АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/406/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від Одеської міської ради - Асташенкова О.І. в порядку самопредставництва

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Одеської міської ради

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 (повний текст складено та підписано 29.01.2025, суддя Райчева С.І.)

по справі №916/406/20

за заявою боржника Дочірнього підприємства "Житлосервіс" дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 припинено юридичну особу Дочірнє підприємство "Житлосервіс" дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів", припинено повноваження ліквідатора арбітражної керуючої Коваленко Ірини Анатоліївни з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи банкрута, але не раніше виконання п.п. 1-2 резолютивної частини даної ухвали суду та закрито провадження у справі №916/406/20 про банкрутство Дочірнього підприємства "Житлосервіс" дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів".

Крім того, п. 1, 2 резолютивної частини даної ухвали зобов`язано:

1) ліквідатора Дочірнього підприємства "Житлосервіс" дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Одеський комбінат хлібопродуктів" арбітражну керуючу Коваленко Ірину Анатоліївну у 30-ти денний строк, з дати отримання даної ухвали, відповідно до вимог частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства передати Одеській міській раді до комунальної власності міста Одеси без додаткових умов об`єкти житлового фонду, розташовані у місті Одесі за адресами: пров. Купальний (вул. В. Інбер), 17; вул. Онезька, 26; вул. Платанова. 36а та вул. Чорноморського козацтва, 24;

2) Одеську міську раду у 30-ти денний строк, з дати отримання даної ухвали, відповідно до вимог частини 7 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства прийняти до комунальної власності міста Одеси без додаткових умов об`єкти житлового фонду, розташовані у місті Одесі за адресами: пров. Купальний (вул. В. Інбер), 17; вул. Онезька, 26; вул. Платанова. 36а та вул. Чорноморського козацтва, 24.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2024 ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у справі №916/406/20 змінено, виключивши в пунктах 1, 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у справі №916/406/20 словосполучення у 30-ти денний строк, з дати отримання даної ухвали. В іншій частині ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у справі №916/406/20 залишено без змін.

26.12.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла заява Одеської міської ради про роз`яснення ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у справі №916/406/20. У вказаній заяві заявник просив суд роз`яснити пункт 8 резолютивної частити ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 р. у справі № 916/406/20 у частині припинення юридичної особи Дочірнього підприємства Житлосервіс дочірнього підприємства державної акціонерної компанії Хліб України Одеський комбінат хлібопродуктів, зазначивши, чи можливо виконати цей пункт раніше виконання п.п. 1-2 резолютивної частини даної ухвали суду.

В обґрунтування даної заяви Одеська міська рада зазначила, що є незрозумілим, чи можливо виконати пункт 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у цій справі та припинити юридичну особу Дочірнє підприємство «Житлосервіс» дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» раніше виконання пунктів 1, 2 резолютивної частини цієї ухвали.

На думку Одеської міської ради, державна реєстрація припинення юридичної особи не може бути реалізована самостійно та відособлено, до виконання інших пунктів ухвали, зазначених раніше пункту 8, оскільки внесенням відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи Дочірнього підприємства «Житлосервіс» дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» припиняються повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого, що унеможливить виконання ним обов`язку, передбаченого п.п. 1-2 резолютивної частини ухвали.

Таким чином, заявник вважає, що пункт 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у даній справі є незрозумілим, об`єктивно ускладнює та може зробити неможливим повне її виконання, тому потребує відповідного роз`яснення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 по справі №916/406/20 відмовлено у задоволенні заяви Одеської міської ради про роз`яснення ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у справі №916/406/20.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що заявлена відповідачем вимога про роз`яснення рішення не стосується неточностей формулювань, не доводить неясність судового акта, а так само неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків, оскільки заявник, звертаючись до суду з даною заявою, не просить суд викласти рішення у більш ясній та зрозумілій формі, а просить суд роз`яснити спосіб та порядок його виконання, що не є роз`ясненням судового рішення за своєю суттю.

На переконання місцевого господарського суду, викладені у заяві питання фактично полягають не у наданні роз`яснення, що стосується змісту прийнятого судом рішення у справі, а зводяться до необхідності надання консультацій і роз`яснень з правових питань щодо порядку виконання рішення, що не може бути підставою для роз`яснення рішення, тобто заявник просить роз`яснити те, що знаходиться поза судовим рішенням, про роз`яснення якого подано заяву.

Не погодившись із вказаним рішенням, до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулась Одеська міська рада з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 та прийняти нове рішення, яким заяву Одеської міської ради про роз`яснення ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у справі № 916/406/20 задовольнити.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а отже такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне:

- ухвала про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження, про роз`яснення п. 8 якої Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області, носить зобов`язальний характер, тому може бути виконана як добровільно так і у примусовому порядку;

- вимога Одеської міської ради у заяві про роз`яснення ухвали у даній справі не носить жодного такого обґрунтування, яке б могло призвести до зміни самого змісту судового рішення, а у ній зазначається лише прохання щодо роз`яснення його виконання. Зокрема, заявник просив суд першої інстанції роз`яснити пункт 8 резолютивної частини ухвали в частині припинення юридичної особи, зазначивши про необхідність роз`яснення того, чи можливо виконати цей пункт раніше виконання п.п. 1-2 резолютивної частини даної ухвали суду;

- при поданні до суду першої інстанції заяви про роз`яснення ухвали Одеською міською радою були дотримані вимоги, встановлені ст. 245 ГПК України, у зв`язку з чим висновок суду про те, що порушені заявником питання виходять за межі правового регулювання ст. 245 ГПК України, є необґрунтованим та незаконним;

- апелянт вважає, що пункт 8 ухвали щодо якого порушено питання про роз`яснення, передбачає припинення юридичної особи. При цьому, жодних темпоральних застережень щодо вчинення такої дії згаданий пункт не містить. Поряд з цим, пунктом 9 даної ухвали встановлено припинити повноваження ліквідатора боржника з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи банкрута, але не раніше виконання п.п. 1-2 резолютивної частини даної ухвали суду;

- апелянт вважає, що буквальне виконання пункту 8 резолютивної частини ухвали шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи - банкрута без попереднього виконання пунктів 1, 2 резолютивної частини ухвали фактично унеможливить виконання їх вподальшому, що є неприпустимим;

- у той же час, з моменту внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи - банкрута будуть повністю припинені повноваження ліквідатора. Однак, за змістом ухвали припинення повноваження ліквідатора має відбутися лише після виконання пунктів 1, 2 резолютивної частини ухвали, а виконання рішення суду в частині внесення запису про припинення не обумовлено необхідністю виконання інших пунктів судового рішення;

- отже, на переконання апелянта, є незрозумілим, чи можливо виконати пункт 8 резолютивної частини ухвали та припинити юридичну особу боржника, раніше виконання пунктів 1, 2 резолютивної частини цієї ухвали;

- на думку Одеської міської ради, державна реєстрація припинення юридичної особи не може бути реалізована самостійно та відособлено, а саме до виконання інших пунктів ухвали, зазначених раніше пункту 8, оскільки внесенням відповідного запису про припинення юридичної особи припиняються повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого, що унеможливить виконання ним обов`язку, передбаченого п.п. 1-2 резолютивної частини ухвали;

- з урахуванням вищевикладених доводів, апелянт вважає, що пункт 8 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у даній справі є незрозумілим, об`єктивно ускладнює та може зробити неможливим повне її виконання, тому потребує відповідного роз`яснення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 відкрито апеляційне провадження по справі №916/406/20 за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 та призначено справу до розгляду на 19.03.2025.

Під час судового засідання від 19.03.2025 представник апелянта підтримав вимоги та доводи за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Інші представники учасників справи у судове засідання не з`явились, своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частинами першої та другою статті 245 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, суд відмовляє у роз`ясненні рішення (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 29.08.2018 у справі № 911/2050/16, від 14.05.2019 у справі № 904/2529/18, від 22.09.2020 у справі № 372/51/16-ц).

Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Згідно з висновками, що сформульовані у рішенні ЄСПЛ "BALAN v. The Republic of Moldova (No. 2)" (заява № 49016/10), яке головним чином стосується встановлення правомірності роз`яснення судового рішення, Суд зобов`язаний не допускати порушення принципу правової визначеності під час розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. У цій справі ЄСПЛ вказав, що роз`яснення рішення, яке в результаті фактично змінює спосіб його виконання, виходить за межі звичайного тлумачення чи виправлення канцелярських або судових помилок, що має наслідки, несумісні з принципом юридичної визначеності, гарантовані статтею 6 Конвенції.

Так, у заяві про роз`яснення Одеська міська рада просить суд роз`яснити пункт 8 резолютивної частити ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 р. у справі № 916/406/20 в частині припинення юридичної особи Дочірнього підприємства «Житлосервіс» дочірнього підприємства державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», зазначивши, чи можливо виконати цей пункт раніше виконання п.п. 1-2 резолютивної частини даної ухвали суду.

При цьому, заявлена Одеською міською радою вимога про роз`яснення ухвали Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у справі № 916/406/20 не стосується неточностей формулювань, не доводить неясність судового акта, а так само неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків.

В свою чергу, викладене у заяві питання фактично полягає не у наданні роз`яснення, що стосується змісту прийнятої судом першої інстанції ухвали у цій справі, а зводяться до необхідності надання роз`яснень з правових питань щодо порядку виконання рішення, що не може бути підставою для роз`яснення ухвали суду.

Так, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 28.02.2018 у справі №910/12754/14, від 24.04.2018 у справі №910/19810/17, заява про роз`яснення судового рішення відповідно до статті 245 ГПК України не підлягає задоволенню, якщо заявник фактично порушує питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.

Зі змісту поданої заяви не вбачається незрозумілість суті прийнятого судового рішення у цій справі, оскільки поставлене питання стосується наслідків прийняття судового рішення та зводиться до необхідності надання судом першої інстанції вказівок щодо порядку його виконання, відповідно, не може бути предметом роз`яснення в розумінні частини 1 статті 245 ГПК України.

При цьому, судова колегія відзначає, що ухвала Господарського суду Одеської області від 14.06.2024 у даній справі є повною та чіткою, має вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини і викладена у послідовності, встановленій чинним процесуальним законодавством. Вказана ухвала, яку наразі просить роз`яснити заявник, має вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті спору.

В свою чергу, жодних доводів щодо недоліків або неясності ухвали суду першої інстанції заявником не наведено.

Таким чином, враховуючи приписи чинного процесуального законодавства України, а також те, що порушене заявником в заяві про роз`яснення рішення суду питання виходить за межі правового регулювання статті 245 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що у даному випадку заява Одеської міської ради про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що Одеською міською радою були дотримані вимоги, встановлені ст. 245 ГПК України, оскільки як вже було вказано вище та вбачається зі змісту поданої заяви про роз`яснення, викладені у заяві питання фактично полягають не у наданні роз`яснення, що стосується змісту прийнятого судом рішення у справі, а зводяться до необхідності надання консультацій і роз`яснень з правових питань щодо порядку виконання рішення, що не може бути підставою для роз`яснення рішення, тобто заявник просить роз`яснити те, що знаходиться поза судовим рішенням, про роз`яснення якого подано заяву.

Колегія суддів також зауважує, що в ухвалі суду першої інстанції щодо якої порушено питання про роз`яснення, чітко вказано, які зобов`язання мають вчинити сторони, та такі висновки суду не породжує двозначного їх тлумачення, що свідчить про відсутність підстав для роз`яснення такого згідно з приписами статті 245 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно з статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішеня, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційні скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 по справі №916/406/20 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.01.2025 по справі №916/406/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 31.03.2025.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Ярош А.І.