ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" березня 2025 р. Справа № 911/3116/24
Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатор інжиніринг» від 20.02.2025 про стягнення судових витрат у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатор інжиніринг»
до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»
про стягнення 367452,67 грн
за участю представників:
позивача: не з`явився;
відповідача: Зінченко О.В. адвокат, довіреність № 195/22 від 16.12.2024,
Господарський суд Київської області рішенням від 17.02.2025 позов задовольнив повністю.
Суд ухвалою від 24.02.2025 призначив указане клопотання до розгляду в судовому засіданні на 03.03.2025.
Через підсистему «Електронний суд» 28.02.2025 від ПАТ «Центренерго» надійшло клопотання про відмову в задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.
Обгрунтовуючи клопотання, відповідач посилається на те, що у суду відсутні правові підстави приймати надані позивачем документи, що додані до клопотання про стягнення судових витрат від 20.02.2025, оскільки, на думку відповідача, позивач, його уповноважений представник не подавали письмових заяв та усно не заявляли до закінчення судових дебатів у справі про надання суду доказів, понесених витрат позивача на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Однак, якщо суд буде вважати вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу обґрунтованими і заявленими у відповідності до процесуального закону, відповідач заперечує їх розмір.
Так, відповідач вважає, що у господарського суду є всі законні підстави як для відмови позивачу у задоволенні його вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, так і для зменшення розміру понесених позивачем витрат, виходячи з наступних підстав: обсяг робіт і час, витрачений на підготовку процесуальних документів, є явно неспівмірними із складністю виконаних адвокатом робіт; обсяг наданих послуг і виконаних робіт не відповідає критерію необхідності, зокрема, їх вчинення не було обов`язковим та доцільним, а також їх виконання жодним чином не вплинули на перебіг розгляду справи; доказами по справі не визначено, які конкретно роботи були здійснені адвокатом на виконання ним договору про надання правової допомоги.
Крім того, обґрунтовуючи неспівмірність витрат позивача на правничу допомогу, відповідач також зауважив, що із наданих позивачем доказів неможливо встановити скільки саме часу фактично витратив адвокат на надання усних та письмових консультацій щодо предмета спору та змісту позовних вимог, на підготовку правового обґрунтування та стратегії правового захисту у справі (та чи взагалі у справі № 911/3116/24 необхідно було вчиняти такі дії), на пошук правових позицій та правових висновків Верховного Суду з питань, що стосуються предмета спору (враховуючи сталу практику в подібних спорах), на підготовку та направлення до суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків (витрати на підготування якої явно не можуть покладатися на відповідача), на підготовку та направлення до суду відповіді на відзив, на підготовку та направлення до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог чи додаткових пояснень або заперечень (представником подавалася заява про збільшення розміру позовних вимог на двох аркушах, додаткові пояснення або заперечення не подавалися), на представництво інтересів відповідача у суді (представник позивача вважає, що будь-яке засідання, незалежно від тривалості і вчинених ним дій оцінюється однаково, що, на думку відповідача, є неправильним).
На переконання відповідача, наданими документами жодним чином не доведено факту виготовлення складних процесуальних документів, які потребують відповідних затрат часу. Позовна заява містить вимогу про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, які були належним чином підтверджені відповідним актами виконаних робіт, а тому від адвоката не вимагалося будь-яких додаткових зусиль для обґрунтування та доведення позовних вимог. Відповідач звертає увагу, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.
У судове засідання 03.03.2025 представник позивача не з`явився. Присутній у судовому засіданні представник відповідача в усному порядку оголосив зміст заперечень проти клопотання позивача про стягнення судових витрат.
Розглянувши клопотання позивача з доданими до нього документами, заперечення відповідача із викладеними у ньому обґрунтуваннями щодо не співмірності заявленої суми витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає, що клопотання позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За приписами статті 2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно із частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У позовній заяві вказано, що відповідно до вимог частини восьмої статті 129 ГПК України докази витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом.
Цим спростовуються твердження відповідача про те, що позивач, його уповноважений представник не подавали письмових заяв та усно не заявляли до закінчення судових дебатів у справі про надання суду доказів, понесених витрат позивача на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Рішення суду в цій справі ухвалено 17.02.2025, а отже п`ятиденний строк для подання до суду доказів, які підтверджують розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, сплинув 24.02.2025 (з урахуванням того, що останній п`ятий день строку припадав на вихідний день).

Із клопотанням про стягнення судових витрат, до якого долучено докази понесення витрат на правову допомогу, ТОВ «Креатор інжиніринг» звернулось до суду 20.02.2025, про що свідчить дата формування документа в системі «Електронний суд».

Отже позивач дотримався передбаченого частиною восьмою статті 129 ГПК України строку для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Матеріали справи свідчать про те, що правова допомога ТОВ «Креатор інжиніринг» у цій справі надавалась адвокатом Джумуратом Володимиром Михайловичем, який діє на підставі ордеру серії ВО № 1091128 від14.11.2024.

Суд установив, що адвокат Джумурат В.М. (адвокат) і ТОВ «Креатор інжиніринг» (клієнт) уклали 07.11.2024 договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого одна сторона адвокат, зобов`язується надати професійну правничу (правову) допомогу (здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги) другій стороні клієнту, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору.

Пунктами 5.1, 5.2 договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.11.2024 обумовлено, що формою винагороди за здійснення професійної правничої (правової) допомоги клієнту за цим договором є гонорар. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), порядок його сплати, визначаються сторонами в додатках до цього договору.

Згідно із пунктом 7.1 договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.11.2024 останній набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом трьох років.

14.11.2024 адвокат і клієнт підписали додаток № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.11.2024 «Протокол договірної ціни послуг правової допомоги за договором від 07.11.2024р. у справі № 911/3116/24», у якому погодили види та вартість послуг, які надаються адвокатом. У додатку № 1 сторони погодили, що цей протокол є підставою для визначення адвокатом вартості наданих послуг, а також складання звіту та акту наданих послуг (правової допомоги).

19.02.2025 адвокат склав звіт-опис наданих послуг (витрат на правову допомогу) у справі № 911/3116/24, а саме:

- надання усних та письмових консультацій щодо предмету спору та змісту позовних вимог, кількість 1, на суму 1500,00 грн;

- підготовка правового обґрунтування та стратегії правового захисту у справі, кількість 1, на суму 1000,00 грн;

- пошук правових позиції та правових висновків Верховного Суду з питань, що стосуються предмету спору, кількість 1, на суму 1000,00 грн;

- підготовка та направлення до суду позовної заяви, кількість 1, на суму 5000,00 грн;

- заяви про усунення недоліків, кількість 1, на суму 1500,00 грн;

- підготовка та направлення до суду відповіді на відзив, кількість 1, на суму 2000,00 грн;

- підготовка та направлення до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог, чи додаткових пояснень або заперечень, кількість 1, на суму 2000,00 грн;

- представництво інтересів в відповідача у суді. Участь в судових засіданнях: 13.01.2025, 27.01.2025, 10.02.202, 17.02.2025, кількість 4, на суму 8000,00 грн.

Звіт-опис від 19.02.2025 наданих послуг (витрат на правову допомогу) у справі № 911/3116/24 містить відмітку про його погодження директором ТОВ «Креатор інжиніринг».

19.02.2025 сторони підписали акт № 12 надання послуг з юридичного консультування та юридичного представництва (професійна правнича допомога) у справі № 911/3116/24 на стадії розгляду справи у Господарському суді Київської області. Загальна вартість робіт (послуг) склала 22000,00 грн.

Досліджуючи подані документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих ТОВ «Креатор інжиніринг» доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Джумуратом В.М. професійної правничої допомоги позивачу в цій справі. Отже витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною четвертою статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Згідно із частиною шостою статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні вказаної норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Водночас, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, згідно із якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Крім того Верховний Суд у постанові від 30.03.2021 у справі № 906/432/19 зауважив, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий.

Суд також акцентує увагу на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу, а також врахувавши зміст клопотання відповідача щодо неспівмірності таких витрат, суд не вбачає підстав для відшкодування ТОВ «Креатор інжиніринг» всіх його витрат на оплату послуг адвоката.

За результатами здійсненого судом аналізу наданих позивачем доказів, в тому числі звіту-опису наданих послуг (витрат на правову допомогу) у справі № 911/3116/24 від 19.02.2025 та акту надання послуг № 12 від 19.02.2025 на суму 22000,00 грн суд наголошує, що згідно з приписами чинного господарського процесуального законодавства вартість наданої учаснику справи професійної правничої допомоги оцінюється судом виходячи з критеріїв складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Так, виокремлення адвокатом таких послуг як «усні та письмові консультації щодо предмету спору та змісту позовних вимог», «підготовка правового обґрунтування та стратегії правового захисту у справі», «пошук правових позиції та правових висновків Верховного Суду з питань, що стосуються предмету спору», як самостійних видів адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовки та направлення до суду позовної заяви», вартість якої становить 5000,00 грн.

Подібний за змістом правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 910/789/21.

Необхідно також зауважити, що Верховний Суд у справі № 922/3858/20 вказує на те, що зустрічі із замовником з метою з`ясування обставин справи не стосуються підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції, бо спілкування людини з адвокатом у контексті правової допомоги підпадає під сферу приватного життя. При цьому, зустріч із клієнтом та надання консультації має організаційний характер, є складовою підготовки матеріалів та за своєю суттю не може бути віднесена до правової допомоги як окрема послуга.

Також, на переконання суду, не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та необхідності покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн, пов`язаних із складенням заяви про усунення недоліків, оскільки необхідність подання заяви про усунення недоліків було обумовлено безпосередньо помилками самого представника позивача при складанні та поданні відповідної позовної заяви до суду.

Суд також взяв до уваги той факт, що предмет доказування у справі охоплює типові обставини та факти, а також незначний обсяг документів, які підлягають дослідженню, що не потребує додаткового детального вивчення судової практики, оскільки категорія цього спору не відноситься до складної та спір є типовим.

Тобто, враховуючи нескладний характер спору та сталу судову практику у спірних правовідносинах, враховуючи незначну кількість доказів та відсутність складних арифметичних розрахунків ціни позову, зважаючи на час, необхідний для дослідження наведеної кількості доказів, суд приходить до висновку про те, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу дещо завищений та, відповідно, завищено вартість таких послуг правничої допомоги.

Зокрема, на думку суду, дії з підготовки та направлення до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог (в частині донарахування 3% річних та інфляційних втрат) не потягнули за собою надмірного навантаження на адвоката, оскільки така заява за обсягом складає не більше двох сторінок та не містить складних розрахунків.

З огляду на викладене, витрати на правничу допомогу за підготовку та направлення до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог у розмірі 2000,00 грн, а також за участь адвоката у чотирьох судових засіданнях у розмірі 8000,00 грн, суд вважає такими, що не мають характеру необхідних та є неспівмірними зі складністю справи.

За результатами здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а також доводів відповідача щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу, керуючись принципами справедливості, критеріями реальності, співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати ТОВ «Креатор інжиніринг» на професійну правничу допомогу, які пов`язані розглядом справи, підлягають частковому задоволенню у сумі 12000,00 грн (підготовка та направлення до суду позовної заяви 5000,00 грн; підготовка та направлення до суду відповіді на відзив 2000,00 грн; підготовка та направлення до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог 1000,00 грн; участь у судових засіданнях 4000,00 грн).

Згідно із частиною третьою статті 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатор інжиніринг» від 20.02.2025 про стягнення судових витрат.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Рудиківська, буд. 49; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Креатор інжиніринг» (79021, Львівська обл., м. Львів, вул. Кульпарківська, будинок 93А; ) 12000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення складено 04.04.2025.

Суддя О.В. Щоткін