УХВАЛА

01 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 909/56/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Вронської Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласощі"

на рішення Господарського суду Івано- Франківської області (Малєєва О.В.)

від 12.06.2024

та постанову Західного апеляційного господарського суду (Скрипчук О.С., Кравчук Н.М., Матущак О.І.)

від 05.02.2025 (повний текст складений 19.02.2025)

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСОЩІ",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Галига Петро Яремович,

про визнання недійсним рішення учасника товариства від 27.09.2023 №1/2023, визнання недійсним наказу від 27.09.2023 №26-К/тр та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 63 289, 12 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласощі» (далі - Відповідач, Скаржник) про визнання недійсним рішення учасника товариства від 27.09.2023 №1/2023, визнання недійсним наказу від 27.09.2023 №26-К/тр та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 63 289, 12 грн.

2. Рішенням Господарського суду Івано - Франківської області від 12.06.2024, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №909/56/24, позовні вимоги задоволені повністю.

3. 11 березня 2025 року Скаржник із використанням підсистеми "Електронний суд" подав касаційну скаргу на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 16.06.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №909/56/24, в якій просить:

1) поновити строк на касаційне оскарження та відкрити касаційне провадження за цієї касаційною скаргою;

2) скасувати рішення Господарського суду Івано - Франківської області та постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі Nє909/56/24;

3) ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Позивачки до Відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Галига Петро Яремович, про визнання недійсним рішення учасника товариства від 27.09.2023 №1/2023, визнання недійсним наказу від 27.09.2023 р. №26-К/тр та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 63289,12 грн відмовити у повному обсязі;

4) розглянути клопотання про зупинення та зупинити виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі від 12.06.2024 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №909/56/24 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку;

5) вирішити питання розподілу судових витрат, понесених у зв?язку із розглядом касаційної скарги.

4. Поряд з цим, Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначаючи наступне. Повний текст постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №909/56/24 складено 19.02.2025. Дата отримання Скаржником копії рішення суду апеляційної інстанції є 19.02.2025. Відповідно до вимог статей 288, частини першої статті 116 ГПК України останнім днем строку подання цієї касаційної скарги є 11.03.2025.

5. Відповідно до статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 ГПК України.

6. Повний текст оскаржуваної постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №909/56/24 складено 19 лютого 2025 року, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вищевказану постанову було 11 березня 2025 року, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

7. Касаційну скаргу Скаржник направив до Верховного Суду 11.03.2025, тобто в межах процесуального строку.

8. Отже, оскільки касаційну скаргу подано в межах строку на касаційне оскарження, передбаченого приписами статті 288 ГПК України, клопотання Скаржника залишається без розгляду.

Щодо підстав касаційного оскарження

9. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

10. За змістом частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

11. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

12. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу). Скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести цей висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

13. Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватися, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

14. Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржнику необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до ухвалення незаконного судового рішення. При цьому необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через не дослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

15. Системний аналіз наведених приписів ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу касаційного оскарження судового рішення.

16. Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та / або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статті 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.

17. У тексті касаційної скарги Скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, водночас обґрунтовуючи обрану підставу, Скаржник у тексті касаційної скарги зазначає (дослівно): вважаємо, що і рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/56/24 від 12.06.2024 р., і постанова Західного апеляційного господарського суду у справі №909/56/24 від 05.02.2025 р. прийняті із неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а також як і суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях не застосували норму права з урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, так як відсутній такий висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України).

19. Суд звертає увагу, що Верховний Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, інакше це може свідчити про порушення принципів рівності та змагальності господарського судочинства.

20. Процесуальний закон покладає на Скаржника обов`язок зазначити у касаційній скарзі: 1) норму матеріального та / або процесуального права (статтю, її частину, пункт, підпункт, абзац тощо), яка, на його думку, була неправильно застосована чи порушена судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень; 2) висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваних судових рішеннях; 3) постанову Верховного Суду (дату її ухвалення та номер справи), а також викладений у ній висновок щодо застосування саме цієї норми права, обґрунтування, в чому полягає таке порушення або неправильне застосування; 4) чи є правовідносини в справі, що розглядається, та у справі, у якій Верховний Суд виклав свій висновок, подібними; у чому це полягає.

21. Відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

22. Отже, Скаржник не виконав вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України; для усунення виявлених недоліків Скаржник повинен чітко зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 287 ГПК України, з посиланням на відповідний пункт (пункти) та належним чином обґрунтувати обрану (обрані) підставу (підстави) касаційного оскарження.

23. Крім цього у тексті касаційної скарги заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 12.06.2024 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №909/56/24.

24. Водночас відповідно до приписів статті 294 ГПК України, таке клопотання розглядатиметься Судом у випадку відкриття касаційного провадження.

26. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

27. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом 2 частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

28. Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касацйних скарг, Скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: чітко зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 287 ГПК України, з посиланням на відповідний пункт (пункти) та належним чином обґрунтувати обрану (обрані) підставу (підстави) касаційного оскарження.

29. З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Скаржника на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 12.06.2024 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №909/56/24 без руху.

Керуючись статтями 174, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласощі" на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 12.06.2024 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.02.2025 у справі №909/56/24 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю Ласощі" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Усунути недоліки касаційної скарги, у такий спосіб:

-чітко зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 287 ГПК України, з посиланням на відповідний пункт (пункти) та належним чином обґрунтувати обрану (обрані) підставу (підстави) касаційного оскарження.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю " Ласощі", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г. Вронська