ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/7746/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Булгакової І.В., Ємця А.А.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Востоктранслогістика» (особа, яка не брала участі у справі)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 (суддя Євсіков О.О. - головуючий, судді: Корсак В.А., Алданова С.О.)

у справі № 910/7746/20

за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Вайт Енерджі» (далі - ТОВ «Вайт Енерджі»),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Візард» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Візард»); товариство з обмеженою відповідальністю «Плейсмент» (далі - ТОВ «Плейсмент»); ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),

про стягнення 140 000,00 грн,

та за зустрічним позовом ТОВ «Вайт Енерджі»

до ПАТ «Фідобанк»

про визнання протиправним та скасування рішення про нікчемність договору та визнання зобов`язання припиненим.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2020 року ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Вайт Енерджі» про стягнення 140 000,00 грн заборгованості за кредитним договором від 10.12.2015 № 1092015Г-Ю-1 та генеральною кредитною угодою від 10.12.2015 № 1092015Г-Ю.

У зустрічному позові ТОВ «Вайт Енерджі» просило суд визнати протиправним та скасувати рішення від 27.11.2019 № 3 про визнання нікчемними правочинів та визнання припиненим зобов`язання за кредитним договором від 10.12.2015 № 1092015Г-Ю-1 та за генеральною кредитною угодою від 10.12.2015 № 1092015Г-Ю.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.11.2020 зі справи № 910/7746/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021, у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

У грудні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Востоктранслогістика» (особа, яка не брала участі у справі, далі - ТОВ «Востоктранслогістика») через представника (адвоката Святецького Д.В.) звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, зокрема просило суд: поновити строк на апеляційне оскарження; рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі № 910/7746/20, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021 та відповідну постанову скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2024 зі справи апеляційну скаргу ТОВ «Востоктранслогістика» залишено без руху, надано товариству строк 10 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів реєстрації Електронного кабінету ТОВ «Востоктранслогістика» в ЄСІКС. Скаржника повідомлено про те, що у разі невиконання вимог ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною та буде повернута скаржнику.

Від представника ТОВ «Востоктранслогістика» (адвоката Святецького Д.В.) 14.01.2025 через Електронний суд (документ сформований у системі 13.01.2025) до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення щодо усунення недоліків апеляційної скарги (заява про продовження строків), в яких представник повідомив суд, зокрема про те, що директор ТОВ «Востоктранслогістика» ОСОБА_2 помер, а іншої уповноваженої особи на отримання кваліфікованого електронного підпису від імені товариства наразі немає. За доводами скаржника, 100% статутного капіталу ТОВ «Востоктранслогістика» належить компанії - резиденту Кіпру, зміна органу управління є довготривалим процесом, який пов`язаний зі збором необхідної документації, процедура чого співпала із кібератакою на реєстри України, що, у тому числі, зумовило припинення вчинення будь-яких реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У поясненнях представник скаржника також просив суд продовжити строк на усунення недоліків апеляційної скарги, визначених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2024, на два тижні, у зв`язку з тим, що існують об`єктивні обставини, за яких відсутня можливість оперативної реєстрації «Електронного кабінету» в ЄСІКС, адже первісно є необхідним призначення нового директора та отримання ним кваліфікованого електронного підпису юридичної особи, процедура чого триває і має бути в цілому завершена за декілька тижнів.

Через Електронний суд 20.01.2025 (документ сформований у системі 19.01.2025) до апеляційної інстанції від керівника ТОВ «Востоктранслогістика» Передерія Д.В. надійшла заява, згідно з якою товариство, зокрема просило суд:

- поновити пропущений строк на усунення визначених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2024 недоліків;

- врахувати реєстрацію ТОВ «Востоктранслогістика» Електронного кабінету в ЄСІКС;

- відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Востоктранслогістика» на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі № 910/7746/20;

- рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі № 910/7746/20, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2021, та відповідну постанову скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 зі справи відмовлено в задоволенні заяви представника ТОВ «Востоктранслогістика» (адвоката Святецького Д.В.) про продовження строку на усунення недоліків, визначених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2024; апеляційну скаргу ТОВ «Востоктранслогістика» на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2020 у справі № 910/7746/20 з доданими документами повернуто заявнику без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ТОВ «Востоктранслогістика» оскаржило ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 про повернення апеляційної скарги в касаційному порядку.

У касаційній скарзі ТОВ «Востоктранслогістика», з посиланням на неправильне застосування судом попередньої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги скасувати.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції приписів статті 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 4, 50 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що призвело до позбавлення ТОВ «Востоктранслогістика» права на судовий захист.

За доводами скаржника, суд апеляційної інстанції не розглянув питання, поставлене заявником, щодо поновлення строків на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду. Скаржник зазначає, що неврахування судом об`єктивних обставин справи та ігнорування питання про поновлення строків на усунення недоліків, зазначених в ухвалі, є по своїй суті формальним підходом суду до положень національного законодавства, що розцінюється не інакше, як відмова у доступі до правосуддя.

Доводи інших учасників справи

Від ТОВ «Фінансова компанія «Візард» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останнє проти доводів касаційної скарги заперечило, просило Суд оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзивів на касаційну скаргу.

3. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Предметом касаційного оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 зі справи про повернення апеляційної скарги.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Відповідно до приписів пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з конституційних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

У рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства - спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абзац 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини названого рішення).

Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абзац 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Тобто реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм.

Так, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - ГПК України, відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Статтею 258 ГПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги.

За змістом пункту 2 частини першої статті 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути, зокрема зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку та електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За змістом частин першої, другої статті 174 ГПК України, з урахуванням положень частин другої, шостої статті 260 цього Кодексу, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом частини другої статті 260 та частини четвертої статті 174 ГПК України, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається судом апеляційної інстанції, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений судом строк.

Залишаючи апеляційну скаргу ТОВ «Востоктранслогістика» без руху, апеляційний суд, керуючись статтею 174 ГПК України, надав відповідачу строк у 10 днів (з дня отримання копії ухвали) на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме зазначено про те, що скаржнику необхідно надати докази реєстрації Електронного кабінету ТОВ «Востоктранслогістика» в ЄСІКС.

Оскільки у встановлений строк скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, визначені ухвалою суду від 27.12.2024, подана апеляційна скарга повернута скаржнику. При цьому судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні заяви представника скаржника (адвоката Святецького Д.В.) про продовження строку на усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 27.12.2024.

В аспекті наведеного Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу суду від 27.12.2024 про залишення апеляційної скарги без руху доставлено представнику скаржника - адвокату Святецькому Д.В. в його Електронний кабінет 27.12.2024 о 19:05, а, отже, в силу приписів частини шостої статті 242 ГПК України ухвала вважається врученою 30.12.2024 (у перший робочий день після 28.12.2024). Десятиденний строк для усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 27.12.2024, сплив 09.01.2025 о 24:00.

Дослідивши письмові пояснення скаржника щодо усунення недоліків апеляційної скарги, заяву про продовження строків, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що нормами ГПК України не передбачено додаткові строки для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки приписами частини другої статті 174 ГПК України закріплено крайній процесуальний строк на усунення недоліків заяви/скарги, який не може бути продовжено судом у порядку частини другої статті 119 ГПК України, тому що його максимальна межа визначена ГПК України.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з приписами ГПК України, оскільки у випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ГПК України, суд не наділений повноваженнями продовжити строк понад встановлений процесуальним законом строк. Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Так, у частині другій статті 174 ГПК України імперативно закріплений процесуальний строк на усунення недоліків заяви (скарги), що становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви (скарги) без руху. При цьому, зазначений строк є строком, встановленим законом, відповідно не може бути продовженим судом відповідно до частини другої статті 119 ГПК України, оскільки його максимальна (гранична) межа визначена Законом - ГПК України, а може бути поновленим судом лише за заявою учасника, якщо суд визнає причини його пропуску поважними. Строк, встановлений законом, не може бути поновлений судом з власної ініціативи.

Подібні висновки Верховного Суду викладені, зокрема у постановах від 08.02.2023 у справі № 908/2087/21, від 05.10.2023 у справі № 907/20/23, від 29.02.2024 у справі № 914/2450/22 (914/2413/23), від 21.10.2024 у справі № 923/1188/21.

Водночас судом апеляційної інстанції не враховано те, що до постановлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали від 21.01.2025, скаржник звернувся до суду із заявою (документ сформований у системі Електронний суд 19.01.2025) про усунення недоліків, в якій (заяві) повідомив суд про реєстрацію ТОВ «Востоктранслогістика» Електронного кабінету в ЄСІКС (як установлено судом апеляційної інстанції реєстрація відбулася 17.01.2025) та просив суд поновити пропущений строк на усунення визначених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2024 недоліків.

За змістом частин першої та четвертої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Проте, дійшовши передчасного висновку, що належить вирішити лише питання про продовження процесуального строку (за заявою скаржника) на виправлення недоліків апеляційної скарги, апеляційний суд не розглянув питання про поновлення процесуального строку (за заявою скаржника) на усунення недоліків апеляційної скарги та з цією метою не встановлював існування підстав для поновлення строку, а повернув апеляційну скаргу скаржнику.

З наведених вище висновків виходила й об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.12.2018 зі справи № 904/5995/16, скасовуючи ухвалу апеляційного господарського суду про повернення апеляційної скарги.

З огляду на викладене, Суд відхиляє доводи ТОВ «Фінансова компанія «Візард», викладені у відзиві на касаційну скаргу, щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, визначені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції, та з урахуванням положень пункту 2 частини першої статті 308 та статті 310 ГПК України, доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не розглянуто заяву скаржника про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, оскаржувана ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії розгляду заяви скаржника про поновлення процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Водночас Верховний Суд зазначає, що оцінка поважності причин пропуску строку, наведених скаржником за змістом касаційної скарги, Судом не здійснюється та належить до повноважень суду апеляційної інстанції при розгляді відповідної заяви скаржника про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Верховний Суд, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому Верховний Суд окремо звертає увагу на те, що положення чинного ГПК України не містять застережень щодо обов`язку та права суду на залишення касаційної скарги без розгляду у разі недодержання скаржником положень 291 ГПК України. Близька за змістом правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 20.03.2023 зі справи № 925/1372/21.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи скаржника за результатами касаційного розгляду знайшли своє підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

За таких обставин, з огляду на доводи касаційної скарги, Суд вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу частково, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії розгляду заяви скаржника про поновлення процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Судові витрати

На підставі статті 129, підпункту 4 частини першої статті 315 ГПК України Верховний Суд не розподіляє судові витрати, оскільки не змінює рішення, не скасовує та не ухвалює нове рішення.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Востоктранслогістика» задовольнити частково.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2025 у справі № 910/7746/20 скасувати.

3. Справу № 910/7746/20 направити до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя А. Ємець