ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" березня 2025 р. м. Рівне Справа №918/1161/24

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні справу про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

у судове засідання з`явились:

- боржник: не з`явився;

- керуючий реструктуризацією: Мельник Ірина Анатоліївна;

- від заявника грошових вимог АТ КБ "Приватбанк": Плющова Наталія Олексіївна (в режимі ВКЗ);

- від заявника грошових вимог ПАТ АБ "Укргазбанк": Кравчук Ольга Олександрівна

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2024 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою від 21.01.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 . Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на 120 днів. Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Мельник Ірину Анатоліївну. Заборонено ОСОБА_1 відчужувати майно. Строк виконання всіх грошових зобов`язань ОСОБА_1 вважати таким, що настав 21.01.2025. Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 25.02.2025 для подачі до суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду. Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 10.03.2025 для підготовки та подання до суду плану реструктуризації боргів боржника. Визначено дату проведення попереднього судового засідання 25.02.2025. Зобов`язано арбітражного керуючого не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника. Зобов`язано керуючого реструктуризацією у строк до 10.03.2025 провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

Крім цього, ухвалою від 21.01.2025:

- зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області, надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки боржника та членів її сім`ї;

- зобов`язано Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання боржником та членами її сім`ї державного кордону за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки;

- зобов`язано Державну митну службу України надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію щодо фактів декларування при переміщенні через митний кордон України за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки товарів боржником та членами її сім`ї;

- зобов`язано банківські установи, в яких відкрито рахунки ОСОБА_1 надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про залишок коштів на рахунках боржника.

22 січня 2025 року о 19:22 год. на офіційному веб-порталі судової влади України https://supreme.court.gov.ua/supreme/pro_sud/og_pov/?d=75094&v=cfa4347827&t=6 оприлюднено Оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 Номер публікації:75094.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відтак строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника у справі № 918/1161/24 тривав до 21.02.2025 включно.

31 січня 2025 року від Головного управління ДПС у Рівненській області на виконання вимог ухвали від 21.01.2025 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи відомостей щодо джерел нарахованого доходу, податку та військового збору стосовно боржника та членів її сім`ї.

04 лютого 2025 року від Державної митної служби України на виконання вимог ухвали від 21.01.2025 надійшов лист про відсутність фактів декларування при переміщенні через митний кордон України за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки товарів боржником та членами її сім`ї.

04 лютого 2025 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання вимог ухвали від 21.01.2025 надійшов лист про надання інформації щодо перетинання боржником та членами її сім`ї державного кордону за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки.

10 лютого 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від АТ КБ "Приватбанк" надійшла заява про визнання грошових вимог кредитора до боржника у справі про неплатоспроможність на суму 16 469 243 грн 18 коп. Заява АТ КБ "Приватбанк" подана в межах процесуального строку, встановленого КУзПБ.

Ухвалою від 11.02.2025 заяву АТ КБ "Приватбанк" про визнання грошових вимог кредитора залишено без руху. Встановлено АТ КБ "Приватбанк" спосіб та строк на усунення недоліків заяви.

11 лютого 2025 року від ПАТ АБ "Укргазбанк" на виконання вимог ухвали від 21.01.2025 надійшов лист-повідомлення про залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 відкритому у ПАТ АБ "Укргазбанк" станом на 31.01.2025.

12 лютого 2025 року від АТ КБ "Приватбанк" надійшли доповнення до заяви з вимогами до боржника, в яких заявник зазначив, що до заяви помилково не було додано копію Заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2012 по справі №2/0417/6608/2012. У зв`язку з наведеним, просив долучити до своєї заяви означену копію та докази поштового направлення боржнику заяви з грошовими вимогами і копій доданих до неї документів.

13 лютого 2025 року від АТ КБ "Приватбанк" надійшла заява про усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до боржника.

13 лютого 2025 року від АТ КБ "Приватбанк" на виконання вимог ухвали від 21.01.2025 надійшла заява про долучення до матеріалів справи виписки по рахунках ОСОБА_1 із зазначенням залишків коштів, відкритих у АТ КБ ПриватБанк.

Дослідивши вказані доповнення від 12.02.2025 і заяву від 13.02.2025 про усунення недоліків заяви, судом встановлено, що АТ КБ ПриватБанк усунув недоліки заяви з грошовими вимогами до боржника в межах процесуального строку. Відтак ухвалою від 17.02.2025 заяву АТ КБ "Приватбанк" з грошовими вимогами кредитора до боржника прийнято та призначено до розгляду у попередньому засіданні суду на 25.02.2025. Зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду, у строк до 24.02.2025 (включно) відомості про результати розгляду грошових вимог АТ КБ "Приватбанк" (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредитора), а також доказів направлення заявнику відомостей про результати розгляду його заяви.

20 лютого 2025 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС від ПАТ АБ "Укргазбанк" надійшла заява про визнання грошових вимог кредитора до боржника у справі про неплатоспроможність на суму 2 779 628,33 грн. (з яких: 2 395 341,28 грн. зобов`язання боржника за основним боргом (тіло +% ); 351 820,19 грн. за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних); 32 466,86 грн. пеня (по рішенню суду №1705/2447/2012 від 22.10.2012 пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 17 947,48 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 15 474, 30 грн). Заява ПАТ АБ "Укргазбанк" подана в межах процесуального строку, встановленого КУзПБ.

Ухвалою від 21.02.2025 заяву ПАТ АБ "Укргазбанк" з грошовими вимогами кредитора до боржника прийнято та призначено до розгляду у попередньому засіданні суду 25.02.2025. Зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду, у строк до початку судового засідання відомості про результати розгляду грошових вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредитора), а також доказів направлення заявнику відомостей про результати розгляду його заяви.

25 лютого 2025 року від керуючого реструктуризацією надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, зокрема, Звіту вих. № 02-02/20-918/1161/24-36 від 24.02.2025 про надіслані 25.02.2025 кредиторам боржника повідомлень про результати розгляду їх грошових вимог.

Ухвалою від 25.02.2025 відкладено попереднє судове засідання на 13.03.2025.

03 березня 2025 року від керуючого реструктуризацією надійшли письмові пояснення. Із пояснень вбачається, що аналізуючи отримані матеріали щодо ОСОБА_2 керуючим реструктуризацією не виявлено наявності в боржника грошового зобов`язання перед кредиторами щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та щодо сплати інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Крім даного, відсутні відомості і щодо того, що у ОСОБА_2 наявні зобов`язання, які є забезпечені заставою майна активів боржника.

Ухвалою від 13.03.2025 заяву ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання грошових вимог кредитора у справі № 918/1161/24 - задоволено. Визнано грошові вимоги кредитора ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 у розмірі 2 779 628 грн. 33 коп., а саме: 2 747 161 грн 47 коп. друга черга задоволення (з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі 2 285 950 грн. 95 коп., заборгованість по відсоткам за користування тілом кредиту в сумі 109 390 грн 33 коп., 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів в сумі 351 820 грн. 19 коп.); 32 466 грн. 86 коп. третя черга задоволення (пеня). Включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі витрати ПАТ АБ "Укргазбанк" на оплату судового збору у розмірі 4 844 грн 80 коп. Оголошено перерву у попередньому судовому засіданні до 27.03.2025.

14 березня 2025 року від керуючого реструктуризацією надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на підтвердження обставин, викладених у Звіті про перевірку декларацій про майновий стан боржника.

17 березня 2025 року від керуючого реструктуризацією надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Звіту про результати перевірки декларацій про майновий стан боржника. З даного Звіту вбачається, що арбітражним керуючим виявлено недоліки у Деклараціях про майновий стан боржника. Звіт надіслано для ОСОБА_1 , ПАТ АБ "Укргазбанк" та АТ КБ "ПриватБанк".

21 березня 2025 року від АТ КБ "Приватбанк" надійшло Уточнення та пояснення щодо заявлених грошових вимог до боржника.

24 березня 2025 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи виправлених Декларацій про майновий стан боржника за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки.

24 березня 2025 року від АТ КБ "Приватбанк" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення Уточнення та пояснення щодо заявлених грошових вимог до боржника.

27 березня 2025 року у судове засідання з`явився керуючий реструктуризацією, представник кредитора ПАТ АБ "Укргазбанк" та представник заявника грошових вимог до боржника АТ КБ "Приватбанк".

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 22.03.2025 поштового відправлення за трек-номером 109 (а саме - ухвали від 13.03.2025).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення попереднього засідання у справі без участі боржника.

Судом встановлено, що на розгляді перебуває заява АТ КБ "Приватбанк" з грошовими вимогами до боржника.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 913/479/18).

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 КУзПБ, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Господарський суд, розглянувши заяву АТ КБ "Приватбанк" про визнання його кредитором встановив наступне.

Заява Банку подана в межах процесуального строку, встановленого КУзПБ. Строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника у справі № 918/1161/24 тривав до 21.02.2025 включно, а заява направлена через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС 10.02.2025.

В обґрунтування грошових вимог АТ КБ "Приватбанк" вказує, що із ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0706/14 від 06.06.2007, на підставі якого 14.06.2007 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 125 000,00 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань Банк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2012 по справі №2/0417/6608/2012 позов АТ КБ ПриватБанк задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість за Кредитним договором №0706/14 від 06.06.2007 у розмірі 199 240,24 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом від 09.08.2012 складає 1 592 530,93 грн. На виконання рішення в примусовому порядку 22.10.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано Виконавчий лист. В примусовому порядку заборгованість за Кредитним договором не погашена, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 не виконано. У зв`язку з наведеним та невиконанням своїх зобов`язань станом на 20.01.2025 розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ ПриватБанк за Кредитним договором №0706/14 від 06.06.2007 дорівнює 397 104,72 дол. США., в тому числі 81 870,29 дол. США - заборгованість за кредитом, 252 734,43 дол. США - заборгованість по процентам, 62 500,00 дол. США - пеня. Станом на 10.02.2025 офіційний курс гривні щодо дол. США складає 41,4733, отже заборгованість ОСОБА_1 в еквіваленті на гривні станом на 10.02.2025 дорівнює 16 469 243,18 грн., в тому числі 3 395 431,10 грн. - заборгованість за кредитом, 10 481 730,84 грн. - заборгованість по процентам, 2 592 081,25 грн. - пеня.

З урахуванням викладеного АТ КБ ПриватБанк просить визнати його грошові вимоги до ОСОБА_1 у загальному розмірі 16 469 243,18 грн. станом на 10.02.2024, а саме: 13 877 161,93 грн. друга черга задоволення, 2 592 081,25 грн. - третя черга задоволення та судовий збір по даній справі в розмірі 4 844,80 грн.

На підтвердження обставин, що викладені в заяві, АТ КБ ПриватБанк надано копії наступних документів: заявки на одержання кредиту, кредитного договору № 0706/14 від 06.06.2007, Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2012 по справі №2/0417/6608/2012, виконавчий лист, постанова про відкриття виконавчого провадження, інформація про виконавче провадження, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Також Банком надано розрахунок заборгованості.

Зі звіту керуючого реструктуризацією боржника № 02/02/20-918/1161/24-36 від 24.02.2025 про надіслані кредиторам боржника по справі № 918/1161/24 повідомлення про результати розгляду грошових вимог, а також із самого повідомлення № 02-02/20-918/1161/24-34 від 24.02.2025 керуючого реструктуризацією про результати розгляду вимог АТ КБ ПриватБанк вбачається, що арбітражний керуючий Мельник І.А., розглянувши письмову заяву, повідомляє, що заявлені грошові вимоги до боржника не забезпечені заставою. З урахуванням ст. ст. 12, 45, 113, 114, 122 та 133 КУзПБ грошові вимоги кредитора визнаються керуючим реструктуризацією частково в розмірі 7 917 865 грн. 95 коп. та підлягають включенню до Реєстру вимог кредиторів у справі № 918/1161/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 згідно до наступної черговості:

- 6 639 040 грн. 89 коп. 2 черга погашення (заборгованість по тілу кредиту в сумі 3 395 431 грн. 10 коп. та заборгованість по відсоткам за користування тілом кредиту в сумі 3 243 609 грн. 79 коп.);

- 1 278 825 грн. 06 коп. 3 черга задоволення (пеня).

Вимоги в розмірі 8 551 377 грн. 23 коп. відхиляються.

Керуючий реструктуризацією також вказує, що в порядку ст. 133 Кодексу окремо як витрати пов`язані з веденням справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 підлягає визнанню сума сплаченого судового збору - 4 844 грн. 80 коп.

В обґрунтування правової позиції щодо відхилення грошових вимог Банку на суму 8 551 377 грн. 23 коп. керуючий реструктуризацією вказує, що Банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України та положень кредитного договору, змінивши на власний розсуд умови основного зобов`язання щодо строку дії договору та періодичності платежів, а відтак строк виконання зобов`язань - як основного, так і акцесорних - є таким, що настав. Банк в серпні 2012 року звернувся до суду про дострокове стягнення всієї наявної заборгованості за кредитним договором, що підтверджено рішенням винесеним у справі № 2/0417/6608/2012 від 28.09.2012, яким з боржника стягнуто достроково заборгованість за кредитом та відповідно суму заборгованості за процентами в розмірі 78 209,59 дол. США. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилось, у зв`язку з пред`явленням до боржника вимоги про дострокове погашення боргу по кредиту згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. З урахуванням викладеного Банк безпідставно просить включити до реєстру вимог кредиторів проценти за користування кредитними коштами, які були нараховані банком за період з 14.06.2007 по 01.04.2019 в сумі 252 734,43 дол. США. У зв`язку з чим грошова вимога в розмірі 174 524,84 дол. США (252 734.43 78 209,59), що є процентами за користування кредитними коштами нараховані за період з дати звернення з позовною заявою до дати відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є неправомірною.

Крім цього, керуючий реструктуризацією вказує, що оскільки кредитор визначив датою виконання боржником зобов`язання 28.09.2012 (дата прийняття судового рішення про стягнення боргу), тому трирічний строк нарахування пені закінчився 28.09.2015. Отже, нарахування позивачем неустойки за період з 28.09.2015 з урахуванням положень п. 6.4 Кредитного договору є безпідставним. Крім даного, станом на 10.02.2025 строк позовної давності на момент звернення до суду з заявою про грошові вимоги в частині стягнення неустойки сплив, так як п`ятирічний термін закінчився 29.09.2017. Оскільки строк позовної давності щодо стягнення неустойки за умовами Кредитного договору закінчився в 2017 році, то відповідно частина заборгованості по пені, яка не була стягнута в судовому порядку не підлягає визнанню в межах справи про неплатоспроможність. Таким чином, включенню до реєстру вимог кредиторів підлягає сума пені, що стягнена згідно рішення суду від 28 вересня 2012 року в розмірі 30 834.90 дол. США., а вимога в сумі 31 665,10 дол. США відхиляється.

Судом встановлено, що повідомлення про результати розгляду грошових вимог керуючий реструктуризацію боржника направила для заявника кредиторських вимог АТ КБ ПриватБанк на його електронну пошту 25.02.2025 об 11:47 год.

У судовому засіданні 13.03.2025 під час розгляду заяви АТ КБ ПриватБанк з грошовими вимогами до боржника, представник Банку усно збільшила розмір заявлених вимог і наполягала на їх визнанні судом та включенню до реєстру вимог кредиторів. Керуючий реструктуризацією усно заперечила проти додаткових вимог Банку. Заслухавши 13.03.2025 правові позиції представника АТ КБ ПриватБанк та керуючого реструктуризацією, суд дійшов висновку про необхідність оголошення перерви у судовому засіданні з метою надання можливості учасникам справи викласти свої правові позиції в письмовому вигляді і надати їх суду.

21 березня 2025 року від АТ КБ "Приватбанк" надійшла заява про Уточнення та пояснення щодо заявлених грошових вимог до боржника.

Із Уточнень АТ КБ "Приватбанк" щодо заявлених грошових вимог до боржника вбачається наступне.

Банк зазначає, що його грошові вимоги до боржника заявлені у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за Кредитним договором №0706/14 від 06.06.2007. На підтвердження частини заявлених вимог АТ КБ ПриватБанк надано Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2012 по справі №2/0417/6608/2012, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість за Кредитним договором №0706/14 від 06.06.2007 у розмірі 199 240,24 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 09.08.2012 складає 1 592 530,93 грн. Згідно вказаного рішення вбачається, що заборгованість станом на 09.08.2012 складається з: 81 870,29 дол. США - заборгованість за кредитом, 78 209,59 дол. США - заборгованість по процентам, 30 834,90 дол. США - пеня, 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина), 9 545,74 - штраф (процентна складова). В прохальній частині заяви АТ КБ ПриватБанк просить визнати заборгованість за Кредитним договором №0706/14 від 06.06.2007 станом на 20.01.2025 у сумі 397 104,72 дол. США., з яких: 81 870,29 дол. США - заборгованість за кредитом, 252 734,43 дол. США - заборгованість по процентам, 62 500,00 дол. США - пеня. Станом на 10.02.2025 офіційний курс гривні щодо дол. США складає 41,4733, отже заборгованість ОСОБА_1 в еквіваленті на гривні станом на 10.02.2025 дорівнює 16 469 243,18 грн., в тому числі 3 395 431,10 грн. - заборгованість за кредитом, 10 481 730,84 грн. - заборгованість по процентам, 2 592 081,25 грн. - пеня. Отже АТ КБ ПриватБанк не вказано та не заявлені в прохальній частині заяви суми 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина), 9 545,74 дол. США - штраф (процентна складова), які стягненні Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2012 по справі №2/0417/6608/2012. Враховуючи те, що розгляд кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність не передбачає стадій підготовчого засідання та розгляду по суті спору, а штрафи у сумі 9 577,02 дол. США нараховані за Кредитним договором №0706/14 від 06.06.2007, тобто не є новим зобов`язанням як вказано арбітражним керуючим в судовому засіданні, АТ КБ ПриватБанк вважає за необхідне уточнити суму заявлених вимог з урахуванням визнаного судовим рішенням штрафу у сумі 9 577,02 дол. США. Оскільки станом на 10.02.2025 (дату подачі заяви з грошовими вимогами) офіційний курс гривні щодо дол. США складає 41,4733, отже сума, на яку уточнюються (збільшуються) заявлені вимоги ОСОБА_1 за Кредитним договором №0706/14 від 06.06.2007, в еквіваленті на гривні дорівнює 397 190,62 грн., які повинні бути віднесені до третьої черги задоволення.

Дослідивши означену заяву про Уточнення АТ КБ "Приватбанк" щодо заявлених грошових вимог до боржника, судом встановлено, що Банк збільшує грошові вимоги до боржника на: 31,28 дол. США - штраф (фіксована частина), 9 545,74 - штраф (процентна складова).

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За вимогами ч.3 ст.45 КУзПБ до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Згідно з ч. 4 ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Як вбачається, АТ КБ ПриватБанк скористався своїм правом та подав до суду заяву з грошовими вимогами до боржника протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В той же час, після закінчення строку, встановленого для подання заяви з грошовими вимогами до боржника, Банк подав суду заяву про Уточнення щодо заявлених грошових вимог до боржника.

Суд звертає увагу, що кредитор, який заявив свої грошові вимоги до боржника вправі надати пояснення, уточнення, коригування, які за своїм наслідком та змістом не змінюють суті та розміру заявлених вимог, під час розгляду таких вимог судом. В той же час Банк бажаючи дозаявити грошові вимоги до кредитора повинен був подати заяву з грошовими вимогами до боржника та оформити її відповідно до вимог КУзПБ. Подання заяви про Уточнення заявлених грошових вимог кредитора до боржника не може замінити належним чином оформлену заяву з грошовими вимогами. Згідно з положеннями КУзПБ, саме заява з грошовими вимогами є тим процесуальним документом, який визначає обсяг вимог кредитора до боржника, що підлягають розгляду судом. Уточнення не може вважатися належним способом заявлення таких вимог.

З урахуванням викладеного суд відмовляє у прийнятті заяви АТ КБ ПриватБанк про уточнення заявлених грошових вимог кредитора до боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відмовити.

При цьому суд роз`яснює АТ КБ ПриватБанк про його право звернутися до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника, котру слід оформити у відповідності до ст.45 КУзПБ.

Господарський суд, розглянувши заяву АТ КБ «Приватбанк» з грошовими вимогами до боржника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

06 червня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , було укладено Кредитний договір № 0706/14 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору у рамках програми мікрокредитування при наявності вільних коштів, банк зобов`язувався надати позичальникові кредит у межах суми зазначеної в п. 1.2 даного Договору, на термін і на умовах передбачених у даному Договорі, а позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановлені даним Договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно із цим Договором в повному обсязі.

Сума кредиту 125 000,00 дол. США. Термін повернення кредиту, відсотків і винагороди відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди (додаток №1 до даного Договору), але не пізніше 04.06.2013. Зазначений термін може бути змінений згідно до п.п. 2.3.3, 2.4.1 даного Договору (п. 1.2 та п. 1.3 Кредитного договору).

Згідно до п. 1.4 Кредитного договору кредит надавався на наступні цілі: споживчі цілі.

Пунктом 2.2. Кредитного договору передбачалося, що позичальник зобов`язувався: використовувати кредитні кошти на цілі, зазначені в п. 1.4 даного Договору; сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11, 4.12 цього Договору, а також відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку №1 до цього Договору; здійснити погашення кредиту на дату сплати відповідно до Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку №1 до даного Договору з урахуванням п. 4.11 даного Договору; повну сплату відсотків і винагороди зробити не пізніше фактичного повного погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.3.6. Кредитного договору при порушенні Позичальником якого-небудь із зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.2.4, 2.3.3, 4.13 цього Договору, і/або сплати відсотків за його користування, передбачених п.п.2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.11 цього Договору, і/або сплати винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, цього Договору, і/або сплати штрафних санкцій (пені), передбачених п.п. 6.1, 6.2, 6.3 цього Договору встановлений Договором термін. Банк має право здійснювати списання коштів з рахунків Позичальника в порядку передбаченому законодавством.

Пунктами 4.1 та 4.2 Кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунка до дати погашення кредиту згідно п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.2, 2.3.3, 2.3.6, 2.3.9, 2.4.1, 4.11 цього Договору, а також Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, який наведений в Додатку № l до даного Договору, Позичальник сплачує відсотки в розмірі: 16,00 % річних. Сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 4.1 даного Договору, здійснюється в дату сплати відсотків (кожного поточного місяця), відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що наведений в Додатку № l до даного Договору. При несплаті відсотків у зазначений термін, вони вважаються простроченими. Згідно до п. 6.1 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань по сплати відсотків за користування кредитом, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток 1 до даного Договору), а також п.п. 2.2.2, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 2.4.1, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 цього Договору, строків повернення кредиту, передбачених Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди (Додаток 1 до даного Договору), а також п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.3 даного Договору, винагороди передбаченої п.п. 4.5, 4.6 Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який виплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату нарахування.

Згідно з п. 4.3. Договору при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.3., 2.2.3, 2.3.3, 2.4.1., 4.11. даного Договору, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 32 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При непогашенні кредиту в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди (додаток 1 до Договору), а також п.п. 2.3.3., 4.12. цього Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п. 4.3. даного Договору з дня виникнення прострочення заборгованості.

Пунктом 6.2 Кредитного договору передбачалося, що при порушенні Позичальником зобов`язань, передбачених п.п. 2.2.7, 2.2.8, 2.2.11 цього Договору, Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 2% від суми отриманого кредиту. Сплата штрафу здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Відповідно до п. 6.4 та п. 6.8 Кредитного договору нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 6.1.,6.2.,6.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли це зобов`язання повинне було бути виконане Позичальником. Строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пеня, штрафів, за даним Договором встановлений Сторонами тривалістю 5 років.

Згідно з умовами Договору боржнику було надано кредит в розмірі 125 000,00 доларів США на строк до 04.06.2013 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16,00 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Тобто позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Отже, позичальник отримує "чужі" грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Поняття користування кредитом є окремим випадком користування чужими коштами. Термін користування чужими коштами Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін користування чужими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Отже, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Приписами ч.6 ст.232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Водночас, хоча законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього строку, але такий строк, з урахуванням положень статей 251, 252 ЦК України має бути визначений. При цьому, перебіг вказаного строку починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін.

Зазначене стосується і строку позовної давності, який за своєю суттю є строком, згідно положень ст.256 ЦК України, і також може бути збільшений за домовленістю сторін, але обов`язково повинен мати конкретно визначений період, зважаючи на положення статей 251, 252 ЦК України.

Таким чином, п. 6.4 та п. 6.8 Кредитного договору визначалося, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 6.1.,6.2.,6.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли це зобов`язання повинне було бути виконане Позичальником. Строк позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пеня, штрафів, за даним Договором встановлений Сторонами тривалістю 5 років.

Відповідно до статей 549, 550, 551 ЦК України пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Разом з тим відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання.

В той же час, через систематичне невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за Договором, Банк 09.08.2012 подав до суду позов про стягнення із ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості.

Вимоги до ОСОБА_1 , що випливали з Кредитного договору № 0706/14 від 06.06.2007, були забезпечені шляхом укладання з Публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» договору поруки № 167 від 20.10.2010, у зв`язку заявлені як солідарні до обох відповідачів за пред`явленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 28 вересня 2012 року у справі № 2/0417/6608/2012 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 0706/14 від 06.06.2007 у розмірі 199 240,24 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом від 09.08.2012 складає 1 592 530,93 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 3219 грн. судовий збір.

Відповідно до Заочного рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 28.09.2012 у справі № 2/0417/6608/2012, - Банк скористався правом дострокового стягнення всієї суми кредиту припинивши цим дію вказаного кредитного договору. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Банку на підставі вказаного судового рішення підлягала поверненню заборгованість в розмірі: 81 870,29 дол. США заборгованість за кредитом, 78 209,59 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 30 834,90 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 31,28 дол. США штраф (фіксована частина), 9 54574 дол. США штраф (процентна частина).

Банк в свою чергу згідно до поданої заяви з грошовими вимогами просить визнати його кредитором на суму 397 104,72 дол. США., що включає в себе: 81 870,29 дол. США - заборгованість за кредитом, 252 734,43 дол. США. заборгованість за відсотками та 62 500,00 дол. США пеня.

Вказане свідчить, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 28.09.2012 у справі № 2/0417/6608/2012 заборгованість за кредитним договором від 06.06.2007 було стягнуто достроково у розмірі 81 870,29 дол. США заборгованості за кредитом, 78 209,59 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом, що підлягали сплаті на дату пред`явлення вимоги про повернення боргу достроково.

Водночас відповідно до змісту поданої до суду заяви та розрахунку заборгованості за договором № 0706/14 від 06.06.2007 станом на 20.01.2025, Банк просить включити до реєстру вимог кредиторів проценти за користування кредитними коштами, які були нараховані Банком за період з 14.06.2007 року по 01.04.2019 в сумі 252 734,43 дол. США., а також 62 500 дол. США пені. за період із 14.06.2007 до 20.01.2025.

Звернення Банку з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц суд виснував: "Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання".

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні (такі правові висновки також викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/23028/17).

За таких обставин, суд враховує, що наявність судового рішення у справі № 2/0417/6608/2012 про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості свідчить про припинення строку дії договору.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припинилось, у зв`язку з пред`явленням до боржника вимоги про дострокове погашення боргу по кредиту згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Суд підкреслює, що з моменту пред`явлення позову у справі № 2/04117/6608/2012, тобто з 09.08.2012 припинилося право АТ КБ "Приватбанк" нараховувати передбачені договором проценти за користування чужими коштами, а також обумовлену в договорі неустойку, натомість права та інтереси Банку забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевказане, кредитор не може нараховувати проценти та пеню за кредитним договором як після закінчення строку кредиту, так і у разі пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту у порядку, передбачених положенням ст. 1050 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постановах Великої Палати Верховного суду: № 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, № 723/304/16-ц від 23.10.2019 p.. № 444/9519/12 від 28.03.2018 року, № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року та № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року.

Банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України та положень кредитного договору, змінивши на власний розсуд умови основного зобов`язання щодо строку дії договору та періодичності платежів, а відтак строк виконання зобов`язань - як основного, так і акцесорних - є таким, що настав.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме такі висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 (провадження № 14-318цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 зазначила наступне «.6.28. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. 6.29. Така правова позиція щодо правильного застосування норм права підлягає врахуванню у справі про банкрутство в разі подання заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника як на стадії розпорядження майном боржника, так і на стадії ліквідаційної процедури, з урахуванням перебування в цей час боржника в особливому правовому становищі, зокрема і щодо дії мораторію на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Окремо господарським судом звертається увага на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, де зазначено про відсутність підстав для відступу від наведених висновків, викладених раніше у її постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (п. п. 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (п. 6.19).

Відповідно до правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (пункти 80-87), за змістом яких "користування кредитом" - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

А тому очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Тобто переконання АТ КБ "Приватбанк" про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння Банком правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду 05.04.2023 по справі №910/4518/16.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.02.2025 у справі № 908/627/23.

В той же час, нарахування відповідно до положень ст. 625 Цивільного Кодексу України Кредитором не заявлялись.

Отже, враховуючи те, що рішенням суду від 28/09/2012 по справі № 2/0417/6608/2012 було стягнуто заборгованість по відсотках та пені, що існувала на дату звернення з позовною заявою, то відповідно до вказаних вище норм, проведення нарахування відсотків та підвищених відсотків по Кредитному договору за період з 10.08.2012 по 01.04.2019, а також пені за період із 10.08.2012 є безпідставним.

У зв`язку з чим грошова вимога в розмірі 174 524,84 дол. США (252 734.43 - 78 209,59), що є процентами за користування кредитними коштами, котрі нараховані за період з дати звернення з позовною заявою до дати відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є неправомірною, тому суд відмовляє у її задоволенні.

Із аналогічних підстав суд відмовляє у задоволенні грошової вимоги по пені, котра нарахована Банком після 10.08.2012.

Таким чином, включенню до реєстру вимог кредиторів підлягає сума пені, що стягнена згідно до рішення суду від 28.09.2012 в розмірі - 30 834.90 дол. США., а вимога в сумі 31 665,10 дол. США судом відхиляється.

Положеннями статті 99 Конституції України, статті 192 ЦК України визначено, що грошовою валютою України є гривня і вона є єдиним законним платіжним засобом на території України. При цьому іноземна валюта може використовуватися у випадках та порядку встановленому законом.

У статті 524 ЦК України визначено, що зобов`язання може бути визначене в гривневому еквіваленті до іноземної валюти.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 45 Кодексу склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Датою подачі заяви є дата отримання даного документу відділом поштового зв`язку - Укрпошти, що в подальшому підтверджується відповідною відміткою на конверті про відправку.

Банк звернувся з своїми вимогами до суду 10.02.2025. У зв`язку з чим зобов`язання боржника, що визначені в іноземній валюті, мають бути визначеним в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до офіційного курсу долара США до гривні за даними НБУ, що розміщенні на за посиланням https://bank.8ov.ua/ua/, станом на 10.02.2025 за 1 долар США необхідно було сплатити 41,4733 грн., у зв`язку з чим грошові вимоги Банку в гривневому еквіваленті на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами становлять:

1. Заборгованість по тілу кредиту в сумі 3 395 431 грн. 10 коп. (81 870,29 дол. США * 41,4733 грн. за 1 дол. США);

2. Заборгованість по відсоткам за користування тілом кредиту в сумі 3 243 609 грн. 79 коп. (78 209,59 дол. США * 41,4733 грн. за 1 дол. США);

3. Пеня в сумі 1 278 825 грн. 06 коп. (30 834.90 дол. США * 41,4733 грн. за 1 дол. США),

Статтею 133 Кодексу встановлено порядок задоволення вимог кредиторів в справі про неплатоспроможність. Таким чином відповідно до п. 4 даної статті Кодексу вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи той факт, що заявлені грошові вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до боржника ОСОБА_1 не є забезпечені заставою, а також керуючись нормами чинного Кодексу України з процедур банкрутства (ст.. 12, ст. 45, ст.. 113, ст.. 114, ст.. 122 та ст.. 133) в редакції чинній на дату здійснення розгляду даної заяви, грошові вимоги кредитора визнаються судом частково в розмірі 7 917 865 грн. 95 коп. та підлягають включенню до Реєстру вимог кредиторів у справі № 918/1161/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 згідно до наступної черговості:

- 6 639 040 грн. 89 коп. - 2 черга погашення (заборгованість по тілу кредиту в сумі 3 395 431 грн. 10 коп. та заборгованість по відсоткам за користування тілом кредиту в сумі 3 243 609 грн. 79 коп.);

- 1 278 825 грн. 06 коп. 3 черга задоволення (пеня).

Вимоги в розмірі 8 551 377 грн. 23 коп. відхиляються.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 КУзПБ витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

З урахуванням викладеного господарський суд дійшов висновку про включення до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 4 844 грн 80 коп., які підтверджуються платіжною інструкцією від 07.02.2025.

Приписами п. 2 ст. 47 КУзПБ передбачено, що розпорядник майна (керуючий реструктуризацією) за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Згідно з ч. 4 ст. 122 КУзПБ в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 123 КУзПБ, протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду арбітражний керуючий згідно з цією ухвалою письмово повідомляє кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення.

Керуючись ст. ст. 234, 235 ГПК України, ст. ст. 45, 46, 47, 122, 123, 133 КУзПБ, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У прийнятті заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про уточнення заявлених грошових вимог кредитора до боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відмовити.

2. Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з грошовими вимогами кредитора до боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 задовольнити частково.

3. Визнати грошові вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) до ОСОБА_1 у розмірі 7 917 865 грн 95 коп. (з яких:

- 3 395 431 (три мільйони триста дев`яносто п`ять тисяч чотириста тридцять одна) грн 10 коп. - заборгованість по тілу кредиту - друга черга задоволення;

- 3 243 609 (три мільйони двісті сорок три тисячі шістсот дев`ять) грн 79 коп.- заборгованість по відсоткам за користування тілом кредиту - друга черга задоволення;

- 1 278 825 (один мільйон двісті сімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн 06 коп. - пеня третя черга задоволення.

4. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) у розмірі 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп.

5. В решті грошових вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

6. Зобов`язати керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Мельник Ірину Анатоліївну протягом трьох робочих днів після постановлення даної ухвали за результатами попереднього засідання письмово повідомити кредитора про місце і час проведення зборів кредиторів. Докази направлення повідомлення надати суду.

7. Зобов`язати керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Мельник Ірину Анатоліївну організувати проведення та провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали.

8. Призначити засідання господарського суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на "29" квітня 2025 р. на 13:20 год.

9. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, в залі судових засідань № 10.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала складена та підписана "01" квітня 2025 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич