ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

01 квітня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/1760/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Колоколова С.І.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на її подання Приватного підприємства ФРОГ Агросервіс

на рішення Господарського суду Одеської області

від 28 червня 2024 року (повний текст складено 28.06.2024)

у справі № 916/1760/24

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України Чорноморської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрації морського порту Чорноморськ)

до відповідача: Приватного підприємства ФРОГ Агросервіс

про стягнення шкоди у розмірі 2 072 435,98 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області 28.06.2024 у справі №916/1760/24 (суддя Петренко Н.Д.) позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України Чорноморської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрації морського порту Чорноморськ) задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Приватного підприємства ФРОГ Агросервіс на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України Чорноморської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрації морського порту Чорноморськ) шкоду у розмірі 2 072 435,98 грн. та судовий збір у розмірі 24 869,23 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство "ФРОГ Агросервіс" звернулось 24.03.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 року по справі № 916/1760/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України Чорноморської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрації морського порту Чорноморськ) до відповідача Приватного підприємства ФРОГ Агросервіс про стягнення шкоди у розмірі 2 072 435,98 грн.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішенням Господарського суду Одеської області 28.06.2024 у справі №916/1760/24, з посиланням на наступне.

01.01.2023 ПП «Фрог Агросервіс» було прийнято наказ № 14/6-ОК «про дистанційну роботу» та на підприємстві залишився лише один працівник в особі діючого директора. Директором ПП «Фрог Агросервіс» в паперовій формі рішення суду відповідачем не отримувалося, представнику не вручалося під підпис. Відносно наявного електронного кабінету в ЄСІТС скаржник зазначає, що керівник для входу до корпоративної пошти підприємства, а також для доступу до електронного кабінету використовував смартфон RedmiNote8t, в якому були збережені усі логіна та паролі. Директор ПП «Фрог Агросервіс» Гулієва Наталя Вікторівна знаходилась та працювала дистанційно у себе вдома у місті Очаків, Миколаївської області. З 24 лютого 2022 року м. Очаків перебуває під обстрілами РФ, розташований за 5-7 кілометрів від тимчасово окупованого Кінбурнського півострова. За цей час у місті пошкоджено 80 відсотків об`єктів інфраструктури та житлових будинків. Також скаржник звертає увагу на те, що російські війська найчастіше атакують FPV-дронами, а також з артилерії. Попри обстріли, у населеному пункті станом на березень 2025 року живе близько восьми тисяч людей. Відповідно до загальнодоступних джерел, 2024 рік став одним із найважчих для енергосистеми України через масовані атаки, які не лише спричинили дефіцит електроенергії, але й вимагали тривалих обмежень споживання для населення електричної енергії. Після кількох масованих обстрілів росії по енергосистемі України "Укренерго" вимушене було запровадити контрольовані аварійні відключення світла в усіх регіонах України. Компанія ввела аварійні вимкнення з 14 травня, а з 16 запровадила графіки відключень, довівши до всіх областей ліміт споживання. Крім того, станом на момент розгляду справи м. Очаків вважався найнебезпечнішим місцем на Миколаївщині через регулярні артилерійські обстріли. У період з квітня по червень 2024 року за місцем проживання ОСОБА_1 у зв`язку із постійними обстрілами, атаками тривалий час була відсутня електроенергія, відсутність зв`язку та інтернету спричинило неможливість користування смартфоном протягом тривалого проміжку часу, адже всі зусилля були направлені на те, щоб лише вижити в умовах, що склались. Таким чином, ОСОБА_1 не мала можливості дізнатись про наявність судової справи з вищевикладених причин. Також апелянт звертає увагу на те, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1 КК України. У вищезазначеному кримінальному проваджені під час здійснення досудового розслідування працівниками поліції 23.08.2024 року було проведено обшук за місцем проживання керівника ПП «Фрог Агросервіс» ОСОБА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено сматфон RedmiNote8t у керівника ПП «Фрог Агросервіс» - ОСОБА_1 . Ухвалою Київського районного суду від 30.08.2024 року по справі № 947/19047/24, провадження № 1-кс/947/11429/24 накладено арешту на вилучений 23.08.2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 мобільний телефон НОМЕР_1 із забороною відчуження, розпорядження та користування. Отже, єдиним шляхом доступу до Електронного суду міг слугувати лише смартфон, який був вилучений у рамках кримінального провадження № 0000077 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 243, ч. 2 ст. 364-1 КК України. Керівник ПП «Фрог Агросервіс» вперше дізналася про ухвалене рішення під час телефонної розмови на початку березня 2025 з приватним виконавцем, який повідомив про його наявність та відкриття виконавчого провадження. Дізнавшись про судову справу, керівник ПП «Фрог Агросервіс» звернулася до адвоката та уклала з ним договір про надання правової допомоги. Адвокат, подав заяву про надання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді. У результаті повний текст судового рішення став доступним лише 04.03.2025, коли адвокат ознайомився з матеріалами справи. Апелянт не мав інших представників, і жодна інша особа в інтересах відповідача не зверталася до суду для отримання рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 у справі №916/1760/24.

26.03.2025 від представника позивача надійшли заперечення проти поновлення строку на апеляційне оскарження.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 24.03.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Колоколова С.І.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства ФРОГ Агросервіс було відкладене до надходження витребуваних цією ж ухвалою з Господарського суду Одеської області матеріалів справи №916/1760/24 до суду апеляційної інстанції.

28.03.2025 матеріали справи №916/1760/24 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ознайомившись з поданими матеріалами апеляційної скарги та розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Положенням ч.2 п.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що документи, які підтверджують сплату судового збору надаються до суду у встановленому порядку та розмірі.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної вимоги майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір визначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є майнова вимога про стягнення шкоди у розмірі 2 072 435,98 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуючи рішення місцевого господарського суду, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 46629,81 грн. ((2 072 435,98 грн. * 1,5%) * 150%).

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Колегія суддів враховує, що апеляційна скарга подана скаржником через систему Електронний суд, а відтак слід застосувати коефіцієнт 0,8.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 у справі №916/1760/24 сплаті підлягає судовий збір у розмірі 37303,85 грн. (46629,81 грн. * 0,8).

Дослідивши апеляційну скаргу Приватного підприємства ФРОГ Агросервіс на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 у справі №916/1760/24, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що апелянтом не надано жодних доказів сплати судового збору за подання відповідної апеляційної скарги у встановленому законодавством порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі, з урахуванням положень ст. 42 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Положеннями ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Таким чином, належними доказами відправлення учаснику справи копії апеляційної скарги та доданих до неї документів є: 1) документи, що підтверджують надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, або 2) опис вкладення у поштове відправлення та документи, що підтверджують надання поштових послуг.

При цьому, судова колегія зазначає, що положення статті 259 Господарського процесуального кодексу України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України в частині того, кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує на тому, що наведена у п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України вимога щодо надання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

Дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції полягає, серед іншого і в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах.

Не повідомлений належним чином учасник справи позбавлений можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу. Крім того, неповідомлення учасника справи про звернення з апеляційною скаргою порушує його процесуальні права, принципи рівності усіх учасників судового процесу та змагальності сторін, закріплені у ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком заявника апеляційної скарги.

Однак, скаржником не надано доказів надсилання копії апеляційної скарги на адресу Чорноморської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ).

Таким чином, не повідомлення Чорноморської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту Чорноморськ) про звернення скаржника до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 суперечить нормам Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, частина 2 статті 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Щодо клопотання апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 у даній справі.

Згідно із ч. 3 ст. 2 ГПК України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є одним із принципів господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, останній має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, за умови подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту судового рішення (положення ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 був 19.07.2024. Після цієї дати процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Однак, апеляційна скарга направлена апелянтом безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду лише 24.03.2025, тобто з пропуском, передбаченого чинним процесуальним кодексом України строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

За змістом положень ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків урегульовано нормами ст. 119 ГПК України, згідно із ч. 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку у розумінні положень ст. 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є по суті пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Можливість поновлення судом пропущеного строку на оскарження судового рішення не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку і має здійснюватися лише за умови наведення відповідних причин, які дають правові підстави вважати, що пропуск строку мав місце з об`єктивних, незалежних від волі заявника причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення заявником, і такі причини мають зазначатися судом у відповідному процесуальному документі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2023 у справі № 40/223-05.

Як вже зазначалось, разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши обставини, зазначені апелянтом в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 у справі №916/1760/24 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваного рішення суду від 28.06.2024 надіслана та доставлена Приватному підприємству "ФРОГ Агросервіс" та отримано одержувачем 28.06.2024, про що свідчить відповідна довідка від 01.07.2024 про доставку електронного документу, яка наявна у матеріалах справи (том 2, а.с. 12).

Положеннями пункту 2. ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, Приватному підприємству "ФРОГ Агросервіс" щонайменше з 28.06.2024 було відомо про прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення суду.

Згідно з ч.5 ст.6 ГПК України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч. 7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

В своєму клопотанні відповідач посилається на те, що не отримував рішення суду, а також що повістки та судові рішення в паперовій формі йому не надсилалися. Крім того, зазначає про те, що керівник підприємства не має доступу до електронного кабінету.

В даному випадку, відповідач безпідставно посилається на те, що не отримував рішення суду, оскільки він зареєстрований у Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі (ЄСІТС), що встановлено судом першої інстанції.

Як вже зазначалось, відповідно до ч. 5, 7 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, а також п. 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, всі процесуальні документи, включаючи судові рішення, надсилаються учасникам судового процесу до їхнього електронного кабінету. Надсилання рішень у паперовій формі не є обов`язковим, а можливість отримати паперову копію надається лише за окремою заявою, яку відповідач не подавав.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 916/3188/16, від 23.11.2018 у справі №10/17-3639-2011, від 22.08.2019 у справі №922/85/18, від 19.09.2019 у справі №922/1775/16).

Здійснивши запит на отримання інформації про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у Приватного підприємства "ФРОГ Агросервіс" (відповідь №8600595 додано до матеріалів справи) колегією суддів встановлено, що ПП "ФРОГ Агросервіс" має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС (дата реєстрації 29.03.2024 о 09:46), а отже всі процесуальні документи, зокрема судові рішення, надсилалися до його електронного кабінету у встановленому законом порядку.

В якості підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач вказує на те, що керівник ПП «Фрог Агросервіс» вперше дізналася про ухвалене рішення під час телефонної розмови на початку березня 2025 з приватним виконавцем, який повідомив про його наявність та відкриття виконавчого провадження.

Слід зазначити, що 30.07.2024 приватним виконавцем було направлено на адресу відповідача постанову про відкриття виконавчого провадження по справі № 916/1760/24, що також підтверджує, що відповідач повинен був дізнатися про вказане рішення набагато раніше.

Наведені вище обставини спростовують також доводи відповідача, що апелянт не мав інших представників, і жодна інша особа в інтересах відповідача не зверталася до суду для отримання рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 у справі №916/1760/24.

Твердження відповідача, що у період з квітня по червень 2024 року за місцем проживання ОСОБА_1 у зв`язку із постійними обстрілами, атаками тривалий час була відсутня електроенергія, відсутність зв`язку та інтернету спричинило неможливість користування смартфоном протягом тривалого проміжку часу, адже всі зусилля були направлені на те, щоб лише вижити в умовах, що склались також є недостовірним та таким, що підлягає відхиленню при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З наведених обставин вбачається, що твердження відповідача про відсутність доступу до електронного кабінету в ЕСІТС не відповідає дійсності, оскільки відповідач фактично користується електронним кабінетом, документи доставляються до нього.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суб`єктивні труднощі організаційного характеру не можуть бути підставою для поновлення строку (ухвала КГС ВС від 11.03.2024 у справі №916/3057/23), а неотримання кореспонденції через власну бездіяльність не є поважною причиною пропуску строку.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суд від 04 квітня 2023 року по справі № 916/3104/21 судом вказано, що посилання скаржника на відсутність електропостачання, то з позиції Верховного Суду такі обґрунтування не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник жодним чином не обґрунтовує, яким чином відключення електроенергії саме по собі призвело до неможливості вчасно звернутися з касаційною скаргою. Оскільки наведені обставини не обґрунтовані належними доказами, вони не можуть вважатися причиною, яка дійсно б перешкоджала звернутися в передбачений законом строк до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

В даному випадку в період з квітня 2024 року електроенергія не була відсутня безперервно були періоди, коли електропостачання відновлювалося. Для прикладу за даними інтернет-порталу Миколаївобленерго за період з 02.07.2024 по 05.07.2024 та з 08.07.2024 по 11.07.2024 сумарний час відсутності електропостачання становить ~54 години 15 хвилин.

Таким чином, доводи відповідача щодо неможливості реалізації своїх процесуальних прав через відсутність електроенергії слід визнати необґрунтованими, суперечливими та такими, що не підтверджуються жодними належними доказами.

Твердження відповідача про те, що під час здійснення досудового розслідування працівниками поліції 23.08.2024 року було проведено обшук за місцем проживання керівника ПП «Фрог Агросервіс» та вилучено смартфон RedmiNote8t у керівника ПП «Фрог Агросервіс» - ОСОБА_1 , який за його твердженням був єдиним шляхом доступу до Електронного суду міг слугувати лише смартфон також є безпідставними.

Саме твердження про те, що доступ був можливий лише через смартфон RedmiNote8t є бездоказовим та недостовірним. Доступ до електронного кабінету Електронного суду здійснюється шляхом використання кваліфікованого електронного підпису, а не лише через смартфон, а поновлення КЕП є стандартною процедурою.

Як вже зазначалось суб`єктивні труднощі організаційного характеру не можуть бути підставою для поновлення строку (ухвала КГС ВС від 11.03.2024 у справі №916/3057/23).

Крім того, як вказує відповідач вилучення відбулось 23.08.2024, а рішення по справі доставлено до кабінету відповідача 28.06.2024, отже між моментом отримання оскаржуваного рішення та вилученням телефону пройшло достатньо часу для того щоб відповідач мав можливість отримати рішення.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що несвоєчасне подання апеляційної скарги залежало виключно від волевиявлення та суб`єктивної поведінки самого скаржника, який несе ризик вчинення або не вчинення певної процесуальної дії, а причини, викладені в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, не являються поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 258 Господарського процесуального кодексу, застосовуються положення ст. 174 Господарського процесуального кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що з урахуванням приписів ч. 4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Також суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів ч. ст. 261 Господарського процесуального кодексу України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства ФРОГ Агросервіс на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2024 у справі №916/1760/24 залишити без руху.

2. Встановити Приватному підприємству ФРОГ Агросервіс строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, шляхом подання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками Чорноморській філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрації морського порту Чорноморськ) та вмотивоване клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду із з зазначенням обставин та надання доказів пропуску строку на апеляційне оскарження, внаслідок виникнення обставин непереборної сили (в якій вказати інші підстави для поновлення строку), протягом 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити Приватному підприємству ФРОГ Агросервіс, що якщо заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або якщо вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Г.І. Діброва

Суддя С.І. Колоколов