ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1245/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Філонова Євгена Володимировича

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар`єр"

про стягнення 229 445,79 грн. (з урахуванням заяв за вх. № г.с. 01-44/296/25 від 31.01.2025 та за вх. № г.с. 01-44/559/25 від 25.02.2025),

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 779 577,80 грн. основного боргу, 25 197,82 грн. пені, 5 814,88 грн. 3% річних, 28 353,09 грн. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем не дотримано умов договору № 28/12/2023 Філ від 03.01.2024 в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04.02.2025 закрито провадження у справі в частині стягнення 509709,00 грн. основного боргу в зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В подальшому господарський суд ухвалою від 25.02.2025 закрив провадження у справі №906/1245/24 в частині стягнення 99 788,80 грн. основного боргу на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

Отже, даний спір розглядається судом в межах вимог щодо стягнення 229 445,79 грн. заборгованості за договором № 28/12/2023 Філ від 03.01.2024, з яких: 170 080,00 грн. основного боргу, 25 197,82 грн. пені, 5 814,88 грн. 3% річних, 28 353,09 грн. інфляційних.

Також ухвалою від 25.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1245/24 до судового розгляду по суті.

18.03.2025 до суду повернувся примірник ухвали від 25.02.2025, який надсилався на адресу позивача з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно на та належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа (а.с. 84).

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнана обов`язковою, а участь в судовому засіданні є правом сторін, а не їх обов`язком, суд вважає, що неявка останніх та неподання відзиву відповідачем не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2024 між Фізичною особою-підприємцем Філоновим Євгеном Володимировичем (виконавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар`єр" (замовник/відповідач) укладено договір № 28/12/2023 Філ, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання протягом строку дії договору здійснювати ремонт та технічне обслуговування гірничого обладнання і кар`єрної спецтехніки та комплектуючих до них (надалі роботи), наданих замовником, з використанням матеріалів (запасних частин) як замовника так і спеціально придбаних виконавцем (п.п. 1.1. договору).

Місце проведення робіт Житомирська область, Коростенський район, с. Горщик, вул. Центральна, 71 або виробнича база виконавця (п.п. 1.3. договору).

Пунктом 2 договору сторони погодили наступне:

- загальну суму цього договору складають суми всіх Актів приймання-передачі виконаних робіт, видаткових накладних до цього Договору, які будуть укладені протягом строку дії цього договору та мають юридичну силу специфікації. Орієнтована сума договору 2 500 000 грн. (в т.ч. ПДВ) (п.п. 2.1. договору);

- замовник здійснює оплату робіт шляхом перерахування коштів у безготівковому порядку на розрахунковий рахунок виконавця (п.п. 2.3. договору);

- замовник зобов`язаний здійснити оплату робіт протягом 15 (календарних) днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (надалі за текстом - Акт) та виставлення виконавцем рахунку фактури (п.п. 2.4. договору).

Згідно п.п. 3.6. договору приймання відремонтованого обладнання від виконавця оформлюється підписанням Акту приймання-передачі виконаних робіт. Акт підписується в такій кількості, щоб у кожної із сторін, залишилося по необхідному числу екземплярів.

Відповідно до п.п. 5.2. договору за порушення строків оплати, передбачених п.п. 2.4. договору, замовник сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ від вартості невиконаних зобов`язань за кожний день прострочення.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і скріплення печатками і діє до 31.12.2024 (п.п. 10.1. договору).

На виконання умов договору позивач виконав роботи з відновлення поверхонь тертя конуса дробильного дробарки КМД-2200, що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 32 від 19.07.2024 на суму 389 789,00 грн. та № 39 від 06.08.2024 на суму 389 788,80 грн. (а.с. 15-17).

З урахуванням положень п.п. 2.4. договору граничний термін виконання відповідачнм зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт становить:

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.07.2024 № 32 з урахуванням норми ст. 254 Цивільного кодексу України - 05.08.2024;

- за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 06.08.2024 № 39 - 21.08.2024.

Станом на дату подання даної позовної заяви за відповідачем обліковувалась заборгованість перед за виконані роботи (надані послуги) на загальну суму 779577,80 грн.

Як зазначалося раніше, ухвалою суду від 04.02.2025 закрито провадження у справі в частині стягнення 509709,00 грн. основного боргу в зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

В ході розгляду справи суд ухвалою від 25.02.2025 закрив провадження у справі №906/1245/24 в частині стягнення 99 788,80 грн. основного боргу на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

Отже, даний спір розглядався судом в межах вимог щодо стягнення 229 445,79 грн. заборгованості договору № 28/12/2023 Філ від 03.01.2024, з яких: 170 080,00 грн. основного боргу, 25 197,82 грн. пені, 5 814,88 грн. 3% річних, 28 353,09 грн. інфляційних.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 28/12/2023 Філ від 03.01.2024, який за своєю правовою природою є договором підряду.

У відповідності до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як судом зазначалося вище, позивачем виконано роботи передбачені договором № 28/12/2023 Філ від 03.01.2024, що підтверджується підписаними представниками сторін Актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № 32 від 19.07.2024 та № 39 від 06.08.2024.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Водночас, відповідач доказів сплати заборгованості в розмірі 170 080,00 грн. суду не надав.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення боргу в сумі 170 080,00 грн. належними та допустимими доказами у справі, наявними в матеріалах справи.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 25 197,82 грн. пені, 5 814,88 грн. 3% річних, 28 353,09 грн. інфляційних.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши подані позивачем розрахунки, суд вважає вимоги щодо стягнення пені в сумі 25 197,82 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд, перевіривши розрахунки інфляційних, вважає останні обрахованими вірно, а вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 170 080,00 грн. основного боргу, 25 197,82 грн. пені, 5 814,88 грн. 3% річних, 28 353,09 грн. інфляційних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За відсутності клопотання позивача про повернення судового збору, сплаченого за розгляд позовних вимог в частині стягнення 609 497,80 грн., в частині яких провадження у справі закрито, питання щодо повернення судового збору судом не вирішується.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омелянівський кар`єр" (11560, Житомирська область, Коростенський район, с. Горщик, вул. Центральна, 71, )

- на користь Фізичної особи-підприємця Філонова Євгена Володимировича (50089, м. 170 080,00 грн. основного боргу, 25 197,82 грн. пені, 5 814,88 грн. 3% річних, 28 353,09 грн. інфляційних, а також 3 441,69 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.03.25

Суддя Кудряшова Ю.В.

Список розсилки:

1 - позивачу (рек.)

2 - адвокату Зеркіну А.С. в Електронний кабінет

3 - відповідачу в Електронний кабінет