ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2025 р. Справа№ 910/14647/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

секретар судового засідання Сергієнко-Колодій В.В.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 про відмову у забезпеченні позову до подачі позовної заяви

у справі № 910/14647/24 (суддя Морозов С.М.)

за заявою ОСОБА_1

особа, яка може отримати статус учасника справи Приватне підприємство "Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ"

про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ; заявник; апелянт; скаржник) звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, в тому числі, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіального органу, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Державному підприємству "Національні інформаційні системи" проводити будь-які реєстраційні дії щодо змін відносно Приватного підприємства "Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ" (), а саме: щодо відомостей про керівника Приватного підприємства "Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ" (), у тому числі, щодо відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу).

Заява обґрунтовувалась тим, що останньому стало відомо про те, що 27.11.2024 відбулися загальні збори Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ», на яких від його заявника, як від учасника Підприємства, на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Лаврик Я.М., (зареєстровано в реєстрі за № 2157) діяла ОСОБА_2 , за результатом проведення яких, прийнято рішення про припинення повноважень ОСОБА_1 як члена Дирекції Підприємства та призначено на цю посаду - ОСОБА_2 .

Однак, як стверджував заявник, вищевказане рішення є незаконним, порушує його права як учасника та посадової особи Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ», оскільки рішення було прийняте з порушенням встановленого порядку скликання та проведення загальних зборів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/14647/34 у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовлено повністю.

За висновками місцевого господарського суду, за наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформацією 09.08.2024 Господарським судом Львівської області у справі № 914/653/24 було прийнято рішення, яким, крім іншого, скасовано певні реєстраційні дії/записи, вчинені державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ" (ідентифікаційний код 36544827) за № 056022291.

Втім, за переконанням суду першої інстанції, заходи забезпечення позову шляхом вчинення певних реєстраційних дій, про застосування яких просить заявник, можуть перешкоджати виконанню ухваленого Господарським судом Львівської області рішення у справі № 914/653/24 від 09.08.2024, оскільки призведуть до неможливості внесенню актуальних відомостей у ЄДР згідно вказаного рішення суду.

Крім того, за наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформацією 19.11.2024 Господарським судом Львівської області по справі № 914/2841/24 вжито заходів забезпечення позову, а саме заборонено державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, Міністерству юстиції України, проводити реєстраційні дії щодо змін відносно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ" (), а саме: щодо відомостей про керівника Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ", у тому числі, щодо відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу).

За цих обставин, на думку суду попередньої інстанції, повторна подача клопотання про застосування запобіжних заходів, аналогічних раніше застосованим запобіжним заходам відносно однієї і ті є ж юридичної особи, може вказувати на систематичне намагання заявника створити штучні перешкоди для виконання судового рішення в іншій справі, що в свою чергу може вказувати на наявність ознак зловживання процесуальними правами.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/14647/34 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, постановлена всупереч ст.ст. 136, 137 ГПК України.

Апелянт зазначає, що застосування у справі заходу забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно складу Дирекції Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» є достатнім, співмірним та необхідним з метою зобов`язання виконання ймовірного судового рішення, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.

Також заявник вказує, що на момент звернення до господарського суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову внесення змін (реєстраційних дій) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі оскаржуваного рішення від 27.11.2024, вчинено не було. Подальше проведення Підприємством реєстраційних дій, пов`язаних зі зміною складу Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», призведе до ще більших порушень прав ОСОБА_1 , а також істотного ускладнення ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів у межах одного судового провадження за позовом останнього без нових звернень до суду.

Окремо скаржник звертає увагу, що не зважаючи на необґрунтованість посилання Господарського суду міста Києва на наявність рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/653/24 від 09.08.2024 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, місцевий господарський суд тоді вже мав би врахувати всі обставини, що стосуються справи № 914/653/24 та встановити, що станом на день прийняття ухвали про відмову у забезпеченні позову, рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2024 оскаржується в касаційному порядку з підстав його незаконності. Крім того, в межах справи № 914/653/24 питання щодо поновлення на посаді ОСОБА_3 не досліджувалось. Натомість, предметом заявленого позову у справі № 914/653/24 є виключно питання щодо визнання недійсним рішення Загальних зборів Учасників, статуту та скасування реєстраційних дій. Тому, на думку заявника, відповідні заходи забезпечення позову щодо заборони вчинення реєстраційних дій стосовно керівника не можуть впливати на виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/653/24 від 09.08.2024.

Додатково ОСОБА_1 зазначено, що є реальна необхідність у забезпеченні позову для реального виконання рішення в разі задоволення його позову. Окрім того, вжиття заходів забезпечення у справі № 914/2841/24, де заявником є інша особа, взагалі не має ніякого відношення до справи № 910/14647/34.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2024, апеляційна скарга заявника у справі № 910/14647/24 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 про відмову у забезпеченні позову до подачі позовної заяви у справі № 910/14647/24. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 про відмову у забезпеченні позову до подачі позовної заяви у справі № 910/14647/24 призначено на 17.02.2025.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався.

Представник апелянта в судове засідання 12.03.2025 не з`явився. Про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою від 06.03.2025 про доставку електронного документа до електронного кабінету останнього.

Водночас, 12.03.2025 на адресу апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про здійснення розгляду справи за відсутності заявника.

Представник ПП "Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ" в судове засідання 12.03.2025 не з`явився. Про час та місце розгляду справи ПП "Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ" повідомлено належним чином, що підтверджується довідкою від 06.03.2025 про доставку електронного документу до його електронного кабінету.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань від сторін про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Поряд із цим, в судовому засіданні 12.03.2025 був присутній представник ОСОБА_4 - особи, яка подавала до Північного апеляційного господарського суду клопотання про залучення її в якості третьої особи.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19 тощо.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У розгляді даної справи суд апеляційної інстанції звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 в якій суд касаційної інстанції констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами; 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на особу, яка клопоче про таке забезпечення та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Судова колегія звертає увагу й на те, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 висловлено правову позицію, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Згідно приписів ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2024 відбулися загальні збори Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ», за результатами проведення яких прийнято рішення, серед іншого, про: припинення повноважень ОСОБА_1 як члена Дирекції ПП «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ»; призначення на посаду нового члена Дирекції ПП «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» - ОСОБА_2 .

В обґрунтування підстав для звернення із заявою про забезпечення позову стали доводи ОСОБА_1 про незаконність рішення загальних зборів ПП «Перша соціальна медична лабораторія «ЕСКУЛАБ» через порушення права заявника як учасника Підприємства так і посадової особи - члена Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ», а також прийняття такого рішення з порушенням встановленого порядку скликання та проведення загальних зборів, з огляду на наступні факти:

- не повідомлення про дату, час та місце проведення загальних зборів, а також про питання, які були внесені на розгляд загальних зборів, що свідчить про порушення корпоративних прав ОСОБА_1 на участь в управлінні Підприємством;

- не надходження до дирекції як виконавчого органу Підприємства вимоги будь-кого з учасників про скликання загальних зборів учасників ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ» на 27.11.2024;

- не підтвердження нотаріального засвідчення справжності підписів на оскаржуваному рішенні;

- відсутності в оскаржуваному рішенні обґрунтування та підстав припинення повноважень ОСОБА_1 як члена Дирекції ПП «ПСМЛ «ЕСКУЛАБ».

При цьому, заявником акцентовано, що на момент звернення до господарського суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову не було вчинено дій з внесення змін (реєстраційних дій) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі оскаржуваного рішення від 27.11.2024.

У заяві про забезпечення позову заявник підкреслював, що застосування відповідного заходу забезпечення майбутнього позову (у разі задоволення позову), направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

В наведеному та з огляду на фактичні обставини цієї справи судова колегія приймає до уваги, що 09.08.2024 Господарським судом Львівської області у справі № 914/653/24 прийнято рішення (адреса посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/121071941), яким, крім іншого, скасовано певні реєстраційні дії/записи, вчинені державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ" (ідентифікаційний код 36544827) за № 056022291.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 у справі № 914/653/24 рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2024 у справі № 914/653/24 залишено без змін.

Тим самим, заходи забезпечення позову шляхом вчинення певних реєстраційних дій, про застосування яких просить заявник, можуть перешкоджати виконанню ухваленого Господарським судом Львівської області рішення у справі № 914/653/24 від 09.08.2024, оскільки призведуть до неможливості внесенню актуальних відомостей у ЄДР згідно окресленого вище рішення суду, про що, на думку колегії суддів, правильно зазначено місцевим господарським судом.

Окремо апеляційний господарський суд враховує, що за наявною в Єдиному реєстрі судових рішень інформацією 19.11.2024 Господарським судом Львівської області по справі № 914/2841/24 винесено ухвалу (адреса посилання: https://reyestr.court.gov.ua/Review/123155799), якою вжито заходів забезпечення позову, а саме заборонено державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, Міністерству юстиції України, проводити реєстраційні дії щодо змін відносно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ" (), а саме: щодо відомостей про керівника Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ", у тому числі, щодо відомостей про склад Дирекції Підприємства (виконавчого органу).

Відповідно, подача клопотання про застосування запобіжних заходів, аналогічних раніше застосованим запобіжним заходам відносно однієї і ті є ж юридичної особи, може вказувати на систематичне намагання заявника створити штучні перешкоди для виконання судового рішення в іншій справі, що може вказувати на наявність ознак зловживання процесуальними правами, і про дане, як вважає колегія суддів, обґрунтовано виснувався суд першої інстанції в розумінні питання доцільності застосування тотожних заходів забезпечення позову стосовно Приватного підприємства «Перша соціальна медична лабораторія "ЕСКУЛАБ".

В межах вказаного суд апеляційної інстанції додатково акцентує, що станом на момент звернення заявника до господарського суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, на підставі оскаржуваного рішення від 27.11.2024 не було вчинено дій з внесення змін (реєстраційних дій) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв`язку із чим, за висновками колегії суддів, ОСОБА_1 не доведено, в контексті ст. 136 ГПК України, наявність обставин, що можуть слугувати підставами для вжиття заходів забезпечення позову, а крім того й можливості істотного ускладнення чи повного унеможливлення поновлення прав та інтересів заявника при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь ОСОБА_1 .

Тому, місцевий господарський суд, на переконання судової колегії, дійшов вмотивованих висновків про відсутність підстав для задоволення заяви Луговського С.В. про вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують обставин щодо правомірного застосування судом першої інстанції приписів процесуального законодавства. Відповідні аргументи заявника критично оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що не підтверджені допустимими доказами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у частині 1 статті 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За висновками колегії суддів, викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи про те, що оскаржувана ухвала не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, постановлена всупереч ст.ст. 136, 137 ГПК України, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/14647/24 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/14647/24 про відмову у забезпеченні позову до подачі позовної заяви - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі № 910/14647/24 про відмову у забезпеченні позову до подачі позовної заяви - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на ОСОБА_1 .

4. Справу № 910/14647/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.03.2025.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков