ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

02 квітня 2025 року Справа № 915/187/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участю секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Н АВТО (, м. Миколаїв, вул. Троїцька, 159/1),

ініціюючий кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю МАНІ ФЛОУ (, 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3-А, вхід Б, 3 поверх, офіс № 8),

кредитор: Головне управління ДПС у Миколаївській області (; вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв)

кредитор: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю БАВАРИЯ ЮГ (, м. Миколаїв, вул. Троїцька, 159/1)

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю УКРАЇНОЧКА (, м. Миколаїв, пр. Миру, 2Д/2)

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю М МОТОРС (, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Мішково-Погорілове, вул. Котика Валі, 7)

кредитор: Приватне акціонерне товариство СІГМА-СПОРТ (, м. Миколаїв, пр. Центральний, 93-В)

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю ЮСК-НИКО-ПЛЮС (, м. Миколаїв, пр. Центральний, 93-В)

кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю КАФЕЕСТ (, м. Миколаїв, вул. Озерна, 3, кв. 120)

ліквідатор: арбітражний керуючий Фоменко Мілена Сергіївна

за участі представників учасників справи:

від кредитора ОСОБА_1 Дубровний М.О.;

від кредитора ТОВ МАНІ ФЛОУ Михайлов Г.В.,

ліквідатор арбітражний керуючий Фоменко М.С.,

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Н АВТО.

20.02.2025 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2025 про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство ТОВ Н АВТО.

Ухвалою суду від 24.02.2025 судове засідання у справі для розгляду клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2025 призначено на 21 березня 2025 року о 10:30 год. Заявою від 20.03.2025 арбітражний керуючий Фоменко М.С. клопотала про відкладення на іншу дату судового засідання, призначене на 21.03.2025 о 10:30 год. 21.03.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 02 квітня 2025 року о 10:45 год.

01.04.2025 ліквідатором Фоменко М.С. подано до суду заперечення на клопотання ОСОБА_1 про відсторонення арбітражного керуючого. Ліквідатор вважає, що подане скаржником клопотання, слід розцінювати як тиск скаржника на ліквідатора, з метою здійснення ліквідатором дій, які на думку скаржника є доцільними; твердження скаржника про неповноту дій ліквідатора ТОВ «Н Авто» є передчасним та безпідставним, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

01.04.2025 ліквідатором подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копій протоколів комітету кредиторів ТОВ Н АВТО від 03.01.2025, від 03.05.2024, від 03.06.2024, від 03.07.2025, від 04.03.2024, від 04.11.2024, від 04.12.2024, від 05.04.2024, від 06.09.2024.

02.04.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю УКРАЇНОЧКА та Приватним акціонерним товариством СІГМА-СПОРТ подано до суду заперечення щодо клопотання ОСОБА_1 . Кредитори просять суд відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора.

02.04.2025 ліквідатором подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи протоколу комітету кредиторів від 14.06.2024 на підтвердження зазначеної у запереченнях на клопотання ОСОБА_1 обставини відмови комітету кредиторів від надання коштів на сплату судового збору.

02.04.2025 ліквідатором подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії протоколу комітету кредиторів ТОВ «Н Авто» від 04.10.2024.

Учасники провадження у справі про банкрутство належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав клопотання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора з підстав викладених у клопотанні. Представник ТОВ МАНІ ФЛОУ заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_1 від 19.02.2025. Арбітражний керуючий Фоменко М.С. проти задоволення клопотання ОСОБА_1 заперечує з підстав, викладених у письмових запереченням від 01.04.2025.

На підставі ст. 233 ГПК України судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Постановою від 02.02.2024 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю Н АВТО () визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю Н АВТО () арбітражного керуючого Фоменко Мілену Сергіївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 2 від 08.02.2013).

Клопотанням від 19.02.2025 кредитор ОСОБА_1 просить суд відсторонити арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство ТОВ Н АВТО.

Клопотання обґрунтовано посиланням на норми ст. 12, 28, 42, 61 Кодексу України з процедур банкрутства та мотивовано тим, що ліквідатор нехтуючи інтересами кредиторів у справі не вжив заходів до повернення майна, яке вибуло з власності банкрута за заниженою ціною, у підозрілий період, без сплати грошових коштів та поза волею власника основного майна, а саме: будівлі автосалону за станцією технічного обслуговування загальною площею 3094,2 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Арбітражний керуючий Фоменко М.С. заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_1 про відсторонення арбітражного керуючого. Ліквідатор вважає, що подане скаржником клопотання, слід розцінювати як тиск скаржника на ліквідатора, з метою здійснення ліквідатором дій, які на думку скаржника є доцільними; твердження скаржника про неповноту дій ліквідатора ТОВ Н АВТО є передчасним та безпідставним, а клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

В обґрунтування своїх заперечень арбітражний керуючий Фоменко М.С. посилається на те, що в межах справи про банкрутство ТОВ Н АВТО розглядалась справа № 915/187/22(915/136/24), на яку посилається скаржник в поданому клопотанні. Предметом спору у даній справі було визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ Н АВТО, оформленого протоколом №08/21 від 13.08.2021 про продаж нерухомого майна, що належить ТОВ Н АВТО та уповноваження директора на укладення та підписання договору купівлі-продажу. Підставою позову було те, що учасник ТОВ Н АВТО ОСОБА_1 не був повідомлений про скликання загальних зборів учасників ТОВ Н АВТО, про порядок денний зборів та не був особисто присутній на зборах, які відбулись 13.08.2021, а отже, рішення загальних зборів ТОВ Н АВТО є недійсним. Проте, в межах справи № 915/187/22(915/136/24) позивачем не доведено того, що ОСОБА_1 не був повідомлений про скликання загальних зборів учасників ТОВ Н АВТО, про порядок денний зборів та не був особисто присутній на зборах, які відбулись 13.08.2021.

Саме по собі твердження скаржника про те, що майно вибуло поза волею ТОВ Н АВТО (без дійсного рішення загальних зборів учасників) не є доказом в розумінні ГПК України та не є підставою для звернення до суду.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 про невжиття ліквідатором заходів до витребування майна арбітражний керуючий Фоменко М.С. зазначає, що в межах справи про банкрутство ТОВ Н АВТО 21.06.2023 звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ТОВ Клонтіс, ТОВ Страхова компанія Гардіан, треті особи без самостійних позовних вимог на стороні відповідача: ТОВ Аман Тревел, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, в якій просило суд: визнати недійсним рішення загальних зборів учасників, оформленого протоколом №08/21 від 13.08.2021; визнати недійсним договір купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна нежитлової будівлі автосалону із станцією технічного обслуговування, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова (Троїцька) будинок 159/1, укладений 15.02.2022 між ТОВ Н АВТО та ТОВ Клонтіс; скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю автосалону із станцією технічного обслуговування, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова (Троїцька) будинок 159/1, реєстраційний номер нерухомого майна 101 за ТОВ Страхова компанія Гардіан; витребувати у Страхова компанія Гардіан, зареєстроване за ним нерухоме майно нежитлову будівлю автосалону із станцією технічного обслуговування, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Кірова (Троїцька) будинок 159 з подальшою реєстрацією права власності за позивачем.

Ухвалою від 26.06.2023 судом було прийнято позовну заяву ТОВ Н АВТО до розгляду в межах провадження у справі № 915/187/22 про банкрутство ТОВ Н АВТО, присвоєно справі номер 915/187/22(915/987/23) та відкрито провадження у справі.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 у справі №915/187/22(915/987/23) відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду 03.06.2024 у справі № 915/187/22(915/987/23) апеляційну скаргу ТОВ Н АВТО на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 у справі №915/187/22(915/987/23) залишено без задоволення, рішення залишено без змін.

За подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 03.06.2024 у справі № 915/187/22(915/987/23) підлягав сплаті судовий збір у розмірі 100 566,60 грн, які у ТОВ Н АВТО відсутні, а відповідно до Закону України «Про судовий збір» перебування ТОВ Н АВТО у процедурі банкрутства не є підставою для звільнення від сплати судового збору або його розстрочення.

З метою отримання коштів на сплату судового збору ліквідатор ТОВ Н АВТО зверталася до комітету кредиторів, проте комітетом кредиторів 14.06.2024 прийнято рішення відмовити ліквідатору ТОВ Н АВТО у наданні грошових коштів на сплату судового збору за касаційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 у справі № 915/187/22(915/987/23) та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2024 у справі №915/187/22(915/987/23) та вважати недоцільним касаційне оскарження зазначених рішень. Можливість подати касаційну скаргу була відсутня та в касаційному порядку постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 03.06.2024 у справі № 915/187/22(915/987/23) оскаржено не було. Також слід зауважити, що у ТОВ Н АВТО відсутня можливість сплати судового збору за подання до суду заяви про витребування майна ТОВ Н АВТО, що на думку скаржника вибуло з володіння ТОВ Н АВТО поза його волею та, враховуючи наведені вище обставини, юридичні підстави такого витребування є сумнівними.

Посилаючись на норми ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 13 КУзПБ ліквідатор зазначає, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності та під час здійснення своїх повноважень є незалежним. Забороняється будь-який незаконний вплив, тиск або втручання в діяльність арбітражного керуючого.

Ліквідатор також зазначає, що 10.03.2025 відбувся другий повторний аукціон на якому було здійснено продаж рухомого та нерухомого майна ТОВ Н АВТО, що увійшло до ліквідаційної маси. Ціна продажу склала 469 838,00 грн, чого не достатньо для погашення вимог кредиторів. Наразі ліквідатором оголошено аукціон з продажу прав вимоги ТОВ Н АВТО дебіторської заборгованості на загальну суму 13 422 950,00 грн, тобто ліквідатором вживаються заходи спрямовані на погашення вимог кредиторів, що повністю спростовує твердження скаржника про те, що з боку арбітражного керуючого, протягом усієї процедури банкрутства, допускається явне зловживання обов`язками ліквідатора та цілком очевидне нехтування інтересами кредиторів, на захист прав яких призначено ліквідатором у даній справі.

В межах вказаного аукціону відчужується також й право вимоги ТОВ Н АВТО у заявника - ОСОБА_1 дебіторської заборгованості у розмірі 6 090 670,00 грн, яка утворилася внаслідок неповернення кредитором отриманої від ТОВ Н АВТО фінансової допомоги.

У тому випадку, якщо коштів отриманих від продажу прав вимоги ТОВ Н АВТО буде не достатньо для погашення вимог кредиторів, ліквідатором ТОВ Н АВТО буде розглядитися питання про звернення до суду з заявою про покладення субсидіарної відповідальності на засновників боржника та заявника, як особи яка мала право надавати обов`язкові для боржника вказівки та використовуючи свої посадове становище заволоділа коштами боржника. У тому випадку, якщо коштів отриманих від продажу прав вимоги ТОВ Н АВТО буде достатньо для погашення вимог кредиторів, ТОВ Н АВТО відновить свою платоспроможність та буде вирішувати на власний розсуд питання доцільності звернення до суду з заявою про витребування майна, яке на думку заявника вибуло з володіння ТОВ Н АВТО поза його волею.

Господарський суд погоджується з твердженнями, викладеними ліквідатором у запереченнях та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступної оцінки доводів учасників справи та фактичних обставин.

Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності (частина 1 статті 10 КУзПБ).

Вимоги до арбітражного керуючого визначені положеннями статті 11 Кодексу.

Права та обов`язки арбітражних керуючих під час виконання відповідних повноважень, зокрема, розпорядника майна, визначені у Кодексі (стаття 12, розділ ІІ. Розпорядження майном боржника).

Арбітражний керуючий має здійснювати неупереджене правозастосування, діючи з додержанням принципів незалежності і самостійності. Передумовою набуття незалежності і збереження самостійності є виключення, або зведення до мінімуму суб`єктивного фактору при призначенні та відстороненні арбітражного керуючого.

Відповідно до абзацу першого частини 4 статті 28 КУзПБ, арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого;

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого;

6) наявності конфлікту інтересів (абзац другий частини 4 статті 28 КУзПБ).

Таким чином, інститут відсторонення арбітражного керуючого, передбачений ст. 28 КУзПБ спрямований на усунення від виконання повноважень тільки того арбітражного керуючого, який з тих чи інших причин не може виконувати свої повноваження взагалі (внаслідок, зокрема, зловживання правами арбітражного керуючого; відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці, припинення діяльності арбітражного керуючого) або виконує їх неналежно (п. 1 абз 2 ч. 4 ст. 28 КУзПБ).

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі тільки за наявності визначених законом підстав.

Відповідно до приписів частини ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 12 Кодексу під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено); а відповідно до частини 1 статті 13 Кодексу під час здійснення своїх повноважень арбітражний керуючий є незалежним.

Рішення суду про відсторонення арбітражного керуючого з підстав, передбачених пунктами 1-6 абзацу другого частини 4 статті 28 Кодексу має бути достатньо обґрунтованим, з достеменним встановленням факту невиконання або неналежного виконання арбітражним керуючим обов`язків, визначених Кодексом, чи встановленням інших обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ван де Гурк проти Нідерландів).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини Олюджіч проти Хорватії). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах Мала проти України, Богатова проти України).

Більш того, у визначенні справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі Станкевич проти Польщі).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення Європейського суду з прав людини у справі Гірвісаарі проти Фінляндії).

Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду; відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються (рішення Європейського суду з прав людини у справі Руїс Торіха проти Іспанії та у справі Руїз Матеос проти Іспанії).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі Де Куббер проти Бельгії та у справі Кастілло Альгар проти Іспанії наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як явну помилку (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини Хамідов проти Росії).

З наведеного вище вбачається, що за змістом статті 6 Конвенції та усталеної практики ЄСПЛ однією із іманентних ознак справедливої судової процедури є мотивоване, аргументоване судове рішення.

Саме такий підхід застосований і на рівні національного законодавства. Так, вимога щодо мотивування судового рішення міститься в статтях 234, 238, 282, 315 ГПК України, статті 39 КУзПБ.

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 3 статті 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, змагальність сторін і диспозитивність.

Відповідно до частини 2 статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту статей 161, 162, 166, 167, 168, 169, 170 ГПК України вбачається, що за загальним правилом, і заяви по суті справи, і заяви з процесуальних питань мають містити підстави заяви (клопотання, заперечення).

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд враховує, що оцінка поведінки ліквідатора у відносинах застосування ним дискреційних повноважень, спрямованих на визначення способу здійснення тих чи інших ліквідаційних дій на виконання окремих завдань процедури або порядку ліквідаційної процедури в цілому, якщо обов`язковість вчинення цих дій (або їх черговість, повнота тощо) прямо не передбачена законом, може бути здійснена господарським судом тільки в контексті їх доцільності (а не необхідності), а у разі, якщо для їх вчинення встановлено ті чи інші строки на предмет ефективності (станом на момент завершення відповідних строків або настання відповідних умов).

При цьому, в основу відповідної оцінки не можуть бути покладені доводи умовного характеру, тобто такі, які мають на меті спростувати доцільність поведінки ліквідатора в умовах наявності альтернативних способів виконання повноважень за відсутності встановлених негативних наслідків.

Твердження кредитора ОСОБА_1 щодо невиконання обов`язку ліквідатора в частині повернення до ліквідаційної маси майна банкрута, а саме об`єкту нерухомості -будівлі автосалону зі станцією технічного обслуговування загальною площею 3094,2 кв.м, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Троїцька, 159/1, ґрунтуються на узагальненому твердженні заявника щодо обставин вибуття цього майна з його власності. Висновок заявника про незаконність вибуття майна відображає суб`єктивну оцінку заявником зазначених обставин.

Таким чином, для виконання дій у ліквідаційній процедурі, на виконанні яких наполягає заявник, ліквідатор мав би також дотримуватись подібної оцінки наведених правовідносин.

Водночас, правові підстави для цього не є однозначними та безсумнівними.

Так, у рішенні Господарського суду Миколаївської області від 26.01.2024 у справі 915/187/22 (915/987/23) господарським судом досліджено зазначені обставини, в тому числі зроблено висновок з урахуванням оцінки позивачем відповідних обставин, яка є тотожною оцінці заяви про відсторонення ліквідатора та виснувано про відсутність підстав вважати наявними обставини незаконності вибуття майна.

В рішенні від 29.04.2024 у справі №915/187/22 (915/136/24) господарським судом серед інших досліджено наведені обставини в частині законності скликання та проведення зборів учасників ТОВ Н АВТО. Ознак незаконності цього рішення або підстав для визнання його недійсним судом не встановлено.

Зазначені рішення суду набрали законної сили.

Надаючи оцінку цим обставинам, суд керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 09.11.2004 у справі Науменко проти України, від 19.02.2009 у справі Христов проти України, від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України, в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Внаслідок наведеного, обізнаність ліквідатора про наявність наведених судових рішень, які набрали законної сили, належною мірою обґрунтовує відсутність ліквідаційних заходів, про які йдеться в заяві про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство ТОВ Н АВТО.

Відповідно, в господарського суду відсутні правові підстави вважати, що сукупність рішень ліквідатора в цій частині свідчить про порушення вимог Кодексу або невідповідність положенням чинного законодавства.

Зазначене зумовлює висновок про необґрунтованість доводів заяви про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство ТОВ Н АВТО.

Щодо доводів заявника про фраудаторність відповідного правочину, господарський суд відзначає, що висновок про наявність у того чи іншого правочину, вчиненого боржником ознак фраудаторності, не слідує автоматично із зміни обставин, які відбулись з моменту його укладення, зокрема, факту відкриття щодо сторони правочину справи про банкрутство, здійснюється на підставі встановлення фактичних обставин (які в даному випадку є незмінними), а відтак не становить окремого доводу на користь тверджень клопотання про відсторонення ліквідатора.

При цьому, суд, надаючи оцінку діям ліквідатора, не може не враховувати строковість процедури ліквідації та обставини, пов`язані із іншими ліквідаційними заходами, які вживаються ліквідатором на виконання завдань ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 29.01.2025 продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ Н АВТО та повноваження арбітражного керуючого Фоменко М.С. як ліквідатора ТОВ Н АВТО на 6 місяців до 02.07.2025.

Відтак ліквідаційну процедуру не завершено. А отже і висновок про неефективність дій ліквідатора в досягненні завдань ліквідаційної процедури, не може бути здійснено.

Тому підстав вважати, що арбітражний керуючий Фоменко М.С. має бути відсторонена від виконання повноважень ліквідатора ТОВ Н АВТО у зв`язку із неналежністю (неефективністю) заходів ліквідації товариства, які нею вживаються немає.

Як зазначено ліквідатором, нею здійснюються заходи щодо реалізації прав вимоги ТОВ Н АВТО дебіторської заборгованості на загальну суму 13 422 950,00 грн внаслідок чого можуть бути повністю погашені кредиторські вимоги в розмірі 5 100 716,18 грн, що є першочерговою метою ліквідаційної процедури відповідно до положень КУзПБ.

Відтак, доводи ліквідатора щодо недоцільності здійснення ліквідаційних дій в частині, зазначеній в клопотанні Марного О.В., з урахуванням наведених обставин, не можуть бути визнані необґрунтованими.

Оцінивши наведені вище обставини у їх сукупності, господарський суд не вбачає підстав для відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство ТОВ Н АВТО.

Керуючись ст. 28, 48 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання Марного О.В. від 19.02.2025 про відсторонення арбітражного керуючого Фоменко М.С. від виконання повноважень ліквідатора у справі №915/187/22 про банкрутство ТОВ Н АВТО - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття .

3. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 07.04.2025.

Суддя В.О.Ржепецький