ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"01" квітня 2025 р. Справа № 916/1165/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В., розглянувши матеріали заяви (вх.№ 1196/25 від 24.03.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки, № 26, оф. 411, м. Київ, 01133, ) про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи-підприємця Орлова Леоніда Ігоровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 80 622,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

24.03.2025 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Орлова Леоніда Ігоровича заборгованості за договором № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023 в загальній сумі 80622,96 грн, у т.ч.: 25000,00 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту; 51872,96 грн суми прострочених платежів по процентах; 3750,00 грн суми прострочених платежів за комісією.

Заяву обґрунтовано невиконанням Фізичною особою-підприємцем Орловим Леонідом Ігоровичем прийнятих на себе зобов`язань як позичальником за договором № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023, укладеним між ТОВ «Бізнес Позика» та ФОП Орловим Л.І.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Наказне провадження, відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд вважає за необхідне зауважити, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права.

Таким чином, розглядаючи заяву про видачу судового наказу, суд має встановити обставини виникнення або порушення права грошової вимоги зокрема, й саме в тій сумі, щодо стягнення якої подано відповідну заяву, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В обґрунтування поданої заяви про видачу судового наказу заявник зазначив, що вимоги виникли за договором № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Орловим Леонідом Ігоровичем (позичальник, боржник) в електронній формі через вебсайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету та подання позичальником заявки на отримання кредиту з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), та подальшого шляхом обміну електронними повідомленнями на сайті кредитодавця.

На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами товариство до заяви про видачу судового наказу додало копії таких документів:

- договір № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023 (електронна форма);

- пропозиція укласти договір(оферта) № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023 (електронна форма);

- прийняття(акцепт) пропозиції(оферти) щодо укладання договору № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023 (електронна форма);

- оформлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладання електронного договору № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі;

- оформлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» анкета клієнта від 12.03.2025 (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи);

- довідка Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про стан заборгованості Фізичної особи-підприємця Орлова Леоніда Ігоровича за Договором № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023;

- підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів;

- Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Суд вважає за необхідне зауважити, що з наданих заявником Правил вбачається, що заявка звернення заявника до кредитодавця щодо наміру отримати кредит, що містить відомості та/або документи про заявника та іншу інформацію, визначену кредитодацем. Заявка подається заявником: через ІТС; шляхом заповнення по телефону; із залученням кредитного посередника шляхом надання йому необхідних інформації та документів для формування та подання заявки через ІТС. При поданні заявки та/або надаючи відомості про себе кредитному посереднику для заповнення заявки, заявник зобов`язаний надати повні, точні та достовірні особисті дані, що необхідні для прийняття кредитодавцем рішення про можливість надання кредиту (п. 1.4.6., 2.11., 2.13.).

На підтвердження укладення кредитного договору з боку боржника заявник посилається на оформлену одноособово візуальну форму послідовності дій клієнта та зазначає про укладення договору шляхом введення позичальником ідентифікатора з використанням номеру телефону.

Проте, на переконання суду, з наданих заявником доказів не вбачається можливості встановити наявність волевиявлення боржника на укладення кредитного договору, оскільки всі додані до заяви документи складені заявником одноособово.

Заявки на укладення кредитного договору, яка має заповнюватись позичальником до моменту направлення кредитором оферти на укладення договору, не надано.

При цьому, суд також зауважує, що на підтвердження перерахування грошових коштів на рахунок боржника товариство надало суду оформлену одноособово Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» довідку про стан заборгованості Фізичної особи-підприємця Орлова Леоніда Ігоровича за договором № 4474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023, а також підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів.

У вказаному підтверджені Товариство з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» зазначає, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2022 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції: e4181312-553b-11ee-b82f-000c29d57ed21; надавач платіжних послуг: ТОВ «ПрофітГід», , ліцензія на переказ коштів без відкриття рахунку Національного банку України №21/991-рк від 29.05.2023 року; платник: ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА, код 41084239; номер транзакції: 39494-26383-63484; дата/час здійснення переказу коштів: 2023-09-17 12:23:59; сума переказу, грн: 25000.00; номер платіжної картки отримувача: НОМЕР_2 ; емітент платіжної картки отримувача: MONOBANK; код авторизації: 856089; код RRN: 95; призначення переказу: Перерах. коштiв Орлов Л.І. ІПН НОМЕР_1 зг. до кредитного дог. №474931-КС-001 від 17.09.2023 Без ПДВ.

Суд зауважує, що заявником не надано до заяви про видачу судового наказу доказів на підтвердження того, що картковий рахунок, на який перераховано кошти, належить боржнику.

До того ж, матеріали заяви не містять ані відповідної платіжної інструкції про здійснення переказу суми кредиту боржнику, що свідчить про відсутність належних доказів, передбачених ст.ст. 40-43 Закону «Про платіжні послуги», які підтверджують перерахування суми кредиту у заявленому розмірі, ані договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020, що може ставити під сумнів наявність партнерських відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід».

Суд також зауважує, що у відповідності до ст. 49 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі.

Таким чином, відсутність у матеріалах заяви належних доказів, які б вірогідно підтверджували укладення вказаного договору боржником, а також доказів ініціювання переказу та його завершення (зарахування на рахунок боржника) не дає можливості формально переконатися у наявності прав вимоги у заявника, та відповідно, наявності відповідного обов`язку у боржника.

Враховуючи викладене, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, належним чином не підтверджуються доданими до неї документами.

Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» за договором № 474931-КС-001 про надання кредиту від 17.09.2023, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення грошової заборгованості.

З урахуванням викладених вище обставин та норм процесуального права у сукупності, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» у видачі судового наказу на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (вх. №11196/25 від 24.03.2025) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Орлова Леоніда Ігоровича заборгованості в сумі 80 622,96 грн - відмовити.

2. До уваги заявника, згідно ч.2 ст.151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили 01.04.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя О.В. Цісельський