ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

27 березня 2025 року Справа № 915/284/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі судового засідання Шараєвої М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2, ідентифікаційний код 38863790, адреса ел. пошти: , представник позивача: Лопушанський О.І., АДРЕСА_1 , адреса ел. пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача: Приватного підприємства "Светолюкс-Николаев" (54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, буд. 81/24, ідентифікаційний код 30397329, адреса ел. пошти: ; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Херсонобленерго" (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, буд. 5, ідентифікаційний код 05396638, адреса ел. пошти: )

про: стягнення 177944,37 грн

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися

У С Т А Н О В И В:

16.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, сформованою в системі "Електронний суд" 15.02.2023 (вх. № 1837/23), про стягнення з Приватного підприємства "Светолюкс-Николаев" заборгованості на загальну суму 177944,37 грн, яка складається з основного боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу № 60А167-327-21 від 11.03.2021 в сумі 128879,37 грн, пені в сумі 26629,42 грн, 3% річних у сумі 2600,41 грн, інфляційних втрат у сумі 19835,17 грн, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі № 915/284/23 - Адаховську В.С.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.02.2023 вказану позовну заяву залишено без руху. Встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 21.02.2023, до господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, сформована в системі "Електронний суд" 06.03.2023 (вх. № 2674/23).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

03.04.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву Вих. № 03/04/1-2023 від 03.04.2023 (вх. № 4129/23 від 03.04.2023), в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що:

- неможливість сплати залишку заборгованості за спожиту електроенергію за лютий 2022 року у розмірі 22976,14 грн не залежала від відповідача, оскільки пов`язана з настанням форс-мажорних обставин, а саме у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджено Торгово-промисловою палатою України у листі № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022;

- в період з початку березня по листопад 2022 року відповідач не здійснював господарську діяльність на окупованій території та відповідно не мав можливості користуватися/отримувати за Договором електроенергію, при цьому позивачем не надано доказів, що підтверджують продаж електроенергії саме відповідачу в березні та серпні 2022 року;

- за заявою відповідача, АТ "Херсонобленерго" зробило коригування обсягів з розподілу електроенергії за актом-коригування від 28.02.2023 до акту приймання-передачі послуги з розподілу електричної енергії за серпень 2022 від 31.08.2022 з 14504 кВт/год до 4541 кВт/год;

- внаслідок чергового обстрілу з боку збройних формувань Російської Федерації, була пошкоджена будівля, де знаходяться складські та офісні приміщення відповідача, у тому числі, але не виключно, приміщення із документами, оргтехнікою тощо, що унеможливлювало відхилити акти приймання-передачі електроенергії;

- позивачем не надано до позовної заяви рахунків за березень, серпень 2022 року та доказів їх направлення позивачем/отримання відповідачем;

- оскільки відсутнє порушення/прострочення виконання зобов`язань за період зазначений позивачем у позовній заяві, тому відсутні підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

11.04.2023 позивачем подано відповідь на відзив, сформовану в системі "Електронний суд" від 11.04.2023 (вх. № 4485/23), в якій товариство вважає, що відповідач у відзиві не довів належним чином та відповідними доказами відсутність права позивача на стягнення заборгованості за надану електроенергію разом з нарахованими неустойкою, 3% річних та інфляційними втратами, оскільки:

- акти приймання-передачі електричної енергії підписані сторонами електронним підписом, що передбачено додатковою угодою № 1 від 20.10.2021 до Договору, та будь-яких заперечень чи зауважень до цих актів від відповідача не надходило, у зв`язку з чим відповідно до п. 3.10, 3.11 Договору електрична енергія вважається поставленою та прийнятою;

- відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує відносно заборгованості за актом приймання-передачі електричної енергії № РГК82003762 від 28.02.2022 обсягом 15137 кВт/год на суму 44976,14 грн з урахуванням часткового погашення заборгованості 25.03.2022 в сумі 22000,00 грн;

- відповідач не використав своїх прав, передбачених пп. 6, 8, 9 п. 6.1 Договору, та не виконав зобов`язань, що визначені у Договорі;

- надані відповідачем рахунки № 37495408пр від 31.05.2022 за період з 01.05.2022 по 31.05.2022, № 37495408 від 28.02.2023 за період з 01.07.2022 по 28.02.2023 та акт-коригування від 28.02.2023 не охоплюють коригування за період постачання електроенергії за березень 2022 року;

- неотримання споживачем рахунку постачальника, який не є первинним бухгалтерським документом, не звільняє споживача від виконання зобов`язань з оплати електроенергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією на підставі актів приймання-передачі, які є первинними документами;

- відповідач не повідомляв позивача, у встановленому Договором порядку, про виникнення у нього форс-мажорних обставин, отже посилання на їх виникнення у відповідача, є безпідставним.

У запереченнях на відповідь на відзив Вих №24/04/1-2023 від 24.04.2023 (вх. №5068/23) відповідачем вказано, що позивачем так і не надано доказів на підставі чого та в який спосіб останнім відбувався продаж електричної енергії на окуповану територію (м.Херсон) саме відповідачу в рамках дії Договору в березні й серпні 2022 року. Крім того, відповідач зазначає, що документи, які надані АТ "Херсонобленерго" та залучені до справи разом з відзивом, мають пріоритетне значення над односторонніми актами позивача, які складено не зрозуміло на підставі яких даних.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.12.2024 року, зокрема, здійснено перехід до розгляду справи № 915/284/23 за правилами загального позовного провадження та розпочато її розгляд зі стадії відкриття провадження у справі (підготовчого провадження), підготовче засідання призначено на 20 січня 2025 року об 11:00, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Херсонобленерго" (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, буд. 5, ідентифікаційний код 05396638).

Розгляд справи у судовому засіданні не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.02.2025 призначено судове засідання на 13 березня 2025 року об 11:30.

13.03.2025 розгляд справи в підготовчому засіданні не відбувся через загрозу безпеці учасників справи, оскільки у період часу, визначеного для проведення судового засідання у даній справі, з урахуванням часу на проведення судового засідання у попередній справі, у Миколаївській області з 12:35 до 12:53 було оголошено повітряну тривогу.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.03.2025 призначено підготовче засідання суду на 27.03.2025 о 10:00.

Відповідно до ст. 42 ГПК України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Судом враховано, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, явка у судове засідання учасників справи не визнавалась судом обов`язковою, а тому з метою дотримання принципу процесуальної економії та з урахуванням безпекової ситуації у країні суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представників учасників справи.

На підставі ст. 233 ГПК України, у судовому засіданні 27.03.2025 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали суду без її проголошення.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2024 справу №908/1162/23 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Вказана ухвала мотивована тим, що Верховний Суд вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону.

При цьому, колегія суддів Верховного Суду вважає, що положення статей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахуванням частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Ухвалою від 19.04.2024 справу №908/1162/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

У вказаній ухвалі Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначено, що характер спірних правовідносин у справах №908/1162/23 та №910/9680/23 в контексті застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не є очевидно неподібним, а доводи, викладені в ухвалі від 27.03.2024 щодо необхідності передачі цієї справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, не є вочевидь неприйнятними, з огляду на що касаційна скарга ТОВ "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у цій справі підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Як встановлено судом, ухвалою від 17 січня 2025 року об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передала справу №908/1162/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила про існування виключної правової проблеми щодо застосування норм статей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" до правовідносин, які виникли та існували на тимчасово окупованих після 24 лютого 2022 року територіях України, у питанні надання/оплати послуг, зокрема й електропостачання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що регулювання, яке міститься у статтях 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", поширюється як на господарські спори, так і на трудові правовідносини (виплата заробітної плати), а також на порядок переміщення товарів фізичними особами та порядок в`їзду фізичних осіб на тимчасово окуповані території та виїзду з них, а питання щодо правового регулювання, які виникли у цій справі, актуальні не лише у господарських чи цивільних справах, але й в публічному праві (адміністративному, кримінальному), тобто в невизначеній кількості справ.

Водночас, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2025 справу №908/1162/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" до Комунального некомерційного підприємства "Територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення заборгованості у розмірі 1 593 623,84 грн за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06 грудня 2023 року в цій справі повернуто об`єднаній палаті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Велика Палата зазначила, що питання застосування норм матеріального права у даному випадку належить до повноважень об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду як належного суду.

За таких обставин, справу №908/1162/23 станом на 27.03.2025 не розглянуто.

Суд вказує, що відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

Враховуючи зміст правовідносин у справі № 908/1162/23 та у справі, що розглядається (постачання електроенергії на тимчасово окуповану територію України), суд зазначає, що прийняття рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 908/1162/23 має суттєве значення для вирішення спору в цій справі та для єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" до Приватного підприємства "Светолюкс-Николаев" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про стягнення заборгованості на загальну суму 177944,37 грн, яка складається з основного боргу за договором про постачання електричної енергії споживачу № 60А167-327-21 від 11.03.2021 в сумі 128879,37 грн, пені в сумі 26629,42 грн, 3% річних у сумі 2600,41 грн, інфляційних втрат у сумі 19835,17 грн, а також судовий збір у розмірі 2684,00 грн, до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 908/1162/23 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись ст. 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі №915/284/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №908/1162/23 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

2. Запропонувати учасникам справи повідомити Господарський суд Миколаївської області про усунення обставин, що викликали зупинення господарської справи, та надати відповідні докази.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали суду підписано 01.04.2025.

Суддя В.С. Адаховська