ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" березня 2025 р. Справа № 911/9/24

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В.,

за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАСК Девелопмент»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача філії «Димерське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»

про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування рішень про їх державну реєстрацію

за участю представників:

від прокуратури: Недвига Н.О. (посвідчення № 077784 від 08.05.2023)

від відповідача: Губаненко Ю.П. (ордер серії СА № 1073976 від 11.01.2024)

установив:

02.01.2024 канцелярією Господарського суду Київської області зареєстровано надіслану засобами поштового зв`язку позовну заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури (далі прокуратура / прокурор) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАСК Девелопмент» (далі ТОВ «НАСК Девелопмент» / відповідач) про:

1) усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення через скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- № 62764817 від 06.01.2022 із скасуванням державної реєстрації права ТОВ «НАСК Девелопмент» на земельну ділянку площею 1,68 га з кадастровим номером :21:039:0001;

- № 62765244 від 06.01.2022 із скасуванням державної реєстрації права ТОВ «НАСК Девелопмент» на земельну ділянку площею 1,2043 га з кадастровим номером :21:039:0061;

- № 62765027 від 06.01.2022 із скасуванням державної реєстрації права ТОВ «НАСК Девелопмент» на земельну ділянку площею 1,8991 га з кадастровим номером :21:039:0060;

- № 62765457 від 06.01.2022 із скасуванням державної реєстрації права ТОВ «НАСК Девелопмент» на земельну ділянку площею 3,36 га з кадастровим номером :21:039:0015;

2) усунення перешкод у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення через повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації від ТОВ «НАСК Девелопмент» земельних ділянок з кадастровими номерами :21:039:0001 площею 1,68 га, :21:039:0061 площею 1,2043 га, :21:039:0060 площею 1,8991 га, :21:039:0015 площею 3,36 га (далі спірні земельні ділянки).

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним вибуттям із власності держави спірних земельних ділянок лісогосподарського призначення, що утворилися в результаті об`єднання 70 земельних ділянок, переданих у приватну власність фізичним особам та згодом відчужених, зокрема ОСОБА_1 . Останній, відповідно до акта приймання-передачі нерухомого майна від 21.12.2021, передав спірні земельні ділянки до статутного капіталу ТОВ «НАСК Девелопмент». Означене свідчить про те, що законний власник Київська обласна державна адміністрація та землекористувач філія «Димерське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» позбавлені можливості користуватися і розпоряджатися спірними земельними ділянками для потреб лісового господарства.

Господарський суд Київської області у складі судді Кошика А.Ю. ухвалою від 08.01.2024, зокрема, прийняв позовну заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури до розгляду та відкрив провадження у справі № 911/9/24, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 01.02.2024, залучив до участі у справі третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача філію «Димерське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі третя особа) та встановив учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

25.01.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідач надіслав відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечив проти задоволення позовних вимог.

30.01.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідач надіслав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та додаткові пояснення до клопотання про залишення позову без розгляду.

31.01.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідач надіслав заяву про застосування строків позовної давності.

22.02.2024 через підсистему «Електронний суд» прокуратура надіслала відповідь на відзив.

12.03.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідач надіслав заперечення на відповідь на відзив та клопотання про призначення земельно-технічної експертизи у справі.

28.03.2024 через підсистему «Електронний суд» прокурор надіслав заперечення щодо заявленого ТОВ «НАСК Девелопмент» клопотання про призначення експертизи.

Підготовчі судові засідання неодноразово відкладалися, зокрема до 28.03.2024.

Господарський суд Київської області у складі судді Кошика А.Ю. ухвалою від 28.03.2024, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024, призначив у справі № 911/9/24 судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставив питання: чи є накладення земельних ділянок: кадастровий номер :21:039:0001 площею 1,68 га, кадастровий номер :21:039:0061 площею 1,2043 га, кадастровий номер :21:039:0060 площею 1,8991 га, кадастровий номер :21:039:0015 площею 3,36 га, що розташовані в СТ «Маяк-1» Ясногородської с/ради, Вишгородського району Київської області та належать ТОВ «НАСК Девелопмент» на земельну ділянку, що знаходиться у користуванні Димерського ДЛГ, Ясногородське лісництво, квартал 60? Якщо так, то на якій площі і в якому саме місці відповідно координат? Проведення експертизи доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинив провадження у справі № 911/9/24 на час проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової земельно-технічної експертизи.

Господарський суд Київської області супровідним листом № 911/9/24 від 29.07.2024, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 28.03.2024, надіслав матеріали справи № 911/9/24 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

05.09.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області разом із листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 16859/14636-4-24/41 від 14.08.2024, до якого долучено клопотання судового експерта № 8471/24-41 від 12.08.2024 про надання додаткових матеріалів та необхідних дозволів, надійшли матеріали справи № 911/9/24.

Відповідно до результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформлених протоколом автоматизованого розподілу б/н від 05.09.2024, вказане клопотання експерта передано до розгляду судді Бабкіній В.М.

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М. ухвалою від 09.09.2024 призначив у справі № 911/9/24 судове засідання для розгляду клопотання судового експерта № 8471/24-41 від 12.08.2024 на 14.10.2024 та зобов`язав учасників судового процесу надати до матеріалів справи витребувані судовим експертом документи.

17.09.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 16861/14636-4-24/41 від 14.08.2024 про погодження строків проведення експертизи у цій справі.

30.09.2024 канцелярією Господарського суду Київської області зареєстровано надіслані засобами поштового зв`язку, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 09.09.2024 у справі № 911/9/24, пояснення прокуратури № 15/1-987вих24 від 25.09.2024.

08.10.2024, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 09.09.2024 у справі № 911/9/24, через підсистему «Електронний суд» ТОВ «НАСК Девелопмент» також надіслало пояснення.

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М. ухвалою від 14.10.2024 у справі № 911/9/24, зокрема, відклав судове засідання з розгляду клопотання судового експерта № 8471/24-41 від 12.08.2024 на 14.11.2024.

28.10.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 16860/14636-4-24/41 від 14.08.2024 про направлення рахунку № 3549 від 12.08.2024 за проведення судової земельно-технічної експертизи разом із долученим до нього відповідним документом.

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М. ухвалою від 14.11.2024 у справі № 911/9/24, зокрема, відклав судове засідання з розгляду клопотання судового експерта № 8471/24-41 від 12.08.2024 на 12.12.2024.

12.12.2024 через підсистему «Електронний суд» позивач надіслав клопотання про проведення судового засідання за відсутності його представника.

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М. ухвалою від 12.12.2024 у справі № 911/9/24 задовольнив частково клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8471/24-41 від 12.08.2024 та постановив направити матеріали справи № 911/9/24 Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення судової земельно-технічної експертизи.

18.12.2024 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 25956/14636-4-24/41 від 10.12.2024 про залишення ухвали Господарського суду Київської області від 28.03.2024 у справі № 911/9/24 про призначення судової земельно-технічної експертизи без виконання у зв`язку з несплатою вартості проведення такої експертизи.

Господарський суд Київської області супровідним листом № 911/9/24 від 26.12.2024, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 12.12.2024, надіслав матеріали справи № 911/9/24 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

29.01.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області разом із листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 1465/23-4-25/41 від 28.01.2025, до якого долучено клопотання експерта № 277/25-41 від 27.01.2025 про надання додаткових матеріалів, надійшли матеріали справи № 911/9/24.

Відповідно до результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформлених протоколом автоматизованого розподілу б/н від 29.01.2025, вказане клопотання експерта передано до розгляду судді Третьяковій О.О.

31.01.2025 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 1464/23-4-25/41 від 28.01.2025 про направлення рахунку № 252 від 24.01.2025 за проведення судової земельно-технічної експертизи разом із долученим до нього відповідним документом.

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О. ухвалою від 10.03.2025 у справі № 911/9/24 задовольнив клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 277/25-41 від 27.01.2025 та зобов`язав учасників справи надати суду витребувані згідно клопотання експерта матеріали.

11.03.2025 через підсистему «Електронний суд» Київська обласна прокуратура надіслала заяву, за змістом якої просила суд:

- поновити провадження у справі № 911/9/24 та розглянути вказану заяву;

- замінити первісного відповідача ТОВ «НАСК Девелопмент» на належного відповідача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

- закрити провадження у справі № 911/9/24 у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства;

- направити справу № 911/9/24 до Вишгородського районного суду Київської області, для здійснення подальшого розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до результатів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформлених протоколом автоматизованого розподілу б/н від 11.03.2025, вказану заяву передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

13.03.2025 згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, оформленого протоколом передачі судової справи раніше визначено складу суду б/н від 13.03.2025, справу № 911/9/24 передано судді Господарського суду Київської області Горбасенку П.В., в провадженні якого перебуває заява прокуратури від 11.03.2025.

Господарський суд Київської області ухвалою від 17.03.2025 поновив загальне позовне провадження у справі № 911/9/24, прийняв означену справу до розгляду, призначив підготовче засідання на 28.03.2025 та зобов`язав Київську обласну прокуратуру подати до суду, у строк до 28.03.2025, документи, що підтверджують відправлення ОСОБА_1 копій заяви від 11.03.2025 та доданих до неї документів.

20.03.2025 через підсистему «Електронний суд» ТОВ «НАСК Девелопмент» надіслало:

- заперечення на заяву позивача про заміну первісного відповідача належним, згідно змісту яких просило суд відмовити у задоволенні заяви позивача від 11.03.2025 про заміну відповідача та закриття справи у порядку п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України;

- заяву про закриття провадження у справі № 911/9/24 у порядку, визначеному п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

26.03.2025, на виконання вимог ухвали Господарського суду Київської області від 17.03.2025 у справі № 911/9/24, через підсистему «Електронний суд» прокуратура надіслала заяву, до якої долучила докази відправлення ОСОБА_1 копій заяви Київської обласної прокуратури від 11.03.2025 разом з доданими до неї документами.

У підготовче засідання 28.03.2025 представники позивача та третьої особи не з`явилися, тоді як ухвалу Господарського суду Київської області від 17.03.2025 про прийняття справи № 911/9/24 до розгляду, як і всі інші, постановлені у цій справі ухвали, суд надіслав до персональних кабінетів Київської обласної державної адміністрації та філії «Димерське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів.

До того ж ухвали, постановлені у цій справі, офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень www.reyestr.court.gov.ua (далі Реєстр), як наслідок, відповідні рішення суду знаходяться у вільному доступі, оскільки за змістом ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі «Судова влада України».

З огляду вказаного, учасникам означеної справи надано право бути обізнаними про прийняті у справі № 911/9/24 рішення, зокрема й через доступ до Реєстру, та, як наслідок, можливість реалізувати право на участь у судовому процесі.

Розглянувши у підготовчому засіданні 28.03.2025 заяву Київської обласної прокуратури від 11.03.2025 в частині заміни первісного відповідача належним та закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно із ч. 1, 3, 4 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу, зокрема, фізичні і юридичні особи. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Надаючи оцінку вказаним нормам процесуального права, Велика Палата Верховного Суду у п. 8.10 постанови від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20 сформулювала висновок, що сторони це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем особа, яка повинна виконати зобов`язання (боржник). При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

Водночас поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 у справі № 635/4741/17.

Захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси позивача саме від відповідача.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17.

З урахуванням вказаних норм права випливає, що належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві. Належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи не визнаного матеріального правовідношення.

Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц.

Тобто саме суд на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ГПК України, ураховуючи завдання господарського судочинства, має визначити характер спірних правовідносин та суб`єктів, які є учасниками цих правовідносин (сторони спору), і за результатами цього вирішити відповідний спір.

Верховний Суд у постановах від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 та від 20.01.2021 у справі № 203/2/19 дійшов висновку, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Захист земельних прав це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи правоохоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

При цьому відповідні вимоги мають бути заявлені і до осіб, на ім`я яких було зареєстровано відповідне право, оскільки предмет спору безпосередньо стосується їх прав та обов`язків.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16.

Як випливає зі змісту позовної заяви, Київська обласна прокуратура визначила відповідачем ТОВ «НАСК Девелопмент», в розрізі чого зауважила, що згідно долучених до матеріалів позовної заяви інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно таке товариство є власником спірних земельних ділянок.

Поряд з тим з наявних в матеріалах означеної справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 417262260, № 417263029, № 417263369 від 11.03.2025 та № 418948674 від 21.03.2025 випливає, що 04.07.2024 право власності на земельні ділянки із кадастровими номерами :21:039:0001, :21:039:0061, :21:039:0060, :21:039:0015 зареєстровано за ОСОБА_1 , тоді як речове право ТОВ «НАСК Девелопмент» на такі земельні ділянки припинено.

Означені обставини покладено в основу обґрунтувань Київської обласної прокуратури стосовно необхідності здійснення заміни відповідача ТОВ «НАСК Девелопмент» належним відповідачем ОСОБА_1 , що, зі свого боку, за доводами прокуратури, є підставою для закриття провадження у цій справі, оскільки у разі здійснення судом такої заміни судовий спір, відповідно до положень ст. 20 ГПК України, повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Так, згідно із закріпленими в п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України правилами, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18, Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 908/933/22 та від 06.06.2023 у справі № 920/277/22.

Отже, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Водночас приписами ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) унормовано, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ.

Положеннями ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 23 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Приписами ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Враховуючи викладене, у разі здійснення заміни відповідача у цій справі на Костіка Богдана Ярославовича стороною означеного спору буде фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, що свідчитиме про непідвідомчість поданої у цій справі позовної заяви господарському суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

З огляду зазначеного, наслідком заміни відповідача у цій справі ТОВ «НАСК Девелопмент» відповідачем ОСОБА_1 буде закриття провадження у справі № 911/9/24 з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, що, зі свого боку, суперечить положенням ч. 2 ст. 48 ГПК України, якими чітко визначено умову для здійснення заміни первісного відповідача належним не закриваючи провадження у справі.

Відтак суд дійшов висновку про те, що норми п. 1 ч. 1 ст. 231 та ч. 2 ст. 48 ГПК України не підлягають одночасному застосуванню, тобто є взаємовиключними, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення заяви Київської обласної прокуратури від 11.03.2025 в частині заміни первісного відповідача належним та, відповідно, закриття провадження у справі з огляду на її непідвідомчість господарському суду.

Стосовно ж заяви відповідача про закриття провадження у справі № 911/9/24 у порядку п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України суд вважає за доцільне зазначити таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Як випливає зі змісту означеної заяви, остання мотивована обставиною припинення ТОВ «НАСК Девелопмент» в результаті його ліквідації.

Приписами ч. 1, 2, 5 ст. 44 ГПК України унормовано, що усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність).

Юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 91, ч. 1, 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, ст. 104 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа припиняє своє існування через ліквідацію або реорганізацію. При цьому вказана стаття визначає, що лише у разі реорганізації юридичних осіб їх майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до пп. 29, 30 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, зокрема: дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа; дані про юридичних осіб-правонаступників.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи за кодом 44444678 станом на 11.03.2025 випливає, що 04.07.2024 внесений запис № 003003155 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи ТОВ «НАСК Девелопмент» в результаті її ліквідації, тоді як відомості про юридичних осіб-правонаступників такого товариства відсутні.

Враховуючи наведене, з 04.07.2024 цивільна правоздатність ТОВ «НАСК Девелопмент» припинилася у зв`язку з його ліквідацією, відтак спірні правовідносини правонаступництва відповідача не допускають.

Означене свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі № 911/9/24 згідно із п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача від 20.03.2025 про закриття провадження у справі та, відповідно, постановлення ухвали про закриття провадження в означеній справі саме з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В розрізі зазначеного висновку суд також врахував позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 20.06.2019 у справі № 185/998/16 та від 21.07.2021 у справі № 5023/1704/12, де, між іншим, вказано на те, що:

- на момент звернення із позовом до суду сторони у справі повинні мати процесуальну правосуб`єктність; в іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю;

- господарський суд за наявності відкритої інформації про припинення державної реєстрації юридичної особи, фізичної особи-підприємця має вирішити питання про існування або відсутність підстав для закриття провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

З огляду викладеного, як під час вирішення питання стосовно відкриття провадження у справі, так і під час розгляду господарським судом будь-якого спору, що перебуває у його провадженні, у разі виникнення у суду сумнівів щодо наявності у однієї із сторін спору процесуальної правосуб`єктності, останній насамперед повинен вжити заходів щодо перевірки такого учасника справи на предмет здійснення або завершення (припинення) ним діяльності та, за потреби, зокрема, закрити провадження у справі у порядку п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Крім того суд звертає увагу учасників справи на приписи:

- ч. 3 ст. 231 ГПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається;

- п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В розрізі вимоги прокуратури про направлення справи № 911/9/24 до Вишгородського районного суду Київської області, для здійснення подальшого розгляду цієї справи за правилами цивільного судочинства, суд вважає за необхідне зазначити, що приписами ч. 2 ст. 231 ГПК України передбачено: якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи обставини закриття провадження у цій справі з підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України, положення ч. 2 ст. 231 ГПК України в означеному випадку не застосовуються, відтак у суду відсутній обов`язок щодо роз`яснення позивачу до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи та, відповідно, щодо направлення справи за встановленою юрисдикцією, що свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви Київської обласної прокуратури від 11.03.2025 також в частині прохання про направлення справи № 911/9/24 до Вишгородського районного суду Київської області.

Поряд з тим у підготовчому засіданні 28.03.2025 представник прокуратури заявила усне клопотання про залишення без розгляду заяв відповідача, обґрунтовуючи його обставиною припинення ТОВ «НАСК Девелопмент» в результаті ліквідації останнього, а отже, відсутністю правових підстав подавати від імені відповідача відповідні заяви та вчиняти будь-які процесуальні або юридично значимі дії.

Розглянувши у підготовчому засіданні 28.03.2025 означене клопотання, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як випливає із наявної в матеріалах справи копії ордера серії СА № 1073976 від 11.01.2024, виданого на підставі договору про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги б/н від 11.01.2024 у судах по справі з єдиним унікальним номером справи 911/9/24, представництво інтересів ТОВ «НАСК Девелопмент» у процесі розгляду означеної справи здійснював адвокат Губаненко Ю.П.

Відповідно до ч. 1 ст. 58, ч. 4 ст. 60 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Приписами ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься у п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правничої допомоги припиняється його належним виконанням.

Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Із системного аналізу наведених норм випливає, що Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено вичерпний перелік підстав для припинення або розірвання договору про надання правничої допомоги, серед яких відсутня вказівка на припинення (розірвання) такого договору у зв`язку із припиненням однієї із його сторін.

Також суд бере до уваги презумпцію правомірності правочину, яка рівною мірою стосується цивільно-правового та господарського аспектів правочинів представництва.

Згідно із ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 643/17966/14-ц.

Так, у матеріалах означеної справи відсутні докази припинення, розірвання або визнання недійсним у судовому порядку укладеного між ТОВ «НАСК Девелопмент» та Губаненком Ю.П. договору про надання правової допомоги, що свідчить про наявність у адвоката Губаненка Ю.П. повноважень на представництво інтересів ТОВ «НАСК Девелопмент» у Господарському суді Київської області.

Відтак, враховуючи предмет договору про надання правової допомоги, а саме надання відповідачу правової допомоги із захисту його інтересів у господарській справі № 911/9/24 та, зважаючи на вимоги ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», означений договір повинен діяти до прийняття остаточного рішення у цій справі.

До того ж Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі № 758/10554/16-ц дійшов висновку про те, що правонаступництво можливе лише у разі реорганізації юридичної особи. У випадку ліквідації правонаступництво не допускається, але це не позбавляє юридичну особу права бути представленою в суді через уповноважених осіб до завершення ліквідаційної процедури. Таким чином представник може представляти інтереси юридичної особи до тих пір, поки ця особа офіційно не припинена як сторона у справі.

З огляду на обставини наявності, зокрема, до моменту постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі, у складі учасників означеної справи ТОВ «НАСК Девелопмент», тобто існування у такої юридичної особи статусу сторони у цій справі, суд дійшов висновку про безпідставність доводів представника прокуратури та, як наслідок, про відмову у задоволенні усного клопотання Київської обласної прокуратури про залишення без розгляду заяв відповідача.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 231, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити у задоволенні заяви Київської обласної прокуратури від 11.03.2025 в частині заміни первісного відповідача належним, закриття провадження у справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України та направлення справи № 911/9/24 до Вишгородського районного суду Київської області.

2. Відмовити у задоволенні усного клопотання Київської обласної прокуратури про залишення без розгляду заяв відповідача.

3. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НАСК Девелопмент» від 20.03.2025 про закриття провадження у справі в порядку п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

4. Закрити провадження у справі № 911/9/24 за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАСК Девелопмент», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача філії «Димерське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та скасування рішень про їх державну реєстрацію.

Повна ухвала складена та підписана 07.04.2025, набирає законної сили негайно після її проголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.В.Горбасенко