РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2025Справа № 910/11071/23 (910/11706/24)

За позовами Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" - 1

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" - 2

про відшкодування збитків

в межах справи № 910/11071/23

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від позивача: Рудь Г.І.

від відповідача-1: Єпіфанова Ю.О., Савенко О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/11071/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про банкрутство.

В межах такої справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" звернулось з позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" про відшкодування збитків, за змістом яких просило покласти на ТОВ "Оптімусагро Трейд" (зберігач згідно договору складського зберігання №140600 від 14.06.2021) та ТОВ "ТЛК "Арктика" (поручитель за зобов`язаннями ТОВ "Оптімусагро Трейд" згідно договору поруки від 21.06.2021) як солідарних відповідачів обов`язок з відшкодування збитків, завданих втратою сільськогосподарської продукції, а саме: пшениці м`якої 4 класу (предмет за позовом, за яким було відкрито провадження у справі №910/11071/23 (910/11710/24)); пшениці м`якої 2 класу (предмет за позовом, за яким було відкрито провадження у справі №910/11071/23 (910/11703/24)); пшениці м`якої 3 класу (предмет за позовом, за яким було відкрито провадження у справі №910/11071/23 (910/11706/24)); ячменю (предмет за позовом, за яким було відкрито провадження у справі №910/11071/23 (910/11713/24)).

Позовні вимоги за такими позовами обґрунтовані тим, що має місце порушення з боку ТОВ "Оптімусагро Трейд" виконання взятих на себе зобов`язань за договором складського зберігання №140600 від 14.06.2021 щодо забезпечення схоронності переданої ТОВ "Полетехніка" на зберігання сільськогосподарської продукції, у зв`язку з чим остання була втрачена, а тому існують правові підстави для покладення на останнього обов`язку з відшкодування збитків у розмірі вартості втраченої продукції. При цьому, ТОВ "ТЛК "Арктика" виступило поручителем за відповідними зобов`язаннями ТОВ "Оптімусагро Трейд", у зв`язку з чим останній мають відповідати як солідарні боржники.

10.10.2024 від відповідача 1 надійшли відзиви на позови.

30.10.2024 від відповідача 2 надійшла заява про об`єднання справ в одне провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2024 об`єднано в одне провадження справи №910/11071/23 (910/11710/24), №910/11071/23 (910/11703/24), №910/11071/23 (910/11706/24), №910/11071/23 (910/11713/24); присвоєно об`єднаній справі №910/11071/23 (910/11706/24); об`єднано справу №910/11071/23 (910/11706/24) ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 13.11.2024.

12.11.2024 від позивача надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 у задоволенні клопотання відповідача 1 про вжиття заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами відмовлено; клопотання відповідача 1 про забезпечення судових витрат задоволено; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали внести на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва 50 000,00 грн. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" на професійну правничу допомогу та інших витрат, які останнє може понести у зв`язку із розглядом справи, докази чого подати до наступного засідання; підготовче засідання відкладено на 27.11.24.

25.11.2024 від позивача надійшли документи.

25.11.2024 від відповідача 1 надійшло клопотання про визнання підстав для відмови від відповіді на питання відсутніми та зобов`язання позивача та відповідача 2 надати відповіді на поставлені відповідачем 1 питання.

27.11.2024 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої вказував на те, що фактичний розмір вартості втраченої сільськогосподарської продукції становить: пшениці м`якої 2 класу - 67 135 834,10 грн.; пшениці м`якої 3 класу - 97 413 789,10 грн.; пшениці м`якої 4 класу - 70 735 957,34 грн.; ячменю 3 класу - 3 495 848,71 грн., у зв`язку з чим загальний розмір завданих збитків становить 238 781 429,25 грн., які і просив стягнути з відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2024 запропоновано відповідачам надати відзив з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог; підготовче засідання відкладено на 15.01.25.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 підготовче засідання відкладено на 29.01.25.

29.01.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 підготовче засідання відкладено на 12.02.25.

05.02.2025 від відповідача 1 надійшли заперечення.

11.02.2025 від відповідача 1 надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

В засіданні суд розглянувши клопотання відповідача 1 про передачу справи за підсудністю, ухвалив відмовити у його задоволенні.

Також, суд розглянувши в засіданні клопотання відповідача 1 про визнання підстав для відмови від відповіді на питання відсутніми та зобов`язання позивача надати відповіді на поставлені питання ухвалив відмовити у його задоволенні, оскільки запитання, поставлені відповідачем 1, стосуються передумов, процедури укладення та виконання договору поруки від 21.06.2021, укладеного між позивачем та відповідачем 2, правомірність якого не є предметом судового розгляду у цій справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2025 закрито підготовче провадження з розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" про відшкодування збитків; призначено розгляд заяв до розгляду по суті на 26.02.2025.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача 2 надали пояснення по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.06.2021 між ТОВ "Оптімусагро Трейд" (зерновий склад) як зберігачем та ТОВ "Полетехніка" як поклажодавцем було укладено договір складського зберігання №140600ТР (далі - "Договір зберігання"), відповідно до п. 1.1 якого визначено, що поклажодавець передає, а Зерновий склад приймає сільськогосподарську продукцію (насіння соняшника, зерно ранніх зернових культур, зерно кукурудзи, насіння ріпаку, сої, та інші - надалі "продукція"), забезпечує при необхідності доробку продукції шляхом очищення та сушіння, зберігання (включаючи доробку вентилюванням та охолодженням в процесі зберігання шляхом пропускання продукції через транспортне та технологічне обладнання, в т.ч. зерносушарки і зерноочисні машини) продукції і проводить відпуск продукції поклажодавцю. У цьому Договорі пі терміном "ранні зернові культури" розуміється зерно наступних зернових і зернобобових культур: пшениця, жито, ячмінь, просо, овес, гречка, горох, сорго.

Згідно із п. 1.2 Договору зберігання продукція передається на зберігання з умовою "до запитання", але не довше ніж: для зерна ранніх зернових культур та ріпаку - до 01.07.2022; для насіння соняшника, зерна кукурудзи, сої та сорго - до 01.09.2022, крім випадку, передбаченого пунктом 7.6 цього договору. Термін зберігання продукції обчислюється по кількості календарних днів фактичного періоду зберігання. Продукція зберігається за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна, 1.

Упродовж 2021 року та на початку 2022 року на виконання Договору зберігання ТОВ "Полетехніка" передавало, а ТОВ "Оптімусагро Трейд" приймало, обробляло та зберігало сільськогосподарську продукцію.

Після останніх відвантажень та приймань, що здійснювалися впродовж січня та першої половини лютого 2022 року, на зберіганні у ТОВ "Оптімусагро Трейд" на зерновому складі за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна 1, перебувала така сільськогосподарська продукція врожаю 2021 року: пшениця м`яка 2 класу, пшениця м?яка 3 класу, пшениця м?яка 4 класу, ячмінь 3 класу, що, серед іншого, підтверджується актами про надання послуг №ТР-00011 від 31.01.2022, №ТР-00012 від 31.01.2022, №ТР-00030 від 28.02.2022, №ТР-00031 від 28.02.2022 та рахунками на оплату №ТР-00016 від 31.01.2022, №ТР-00017 від 31.01.2022, №ТР-00031 від 28.02.2022; №ТР-00032 від 28.02.2022.

При цьому, відповідач 1 продовжував нараховувати платежі за послуги зберігання продукції, що підтверджується рахунками та актами про наданнях послуг, а саме: актами про надання послуг №ТР-00051 від 30.04.2022, №ТР-00052 від 30.04.2022, №ТР-00060 від 31.05.2022, №ТР-00061 від 31.05.2022 та рахунками на оплату №ТР-00049 від 31.03.2022, №ТР-00050 від 31.03.2022, №ТР-00062 від 30.04.2022, №ТР-00063 від 30.04.2022, №ТР-00078 від 31.05.2022, № ТР-00079 від 31.05.2022.

22.06.2022 відповідач 1 направив ТОВ "Полетехніка" листа №276 про повну неможливість виконання зобов`язань за Договором зберігання, яким повідомив також про те, що невстановленими особами, які представляють окупаційну адміністрацію, унеможливлено ведення законної господарської діяльності зернового складу за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна 1.

Прикметно, що в даному листі жодним чином не йдеться про знищення / викрадення / втрату переданої позивачем на зберігання продукції, проте очевидно, що у такий спосіб ТОВ "Оптімусагро Трейд" фактично повідомило про втрату всієї продукції, що належить позивачу та була передана відповідачу 1 на зберігання згідно з Договором зберігання.

Проте безвідносно від причин невиконання ТОВ "Оптімусагро Трейд" свого обов`язку із повернення переданої йому за Договором зберігання продукції - чи то відмова з власних причин повернути майно, чи то незабезпечення схоронності такого майна, у відповідача 1, як у професійного зберігача наявний обов`язок із відшкодування збитків позивачу, завданих внаслідок порушення ТОВ "Оптімусагро Трейд" своїх обов`язків за договором зберігання.

21.06.2021 між ТОВ "ТЛК "Арктика" як поручителем та ТОВ "Полетехніка" як кредитором було укладено договір поруки (далі - "Договір поруки"), згідно п. 1.1. якого поручитель поручився перед кредитором з метою забезпечення виконання зобов`язань взятих на себе ТОВ "Оптімусагро Трейд", які виникають з Договору зберігання в частині втраченої або невиправданої нестачі продукції, а також погіршення її якості, якщо таке є наслідком порушень встановлених правил зберігання, але в будь-якому випадку не більше 100 000,00 грн.

З моменту повідомлення про втрату продукції та до моменту звернення позивача до суду із цим позовом ТОВ "Оптімусагро Трейд" (або ТОВ "ТЛК "Арктика") не повернуло продукції та/або не відшкодувало збитки, завдані втратою такої продукції. Наведене стало підставою для звернення ТОВ "Полетехніка" до господарського суду із відповідними позовами.

На підставі викладеного позивач зазначає, що у зв`язку із втратою продукції, переданої ТОВ "Оптімусагро Трейд" на зберігання за Договором зберігання, загальна кількість якої становила: пшениця м`яка 2 класу - 5 819 620 кг; пшениця м?яка 3 класу - 8 444 242 кг; пшениця м?яка 4 класу - 6 131 694 кг; ячмінь 3 класу - 267 006 кг, вартість такого майна (збитки), що становить: пшениця м`яка 2 класу - 67 135 834,10 грн.; пшениця м?яка 3 класу - 97 413 789,10 грн.; пшениця м?яка 4 класу - 70 735 957,34 грн.; ячмінь 3 класу - 3 495 848,71 грн., та підтверджується висновком Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2473 від 19.08.2024, підлягає стягненню з ТОВ "Оптімусагро Трейд" та ТОВ "ТЛК "Арктика" на користь ТОВ "Полетехніка" з огляду на положення Договору зберігання та норми чинного законодавства.

За перечуючи проти таких вимог відповідач 1 вказує на те, що:

- пред`явлення позовів до ТОВ "ТЛК "Арктика" щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство №910/11071/23, тобто саме до Господарського суду міста Києва є зловживанням процесуальними правами (штучним об`єднанням позовних вимог та безпідставним залученням особи як відповідача (співвідповідача) з метою зміни підсудності справи);

- ТОВ "Оптімусагро Трейд" не порушувало обов`язків зернового складу за Договором зберігання і його бездіяльність не є протиправною, адже ним повідомлялося листами від 16.03.2022 та від 22.06.2022 про настання у нього обставин форс-мажору, які унеможливлювали забезпечення відпуску продукції та її збереження;

- збитки ТОВ "Полетехніка" від втрати продукції не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку зі стверджуванню позивачем протиправною бездіяльністю ТОВ "Оптімусагро Трейд", а зумовлені військовою агресією Російської Федерації проти України та окупацією с. Трояни Андріївської сільської територіальної громади Бердянського району Запорізької області;

- поведінка позивача суперечить принципам цивільного обороту та публічним інтересам України, оскільки ТОВ "Полетехінка" у зв`язку з втратою власного майна пред`являється позов до зернового складу, а не держави-агресора.

Виходячи з викладених вище доводів та заперечень учасників справи, дослідивши обставин перебігу спірних правовідносин згідно наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 937 Цивільного кодексу України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

У відповідності до ч. 1 ст. 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

За змістом ч. 1 ст. 961 Цивільного кодексу України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво.

Законом України "Про зерно та ринок зерна в Україні" визначено, що зберігання зерна - це комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна.

Зі змісту статті 938 Цивільного кодексу України вбачається, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

За приписами статті 27 Закону України "Про зерно і ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно протягом строку, встановленого у договорі складського зберігання зерна. Якщо строк зберігання зерна договором складського зберігання зерна не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зерновий склад зобов`язаний зберігати зерно до подання поклажодавцем вимоги про його повернення. Якщо строк зберігання зерна визначено моментом пред`явлення власником зерна вимоги про його повернення, зерновий склад має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від власника зерна забрати це зерно в розумний строк.

Поклажодавець зерна зобов`язаний забрати зерно у зернового складу після закінчення строку зберігання зерна. Зерновий склад зобов`язаний письмово за сім днів до закінчення строку зберігання зерна попередити поклажодавця зерна про закінчення строку зберігання зерна та запропонувати термін витребування зерна (ч. ч. 1. 2 ст. 31 Закону України "Про зерно і ринок зерна в Україні").

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про зерно і ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов`язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством.

За приписами статті 35 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" зерновий склад зобов`язаний за першою вимогою володільця складського документа повернути зерно, навіть якщо передбачений договором складського зберігання строк його зберігання ще не закінчився. У цьому разі володілець складського документа зобов`язаний відшкодувати зерновому складу витрати, спричинені достроковим припиненням зобов`язання, якщо інше не передбачено договором складського зберігання. Аналогічна норма міститься у статті 953 Цивільного кодексу України, згідно з якою зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідно до частини 1 статті 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Частинами 1 та 2 статті 949 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується її учасниками ТОВ "Полетехніка" згідно умов Договору зберігання було передано ТОВ "Оптімусагро Трейд" на зберігання сільськогосподарську продукцію, зокрема, у кількості: пшениця м`яка 2 класу - 5 819 620 кг; пшениця м?яка 3 класу - 8 444 242 кг; пшениця м?яка 4 класу - 6 131 694 кг; ячмінь 3 класу - 267 006 кг, яку як на день закінчення строку зберігання згідно умов Договору зберігання, так і по день звернення з позовами у даній справі поклажодавцю повернуто не було.

В той же час, ТОВ "Оптімусагро Трейд" вказує на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та окупацією с. Трояни Андріївської сільської територіальної громади Бердянського району Запорізької області було унеможливлено з 03.03.2022 повернення (відвантаження) належної ТОВ "Полетехніка" сільськогосподарської продукції, а з 17.06.2022 забезпечення її належного зберігання, про що ТОВ "Полетехніка" було повідомлено листами від 16.03.2022 та від 22.06.2022.

Тобто матеріалами справи підтверджується фактична втрата ТОВ "Оптімусагро Трейд" належної ТОВ "Полетехніка" продукції, адже як неможливість виконання зобов`язання щодо повернення поклажодавцю його майна із зберігання, так і втрата можливості фізичного володіння зберігачем переданим на зберігання майном за час дії правочину зберігання має своїм наслідком неповернення майна поклажодавцю, тобто позбавлення останнього такого майна за відсутності його волі.

Відповідно до частини 1 статті 950 Цивільного кодексу України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Положення аналогічного змісту містяться в частині 1 статті 33 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні». Зокрема, за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством.

Згідно зі статтею 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Аналогічні положення передбачені статтею 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні". Так, збитки, завдані поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, відшкодовуються зерновим складом: за втрату та нестачу зерна у розмірі вартості втраченого або такого, що його не вистачає, зерна; за пошкодження зерна - у розмірі суми, на яку знизилася його вартість.

Відтак, неповернення ТОВ "Оптімусагро Трейд" на користь ТОВ "Полетехніка" належної йому сільськогосподарської продукції із зберігання за спливом терміну зберігання, як і фактична втрата її за час дії Договору зберігання свідчить про завдання збитків останньому, які полягають у втраті переданої на зберігання продукції.

Нормами ст. 623 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

В своїх постановах від 15.04.2020 у справі №643/14079/17 та від 21.11.2023 у справі №906/435/22 Верховний Суд при вирішенні питання системного застосування норм статті 225 Господарського кодексу України, частини другої статті 950, статті 951 Цивільного кодексу України зазначив наступне: ".. тлумачення вказаних норм свідчить, що договір зберігання може укладатися із зберігачем чи професійним зберігачем. При цьому, правовий статус (зберігач чи професійний зберігач) впливає на ті обставини, які виключають відповідальність зберігача (професійного зберігача) за втрату речі. Кваліфікуючою ознакою професійного зберігача є те, що особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності. Тобто така діяльність має здійснюватися особою, яка є підприємцем, систематично. За загальним правилом, за втрату речі, під час строку зберігання, зберігач відповідає, якщо: відбулося порушення обов`язку повернути поклажодавцеві у схоронності річ; поклажодавцеві завдано збитків у вигляді втрати речі; наявний причинний зв`язок між діями (бездіяльністю) зберігача і негативними наслідками, що виявились результатом таких дій (бездіяльності); вини зберігача у настанні щодо речі негативних наслідків, яка проявилась у будь-якій формі, тобто умислу чи необережності зберігача до невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків. Натомість професійний зберігач має довести наявність, що втрата речі сталася внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. У всіх інших випадках, навіть якщо вини професійного зберігача немає, він зобов`язаний відшкодувати збитки поклажодавцеві. У разі якщо зберігання здійснюється зберігачем після закінчення строку зберігання, то зберігач відповідає лише за наявності його умислу або грубої необережності. Розмір збитків завданих втратою речі зберігачем має доводитися поклажодавцем (кредитором)".

Отже, вирішуючи спір про відшкодування збитків, завданих поклажодавцю неповерненням (втратою) професійним зберігачем переданої на зберігання речі, на поклажодавця покладається обов`язок із доведення розміру таких збитків, в той час як питання вини професійного зберігача не має значення для покладення на останнього відповідного обов`язку, якщо останній не доведе, що неможливість повернення речі із зберігання (її втрата) є наслідком непереборної сили.

Тому, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків в межах правовідносин професійного зберігання достатньо наявності таких складових цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, в той час як вина правопорушника не має значення і останній може бути звільнений від такої відповідальності виключно у випадку якщо доведе, що втрата переданого на зберігання майна була наслідком непереборної сили.

На переконання суду, сам по собі факт втрати професійним зберігачем за час строку зберігання майна і є протиправною бездіяльністю, адже сама суть таких правовідносин полягає у забезпеченні схоронності майна, підтвердженням невиконання обов`язку із забезпечення чого і є його втрата.

Шкідливим результатом такої протиправної бездіяльності є позбавлення поклажодавця його власності за відсутності його волі на це.

Відповідно до п. 9.3 Договору зберігання сторони погодили, що зерновий склад відшкодовує поклажодавцю втрату або невиправдану нестачу продукції, що знаходиться на зберіганні, у розмірі вартості втраченої або невиправдано відсутньої продукції, визначеної відповідно до п. 9.4 Договору зберігання.

Згідно із п. 9.4 Договору зберігання для цілей відшкодування можливих збитків поклажодавця вартість продукції, прийнятої на зберігання, встановлюється сторонами окремою додатковою угодою до цього договору. Якщо сторони не дійшли згоди про вартість продукції або не підписали додаткову угоду з інших причин вартість продукції, прийнятої на зберігання, для цілей відшкодування можливих збитків поклажодавця визначається виходячи з цін, що склалися на біржових торгах по спотовим контрактам на момент приймання продукції поклажодавця на зберігання.

Оскільки сторони не підписували окрему додаткову угоду, якою встановлювалася б вартість продукції, прийнятої на зберігання, для цілей відшкодування можливих збитків, то позивач правомірно визначив вартість втраченої продукції з урахуванням цін, що склалися на біржових торгах по спотовим контрактам на момент її приймання на зберігання, застосовуючи при цьому визначені у висновку Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-2473 від 19.08.2024 біржові ціни на зернові культури, у зв`язку з чим вартість втраченої продукції склала: пшениці м`якої 2 класу - 67 135 834,10 грн.; пшениці м`якої 3 класу - 97 413 789,10 грн.; пшениці м`якої 4 класу - 70 735 957,34 грн.; ячменю 3 класу - 3 495 848,71 грн.

Жодних заперечень чи зауважень щодо визначеної вартості втраченої продукції ТОВ "Оптимусагро Трейд" не заявлялося.

Отже, загальна сума збитків, завданих ТОВ "Полетехніка" за наслідками втрати під час зберігання згідно Договору зберігання продукції становить 238 781 429,25 грн.

В той же час, ТОВ "Оптімусагро Трейд" зазначає про те, що збитки ТОВ "Полетехніка" від втрати продукції не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку зі стверджуваною позивачем протиправною бездіяльністю ТОВ "Оптімусагро Трейд", а зумовлені військовою агресією Російської Федерації проти України та окупацією с. Трояни Андріївської сільської територіальної громади Бердянського району Запорізької області, що, за його доводами, первісно (з 03.03.2022) унеможливило відвантаження спірної продукції, а в послідуючому (з 17.06.2022) - позбавило можливості фізичного володіння нею.

На підтвердження таких доводів відповідач 1, зокрема, надає: Сертифікат №2300-24-1817 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Запорізької торгово-промислової палати від 03.10.2024 №03.3./769; лист ДП "Держреєстри України" №с454 від 13.07.2022 щодо надання інформації на запит вих. №447 від 12.09.2022; заяву про вчинення кримінального правопорушення вих. №283 від 22.06.2022 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області; постанову про залучення особи до провадження як потерпілого від 25.01.2024 слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України; повідомлення ТОВ "Полетехніка" про дію обставин непереборної сили (обставин форс-мажор) з доказами направлення електронною поштою; лист №276 від 22.06.2022 про повну неможливість виконання зобов`язань за Договором складського зберігання зерна №140600ТР від 14.06.2021 внаслідок непереборної сили з доказами направлення електронною поштою; розпорядження так званого голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області №59 від 14.06.2022 Є.Балицького про введення тимчасової адміністрації з управління рухомим та нерухомим майном, а також майна за адресою: ВСП "Троянський", Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна; акти з автоперевізниками за лютий, березень, квітень, травень 2022 року; накопичувальні відомості (перелік ТТН) за лютий, березень, квітень, травень 2022 року; адвокатський запит від 30.09.2024 до АТ "Укрзалізниця" та відповідь останнього №ЦЦМ-12/441 від 03.10.2024.

Однак, на переконання суду викладені відповідачем 1 доводи та надані докази не підтверджуються існування правових підстав для звільнення ТОВ "Оптімусагро Трейд" як професійного зберігача від обов`язку по відшкодуванню збитків, завданих втратою спірної продукції, з огляду на наступне.

За загальним правилом для застосування форс-мажору (обставин непереборної сили) як умови звільнення від відповідальності необхідно встановити, які саме зобов`язання за договором порушені/не виконані та причину такого невиконання.

Дійсно, в даному випадку, умови Договору зберігання визначали низку зобов`язань ТОВ "Оптімусагро Трейд" як-то: приймання зерна, доробку зерна шляхом очищення та сушіння, зберігання та відпуск, однак, як судом було визначено раніше в контексті суті правовідносин зберігання речі не є відмінним в наслідках для поклажодавця порушення зобов`язання професійного зберігача як щодо зберігання, так і відпуску, адже в обох випадках є спільним порушення майнового блага особи у вигляді втрати його майна, настання чого в межах спірних правовідносин за час дії Договору зберігання не заперечується ТОВ "Оптімусагро Трейд".

У постанові від 05.12.2023 у справі №917/1593/22 Верховний Суд виснував, що "сертифікат ТПП не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин; обставина форс-мажору має оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку".

У постанові від 14.06.2022 у справі № 922/2394/21 Верховний Суд виснував, що: "статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі №913/20/21".

Зі слів ТОВ "Оптимусагро Трейд" саме 03.03.2022 останнє втратило можливість відпуску належної ТОВ "Полетехніка" продукції, а з 17.06.2022 можливість фізичного володіння такою продукцією, на підтвердження чого, зокрема, надано сертифікат №2300-24-1817 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Запорізької торгово-промислової палати від 03.10.2024 №03.3./769 та листи від 16.03.2022 і від 22.06.2022, адресовані ТОВ "Полетехніка".

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до п. 11.1 Договору зберігання сторона звільняється від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, якщо воно з`явилося наслідком дії обставин непереборної сили, як-то: стихійного лиха, пожежі, повені, землетрусу, воєнних дій, пандемія, змін у чинному законодавстві України, страйків (далі - "форс-мажорні обставини"), якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання цього договору. Час, визначений для виконання зобов`язань за договором повинен бути збільшений на термін дії форс-мажорних обставин. Якщо форс-мажорні обставини тривають більше одного місяця, умови даного договору змінюються за погодженням сторін.

Положеннями п.п. 11.2, 11.3 Договору зберігання встановлено, що сторона, для якої стало неможливим виконання договірних зобов`язань внаслідок форс-мажорних обставин, повинна сповістити іншу сторону про настання і припинення форс-мажорних обставин негайно, не пізніше 10 днів з моменту виникнення (припинення) таких. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання або припинення форс-мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на них.

Тобто, за змістом погоджених сторонами умов Договору зберігання можливість звільнення зберігача від обов`язку із відшкодування збитків за втрату майна поклажодавця в силу настання форс-мажорних обставин обумовлена доведенням: а) того, що такі обставини дійсно виникли; б) вони безпосередньо вплинули на можливість виконання зберігачем взятих на себе зобов`язань; в) про їх настання було повідомлено поклажодавця у визначені строки.

При цьому, навіть при доведенні настання форс-мажорних обставин та їх безпосереднього впливу на обов`язки із забезпечення збереження майна чи повернення його поклажодавцю зберігач позбавляється правової можливості звільнення від відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків у випадку неповідомлення чи несвоєчасного повідомлення про виникнення форс-мажорних обставин.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що як станом на 03.03.2022 чи 17.06.2022 передана ТОВ "Полетехніка" на зберігання ТОВ "Оптімусагро Трейд" сільськогосподарська продукція у відповідних об`ємах знаходилась у визначеному за Договором зберігання місці зберігання.

Так, жодною із сторін не заперечується той факт, що в рамках виконання Договору зберігання протягом січня-лютого 2022 року ТОВ "Оптімусагро Трейд" прийняло від ТОВ "Полетехніка" на зберігання сільськогосподарську продукцію врожаю 2021 року у загальній кількості: пшениця м`яка 2 класу - 5 819 620 кг; пшениця м?яка 3 класу - 8 444 242 кг; пшениця м?яка 4 класу - 6 131 694 кг; ячмінь 3 класу - 267 006 кг, однак, доказів того, що ця продукція після її прийняття фізично перебувала за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна, 1, ТОВ "Оптімусагро Трейд" не надано.

Суд пояснює, що сільськогосподарська продукція у вигляді зерен зернових культур не наділена індивідуальними ознаками, а специфіка здійснення діяльності зі зберігання зерна полягає в тому, що зберігач, маючи відповідні потужності, акумулює в себе продукцію від різних постачальників, змішуючи її згідно родових ознак, одночасно видаючи таку продукцію на запити інших осіб.

Тобто відбувається процес постійної ротації і обов`язок зернового складу (зберігача) щодо відпуску продукції чи її збереження полягає саме в забезпеченні можливості на погоджену дату здійснити відпуск необхідного для повернення поклажодавцю обсягу переданої ним раніше продукції згідно відповідних родових ознак.

В той же час, жодних доказів того, що станом на 03.03.2022 чи 17.06.2022 ТОВ "Оптімусагро Трейд" мало у своєму розпорядженні за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна, 1, зазначений обсяг сільськогосподарської продукції за відповідними родовими ознаками, щодо якого і могли б виникнути визначені відповідачем 1 форс-мажорні обставини суду не надано.

Отже, вже сам по собі факт наведеного вказує на відсутність достатньо доведених відповідними доказами тверджень відповідача 1 про те, що дійсно 03.03.2022 чи 17.06.2022 або ж в будь-який інший час виникли форс-мажорні обставини, які унеможливили відпуск чи забезпечення збереження ним за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна, 1, сільськогосподарської продукції у загальній кількості: пшениця м`яка 2 класу - 5 819 620 кг; пшениця м?яка 3 класу - 8 444 242 кг; пшениця м?яка 4 класу - 6 131 694 кг; ячмінь 3 класу - 267 006 кг.

Не підтверджують цього і надані ТОВ "Оптімусагро Трейд" документи як-то: сертифікат №2300-24-1817 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Запорізької торгово-промислової палати від 03.10.2024 №03.3./769; лист ДП "Держреєстри України" №с454 від 13.07.2022 щодо надання інформації на запит вих. №447 від 12.09.2022; заяву про вчинення кримінального правопорушення вих. №283 від 22.06.2022 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області; постанову про залучення особи до провадження як потерпілого від 25.01.2024 слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України; повідомлення ТОВ "Полетехніка" про дію обставин непереборної сили (обставин форс-мажор) з доказами направлення електронною поштою; лист №276 від 22.06.2022 про повну неможливість виконання зобов`язань за Договором складського зберігання зерна №140600ТР від 14.06.2021 внаслідок непереборної сили з доказами направлення електронною поштою; розпорядження так званого голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області №59 від 14.06.2022 Є.Балицького про введення тимчасової адміністрації з управління рухомим та нерухомим майном, а також майна за адресою: ВСП "Троянський", Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна; акти з автоперевізниками за лютий, березень, квітень, травень 2022 року; накопичувальні відомості (перелік ТТН) за лютий, березень, квітень, травень 2022 року; адвокатський запит від 30.09.2024 до АТ "Укрзалізниця" та відповідь останнього №ЦЦМ-12/441 від 03.10.2024, адже жоден з наведених документів не містить дійсного підтвердження того, що ТОВ "Оптімусагро Трейд" мало у своєму розпорядженні за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна, 1, необхідний обсяг спірної продукції на відповідні дати.

При цьому, відносно актів з автоперевізниками за лютий, березень, квітень, травень 2022 року, наданих ТОВ "Оптімусагро Трейд" на підтвердження його твердження, що ним вчинялися всі можливі дії із збереження сільськогосподарської продукції після початку повномасштабної збройної агресії Російської Федерації на територіях, де це було можливо: "підконтрольних Збройним Силам України", то суд звертає увагу на те, що:

- згідно таких актів здійснювалося виключно перевезення соняшника і на один пункт: виробничий підрозділ "Запорізький олійноекстракційний завод" ТОВ "Оптімусагро Трейд", м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3;

- відповідне перевезення здійснювалося в т.ч. з населених пунктів, на території яких згідно відомостей Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, велися активні бойові дії на час такого перевезення (наприклад, згідно акту надання послуг №2054 від 31.03.2022, складеного між ТОВ "Фаворит Логістик" та ТОВ "Оптімусагро Трейд", останньому було надано протягом 26.03.2022 по 31.03.2022 послуги з перевезення соняшнику з пункту: Оріхівський виробничо-структурний підрозділ ТОВ "Оптімусагро Трейд", 70501, Запорізька обл, Пологівський р-н, м. Оріхів, вул. Покровська, буд. 129);.

Тобто, очевидно, що такі дії вчинялися на забезпечення збереження виключно необхідної для провадження на базі виробничого підрозділу "Запорізький олійноекстракційний завод" діяльності продукції, а сам факт здійснення перевезення з території, на якій велися активні бойові дії свідчить про необґрунтованість доводів щодо неможливості в цей же період здійснення перевезення вантажів з чи в межах окупованих територій, зокрема, із складу за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна, 1, територія якого згідно відомостей Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, була окупована лише з 03.03.2022 та ніколи не відносилась до територій можливих бойових дій чи активних бойових дій.

Більш того, факт виставлення ТОВ "Оптімусагро Трейд" рахунків ТОВ "Полетехніка" на оплату послуг із зберігання спірної продукції протягом березня - травня 2022 року очевидно свідчить про відсутність перешкод у здійсненні діяльності за адресою розміщення відповідного складу попри віднесення таких територій як до окупованих з 03.03.2022.

В свою чергу, наведені обставини - віднесення території розміщення складу ТОВ "Оптімусагро Трейд" за адресою: Запорізька обл., Бердянський р-н, с. Трояни, вул. Шкільна, 1, до тимчасово окупованих територій з 03.03.2022, свідчать про порушення відповідачем 1 встановленого в п. 11.2 Договору зберігання строку повідомлення про настання визначених ним як форс-мажорні обставини події відносно неможливості відпуску продукції ТОВ "Полетехніка", адже як вказується ТОВ "Оптімусагро Трейд" про це було повідомлено листом від 16.03.2022, тобто, за спливом 13 днів, а не 10-ти, як було погоджено в умовах вказаного правочину.

Відносно ж подій 17.06.2022, які визначаються ТОВ "Оптімусагро Трейд" як день втрати фізичного володіння спірною продукцією за наслідками захоплення складу невідомими особами в рамках виконання розпорядження окупаційної влади, то аналогічно до вище наведеного жодних доказів на підтвердження дійсності настання цього не надано, тим паче відносно визначеного обсягу спірної продукції, а відповідні: заява про вчинення кримінального правопорушення вих. №283 від 22.06.2022 до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області та постанова про залучення особи до провадження як потерпілого від 25.01.2024 слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України, містять виключно описання перебігу події протягом березня - червня 2022 року зі слів ТОВ "Оптімусагро Трейд" без жодних підтверджуючих доказів.

Крім того, відповідні документи свідчать про те, що загроза реквізиції окупаційною владою бізнесу (тобто загроза втрати майна, в т.ч. продукції, що зберігалась) на окупованих територіях виникла щонайменше з березня 2022 року і очевидно ТОВ "Оптімусагро Трейд" усвідомлювало це, здійснюючи активне вивезення соняшнику із зони активних бойових дій, а тому як професійний зберігач мало проявити всю можливу обачність задля збереження переданого ним на зберігання майна, однак доказів будь-якої реакції на відповідні події до 22.06.2022 матеріали справи не містять.

З огляду на викладене матеріалами справи не підтверджується того, що в межах перебігу спірних правовідносин існують правові підстави для звільнення ТОВ "Оптімусагро Трейд" від відповідальності за завдання майнової шкоди ТОВ "Полетехніка" внаслідок позбавлення його прав власності на передану згідно Договору зберігання спірну продукції за час його дії у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин, адже не підтверджено, що такі обставини дійсно виникли; що вони безпосередньо вплинули на можливість виконання зберігачем взятих на себе зобов`язань; що про їх настання було повідомлено поклажодавця у визначені Договором зберігання строки.

В аспекті наведеного суд також враховує, що згідно умов п. 11.1 Договору зберігання у випадку тривання форс-мажорних обставин більше одного місяця, то умови такого правочину підлягають зміні за погодженням сторін, однак доказів того, що ТОВ "Оптімусагро Трейд" як стороною, якою заявлено про настання форс-мажорних обставин, було ініційовано питання внесення змін до умов Договору зберігання як після 03.03.2022, так і після 17.06.2022 не надано, а той факт, що сертифікат №2300-24-1817 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Запорізької торгово-промислової палати від 03.10.2024 №03.3./769 було ним отримано лише після ініціюванні спору у даній справі (попри визначення в листі від 16.03.2022 що такий буде надано додатково) можуть свідчити про те, що події березня-червня 2022 року набули для ТОВ "Оптімусагро Трейд" форс-мажорного характеру виключно після звернення до нього з позовами у даній справі.

Поряд з цим, суд враховує, що ТОВ "Оптімусагро Трейд" не заперечує самого факту завдання ТОВ "Полетехніка" майнових збитків за наслідками втрати майна у вигляді спірної продукції за час зберігання її на складі відповідача-1 в рамках дії Договору зберігання, як по суті і своєї вини в цьому, адже виключно стверджує про звільнення його від відповідальності за це з підстав настання форс-мажорних обставин, посилання на що було б нелогічним за відсутності усвідомлення порушення взятих на себе обов`язків.

Однак, судом не встановлено на підставі зібраних в матеріалах справи доказів наявності правових підстав для звільнення відповідача-1 від відповідальності за завдану позивачу майнову шкоду у вигляді відшкодування вартості втраченої спірної продукції, а, навпаки, встановлено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для покладення на ТОВ "Оптімусагро Трейд" обов`язку з відшкодування збитків у розмірі вартості втраченої продукції, що становить 238 781 429,25 грн.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до п.п. 1.2 та 2.1.1 Договору поруки ТОВ "ТЛК "Арктика" відповідає перед ТОВ "Полетехніка" всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності, але в межах 100 000,00 грн., при цьому визначено, що поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання останнім зобов`язань за основним договором (Договором зберігання), незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини порушення ТОВ "Оптімусагро Трейд" взятих на себе зобов`язань за Договором зберігання, що має своїм наслідком наявність правових підстав для покладення на нього обов`язку із відшкодування завданих ТОВ "Полетехніка" збитків, то згідно визначених Договором поруки умов та меж відповідальності поручителя наявні правові підстави для покладення на відповідачів солідарного обов`язку із відшкодування відповідного розміру збитків в межах суми 100 000,00 грн.

Посилання відповідача 1 на те, що пред`явлення позовів до ТОВ "ТЛК "Арктика" щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство №910/11071/23, тобто саме до Господарського суду міста Києва, є зловживанням процесуальними правами (штучним об`єднанням позовних вимог та безпідставним залученням особи як відповідача (співвідповідача) з метою зміни підсудності справи, судом відхиляються, адже: по-перше, доказів нікчемності чи визнання в судовому порядку Договору поруки недійсним матеріали справи не містять, а учасниками справи не повідомлялося, що в силу приписів ст. 204 Цивільного кодексу України унеможливлює поставлення під сумнів існування такого правочину, його дійсності та створення відповідних правових наслідків; по-друге, обов`язковість акумулювання всіх майнових спорів до боржника в межах справи про його банкрутство визначена приписами ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, що у відповідності до ст. 30 Господарського процесуального кодексу України встановлює виключну підсудність розгляду таких спорів, а тому відсутні підстави для визнання таких дій позивача (звернення з відповідними позовами, за якими одним із відповідачів виступає особа, відносно якої відкрито провадження у справі про банкрутство, в межах відповідної справи про банкрутство) недобросовісними чи маніпулятивними.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовів ТОВ "Полетехніка" до ТОВ "Оптімусагро Трейд" та ТОВ "ТЛК "Арктика" про стягнення суми завданих збитків: солідарно з обох в межах суми 100 000,00 грн., а в іншій частині - з відповідача-1.

В силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд даного спору покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог до них.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73-74, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" (49033, м. Дніпро, просп. Б.Хмельницького, 122, корп. Е-5, кім. 11, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (04086, м. Київ, вул. Олени Теліги, 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 121В, ) грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" (49033, м. Дніпро, просп. Б.Хмельницького, 122, корп. Е-5, кім. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 121В, ) грошові кошти у розмірі 238 681 429,25 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика" (04086, м. Київ, вул. Олени Теліги, 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 121В, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 177,55 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімусагро Трейд" (49033, м. Дніпро, просп. Б.Хмельницького, 122, корп. Е-5, кім. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 121В, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 847 662,45 грн.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 03.04.2025.

Суддя А.М.Івченко