ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2025 р. Справа № 925/546/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Станіка С.Р.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 06.03.2025

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024

повний текст рішення складено та підписано 17.07.2024

у справі № 925/546/23 (суддя Зарічанська З.В.)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання»

про стягнення 2 260 307,52 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" (відповідач) про стягнення 2 260 307,52 грн., з них: пені - 2 194 101,09 грн. та 3% річних - 66 206,43 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині порушення строків поставки товару та в частині повернення попередньої оплати.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.09.2023 у справі № 925/546/23, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26.03.2024 рішення Господарського суду Черкаської області від 14.09.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023у справі № 925/546/23 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.05.2024 прийнято справу № 925/546/23 до провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.06.2024 закрито підготовче провадження у справі № 925/546/23 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 по справі № 925/546/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) штрафні санкції на загальну суму 1 330 530,28 грн. за договором № 616-22(ЦЗ) від 18.10.2022, а також витрати зі сплати судового збору: 19 957,95 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції, 29 936,93 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, 39 915,90 грн. за розгляд справи у суді касаційної інстанції.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що позивачем доведено факт порушення відповідачем зобов`язань за договором в частині порушення строків поставки товару та в частині повернення попередньої оплати, що є підставою для покладення на нього обов`язку сплатити штрафні санкції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 по справі № 925/546/23, 06.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" (через систему "Електронний суд") звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2024, матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" по справі № 925/546/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Шаптала Є.Ю. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2024 справу № 925/546/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Сибіги О.М., суддів Вовка І.В., Гончарова С.А.

22.08.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/546/23.

06.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 925/546/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2024 відкрито апеляційне провадження у справі № 925/546/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 та призначено розгляд справи на 02.10.2024.

20.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та наводить власні на їх спростування, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні 02.10.2024 оголошувалася перерва до 13.11.2024.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з відставкою судді Вовка І.В. та відпусткою судді Гончарова С.А.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2024 справу № 925/546/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Сибіги О.М., суддів Хрипуна О.О., Яковлєва М.Л.

25.11.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 та призначено розгляд справи на 11.12.2024.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з лікарняним судді Хрипуна О.О.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 справу № 925/546/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Сибіги О.М., суддів Станіка С.Р., Яковлєва М.Л.

09.12.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 та призначено розгляд справи на 11.12.2024.

В судовому засіданні 11.12.2024 оголошувалася перерва до 29.01.2025.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2025, в зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який входять до складу колегії суддів і не є головуючим суддею, на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/546/23.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025 для розгляду справи № 925/546/23 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду, у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Станік С.Р., Михальська Ю.Б.

Судове засідання у справі № 925/546/23, яке було призначено на 29.01.2025 не відбулось в зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. з 29.01.2025 на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 прийнято до розгляду справу № 925/546/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 та призначено розгляд справи на 06.03.2025.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 без змін, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно було встановлено Господарським судом Черкаської області та перевірено судом апеляційної інстанції, 18.10.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод спеціального обладнання" (надалі - відповідач, постачальник) укладено договір на закупівлю автомобільних паливозаправників АПЗ-10 № 616-22 (ЦЗ) (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується у 2022 році поставити замовнику товари, зазначені в специфікації, а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент) товару: автопаливозаправник АПЗ-10 на базі шасі ASTRA HD9 4x4, код ДК 021:2015 - 34130000-7 "Мототранспортні вантажні засоби". Кількість товарів в асортименті та цінами згідно з специфікацією (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 3.1., 3.2. договору загальна сума договору складає 48 642 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 0%. Ціна на товар зазначається у специфікації (додаток № 1) із врахуванням тари, упаковки, транспортних та інших витрат. Підставою для оплати вважається рахунок (рахунок-фактура) та накладна постачальника, підписана сторонами.

В пункті 4.5. договору визначено, що товар, що поставляється постачальником, оплачується замовником за попередньо узгодженою обома сторонами ціною відповідно до пункту 3.2 розділу ІІІ договору.

Відповідно до п. 4.6. договору оплата товару здійснюється у такому порядку:

- попередня оплата у розмірі 30% від загальної вартості товару у сумі 14 592 600,00 грн., у тому числі ПДВ - 0%, здійснюється на підставі рахунку-фактури на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання договору сторонами на строк визначений пункті 5.1 розділу 5 цього договору;

- перерахування 70% від загальної вартості товарів у сумі 34 049 400,00 грн., у тому числі ПДВ - 0%, замовником здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі товару за фактично поставлений товар, якщо сума поставки перевищує суму попередньої оплати.

Згідно з п. 5.1. договору постачальник зобов`язаний поставити товари у розпорядження замовника разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору в термін не пізніше 20.11.2022. У разі продовження строку дії режиму військового стану - не пізніше 12.12.2022.

За умовами п. 7.2. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з п. 7.7. договору постачальник за весь час користування чужими коштами з моменту отримання передоплати і до моменту отримання замовником зазначених грошових коштів, сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передоплати, а також, у відповідності до частини другої статті 625 ЦК України, зобов`язаний сплатити зазначену суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період та три проценти річних від простроченої суми.

Договір набирає чинності з дня підписання його уповноваженими на те сторонами і діє до 31.12.2022 (п. 11.1. договору).

У специфікації, яка є додатком № 1 до договору № 616-22 (ЦЗ) від 18.10.2022, сторони визначили, що поставці підлягає товар: автопаливозаправник АПЗ-10 на базі шасі ASTRA HD9 4x4, код ДК 021:2015-34130000-7, у кількості 6 шт., на загальну суму 48 642 000,00 грн.

Згідно виставленого ТОВ "Завод спеціального обладнання" рахунку № СФ-0000027 від 14.10.2022 позивачем перераховано попередню оплату в розмірі 30% від загальної вартості Договору на суму 14 592 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2259 від 24.10.2022.

Листом № 30/11/2022-1 від 30.11.2022 відповідач просив позивача продовжити строк (термін) поставки договору до 19.02.2023. А у разі неможливості продовження термінів поставки просив розірвати договір та надати реквізити для повернення отриманої попередньої оплати.

У відповідь на цей лист позивач листом від 08.12.2022 № 70/8346-22Вих повідомив відповідача про неможливість продовження строку поставки товару у зв`язку із закінченням бюджетного року та надав реквізити для повернення коштів попередньої оплати.

На підставі платіжних доручень від 12.12.2022 № 2516 на суму 6 201 885,00 грн., від 20.12.2022 № 2574 на суму 4 012 965,00 грн., від 26.12.2022 № 2586 на суму 1 459 260,00 грн., від 30.12.2022 № 3895на суму 2 918 520,00 грн. відповідач повернув позивачу попередню оплату. Загальна сума повернутої попередньої оплати становить 14 592 600,00 грн.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2022 сторони дійшли згоди розірвати договір № 616-22 (ЦЗ) від 18.10.2022.

Посилаючись на порушення відповідачем умов договору № 616-22 (ЦЗ) від 18.10.2022 позивачем нараховано та заявлено до стягнення неустойку на підставі пунктів 7.2., 7.7. договору, а також 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Причиною виникнення спору стало питання щодо наявності/відсутності підстав для стягнення неустойки та 3% річних за невиконання договору, зокрема, в частині строків поставки товару та в частині повернення попередньої оплати.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, 18.10.2022 між позивачем, як замовником, та відповідачем, як постачальником, укладено договір на закупівлю автомобільних паливозаправників АПЗ-10 № 616-22 (ЦЗ), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався у 2022 році поставити замовнику товари, зазначені в специфікації (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач здійснив попередню оплату товару на суму 14 592 600,00 грн. (30% від загальної вартості товару), що підтверджується платіжним дорученням № 2259 від 24.10.2022.

Відповідно до пункту 5.1. договору товар повинен бути поставлений замовнику в термін не пізніше 20.11.2022, а у разі продовження строку дії режиму військового стану - не пізніше 12.12.2022.

Судом встановлено, що 30.11.2022 відповідач звернувся до позивача з листом № 30/11/2022-1 з проханням продовжити строк (термін) поставки договору до 19.02.2023, а у разі неможливості продовження термінів поставки просив розірвати договір та надати реквізити для повернення отриманої попередньої оплати.

Листом від 08.12.2022 № 70/8346-22Вих позивач повідомив відповідача про неможливість продовження строку поставки товару у зв`язку із закінченням бюджетного року та надав реквізити для повернення коштів попередньої оплати.

В пункті 7.6. договору визначено, що у випадку перерахування замовником коштів на умовах передоплати та не виконання постачальником своїх зобов`язань за договором, що призвело до його розірвання замовником, сума коштів, на яку не виконане зобов`язання, повертається замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня повідомлення замовником постачальника про розірвання договору. У цьому випадку сторони погоджуються, що у постачальника виникає перед замовником відповідне грошове зобов`язання.

Виходячи з умов п. 5.1., 7.6. договору, відповідач зобов`язаний повернути позивачу попередню оплату до 19.12.2022 включно.

Як свідчать матеріали справи, відповідач повернув позивачу попередню оплату на суму 14 592 600,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 12.12.2022 № 2516 на суму 6 201 885,00 грн., від 20.12.2022 № 2574 на суму 4 012 965,00 грн., від 26.12.2022 № 2586 на суму 1 459 260,00 грн., від 30.12.2022 № 3895на суму 2 918 520,00 грн.

З наведеного слідує, що попередню оплату в сумі 6 201 855,00 грн. відповідачем повернуто в межах встановленого договором строку, решту попередньої оплати відповідачем повернуто з порушенням встановленого строку.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач порушив своє зобов`язання в частині порушення строків поставки товару та в частині повернення попередньої оплати.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

В п. 7.7. договору визначено, що постачальник за весь час користування чужими коштами з моменту отримання передоплати і до моменту отримання замовником зазначених грошових коштів, сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передоплати, а також, у відповідності до частини другої статті 625 ЦК України, зобов`язаний сплатити зазначену суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період та три проценти річних від простроченої суми.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.

Суд першої інстанції, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку пені підставі п. 7.7. договору, дійшов обґрунтованого висновку, що правомірним є стягнення з відповідача пені у розмірі 1 103 440,43 грн.

Перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку інфляційних втрат, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що правомірним є стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 160 883,42 грн.

Також здійснивши перевірку правильності здійснення розрахунку 3% річних, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що правомірним є стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 66 206,43 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені на підставі п. 7.2. договору у розмірі 826 914,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як зазначалося судом, у зв`язку з неможливістю виконання відповідачем зобов`язань по поставці товару у встановлений договором строк, укладений між сторонами договір було розірвано.

Матеріали справи свідчать, що у листі від 08.12.2022 № 70/8346-22Вих позивач просив повернути попередню оплату.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеного слідує, що звернувшись до відповідача з вимогою про повернення попередньої оплати, позивач втратив право вимагати поставки товару, тому що такі вимоги є взаємовиключними.

Таким чином, за відсутності основного зобов`язання (поставки товару після обрання покупцем варіанта поведінки - отримання попередньої оплати), відсутнє і додаткове зобов`язання у вигляді сплати пені, що визначена у п. 7.2. договору за невиконання основного зобов`язання (поставки товару).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені на підставі п. 7.2. договору у розмірі 826 914,00 грн.

Щодо доводів скаржника, що судом першої інстанції не було вирішено питання про можливість зменшення розміру пені, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначені наведеною нормою положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених ст. 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення.

При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Судом встановлено, що ТОВ «Завод спеціального обладнання» з клопотанням про зменшення розміру пені до суду першої інстанції не зверталося, тому питання зменшення розміру пені судом першої інстанції не вирішувалося.

Встановивши обставини даної справи та надавши відповідну правову оцінку зібраним у справі доказам, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилаються в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» слід відмовити, а рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод спеціального обладнання» на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 у справі № 925/546/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 08.07.2024 у справі № 925/546/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст.ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Матеріали справи № 925/546/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.03.2025.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді Ю.Б. Михальська

С.Р. Станік