний номер НОМЕР_1 , тому надана інформація ОСОБА_12 була прийнята як достовірна. 20.11.2024 було встановлено оформлення на вказаний автомобіль полісу ОСЦПВ. Відповідач зазначив, що наявність чи відсутність полісу ніяким чином не впливає на результати зазначеної службової перевірки.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія протоколу від 31.07.2024 за підписом двох представників залізниці та начальника ВНД ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" М. Кучерявенко, згідно якого на виконання п. 8.1 протокольного рішення оперативної наради від 25.07.2024 № ДА-05/04-24, у присутності начальника ВНД ТОВ "МКК № 3" М. Кучерявенко проведено роботу, направлену на вирішення питання з незадовільною ситуацією з відправлення вагонів з порушенням ТУ навантаження. Вагар Кабак І.П. під час зважування не стежить за правильним розташуванням вагону на ваговій платформі. Викладено ряд заходів, направлені на врегулювання ситуації з вантажовласником ТОВ "МКК № 3".

Листом від 06.08.2024 відповідач повідомив позивача про вжиття заходів на зауваження Залізниці.

Листом від 17.07.2024 позивач повідомив відповідача про здійснення останнім 08.07 та 11.07.2024 навантаження вантажу (щебінь гранітний) у вагони №№ 61434775, 62481005, 65289761 (відповідальні за правильність розміщення та кріплення вантажу вагарі ТОВ "МКК № 3" ОСОБА_13 та ОСОБА_2 ). Встановлено порушення навантаження 14.07.2024 на станції Запоріжжя-Ліве. Протокольним рішенням від 16.07.2024, за допущення порушення вимог пункту 4.1 Глави 1 додатку 3 до СМГС, відповідальні за розміщення та кріплення вантажів вагарі ТОВ "МКК № 3" ОСОБА_13 та ОСОБА_2 відсторонені від проведення даних робіт. Зазначені особи не мають права керувати роботами з розміщення та кріплення вантажів після рішення наради по розгляду випадку порушення ТУ до повторної перевірки знань.

Отже, з наданих документів вбачається допущення відповідачем випадків неправильності зазначення в перевізних документах маси вантажу, зокрема вагарем ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

У даному випадку суд вважає доведеною обставиною відвантаження та вивезення зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці відповідачем надлишку вантажу, завантаженого у вагон № 6143475, внаслідок чого маса вантажу стала відповідати масі, вказаній ним у залізничній накладній.

Суд не досліджує господарські відносини з ТОВ "СЛАВ АБЗ", яке не є учасником цієї справи та учасником спірного перевезення вантажу.

У п.п. 2, 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) визначено, що дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Приписами пункту 129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, які можуть бути підставою для застосування матеріальної відповідальності за порушення, допущені під час перевезення вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Акт загальної форми може бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо не потрібне складання комерційного акта.

Суд дослідив і встановив дотримання залізницею вимог законодавства щодо складення ним актів загальної форми. Однак, підставою для матеріальної відповідальності вантажоперевізника є саме комерційний акт.

Відповідач посилається на п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, яким визначено, що в разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

У даному випадку, представник вантажовласника від підпису в акті відмовився, про що зазначено вище.

Крім того, як вже зазначалося судом, підставою для матеріальної відповідальності в даному випадку є комерційний акт.

Суд вважає за необхідне зазначити, що залізниця відповідно до Статуту залізниць України, так само як і вантажовідправники, повинні забезпечувати безпеку руху. У даному випадку, навантаження продукції у вагон понад вказану масу та з перевищенням вантажопідйомності вагону загрожувало безпеці руху.

При цьому, нормативними документами не встановлено обов`язку залізниці перевіряти вантажі, завантажені відправниками у вагони (контейнери) відкритого типу, шляхом їх обов`язкового зважування; такі вантажі приймаються до перевезення шляхом візуального огляду вагона (контейнера), вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (п. 40 Правил приймання вантажів до перевезення). Однак, перевізник має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Суд перевірив аргументи відповідача та не встановив порушень дій позивача при здійсненні ним перевірки на попутній станції маси вантажу, завантаженого у вагон відповідачем.

Комерційним актом № 460005/285, складеним 14.07.2024 представниками позивача та підписаним ними, встановлено невідповідність маси вантажу, визначеної відправником у накладній № 45824547 у вагоні № 61434775, на 1050 кг більше.

Згідно відомості вагонів до накладної № 45824547, провізна плата вагону № 61434775 склала 10122,00 грн. Отже, п`ятикратний розмір провізної плати по вагону складає - 10122,00 грн х 5 = 50610,00 грн, що й становить суму штрафу за неправильне зазначення маси вантажу, яка заявлена до стягнення.

Враховуючи досліджені судом докази та обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, розрахунок розміру штрафу зроблений позивачем правильно.

Заперечення відповідача спростовуються наведеними вище нормами законодавства та встановленими судом обставинами.

Щодо подання позивачем незавірених копій документів, про що зазначив відповідач, суд зазначає таке.

Позовна заява (вих. № НЮС-01/177 від 05.11.2024) Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" разом із доданими до неї документами надійшла через систему "Електронний суд".

Як зазначив у своїй постанові від 11 вересня 2024 року Верховний Суд по справі № 591/6212/23, звернення учасників справи до суду з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет є альтернативою звернення до суду з паперовими документами та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником. Усі документи, що надійшли до суду через підсистему "Електронний суд", вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису.

Відтак, усі копії документів, що надійшли до суду разом із позовної заявою, та в подальшому подавалися позивачем через систему "Електронний суд", є такими, що подані в належним чином завірених копіях.

Щодо наявності виправлень в оперативному повідомленні № 348 від 15.07.2024, суд зазначає, що в даному випадку підставою для відповідальності є комерційний акт, порушень при складанні якого судом не встановлено.

Дата доручення: " 13.07.2024", згідно якої директор ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" довіряє Арсенюку В.Г. діяти від ім`я підприємства, а саме: усунути перевантаження продукції в вагонах № 61434775, № 62401005, № 65289761 і завантажити надлишок щебеню у автотранспорт, свідчить про можливе неналежне ведення відповідачем документації.

Підпис директора ТОВ "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" на дорученні скріплений круглою печаткою товариства. Відповідачем не доведено підроблення чи недійсності цього доручення.

Статтею 3 ЦК України закріплено, що одним із основних принципів цивільного права є принцип добросовісності, розумності та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Також, у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного вище, позовні вимоги про стягнення з відповідача 50610,00 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОКРЯНСЬКИЙ КАМ`ЯНИЙ КАР`ЄР № 3" (вул. Загорська, буд. 15, м. Запоріжжя, 69013, ідентифікаційний код 25477298) на користь Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815) 50 610 (п`ятдесят тисяч шістсот десять) грн 00 коп. штрафу, 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текс рішення складено та підписано після виходу судді з відпустки, лікарняного 07.04.2025.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.