ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.04.2025м. СумиСправа № 920/58/25
Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув заяву б/н від 27.03.2025 (Вх. №1599 від 27.03.2025) відповідача - Малого приватного підприємства Либідь про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №920/58/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сумська будівельно-постачальна компанія,

до відповідача: Малого приватного підприємства Либідь,

про стягнення 184822,48 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Брагін І.К., Брагіна Л.К.;

Суть питання, що вирішується ухвалою суду.

Рішенням господарського суду Сумської області від 25.02.2025 у справі №920/58/25 позовні вимоги задоволено повністю: клопотання Малого приватного підприємства Либідь (викладене у відзиві на позовну заяву, вх. №587 від 11.02.2025) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу задоволено, зменшено розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4000 грн 00 коп.; стягнуто з Малого приватного підприємства Либідь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сумська будівельно-постачальна компанія 152785 грн 42 коп. інфляційних втрат, 32037 грн 06 коп. 3% річних, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 4000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом Сумської області 25.03.2025 видано відповідний наказ.

27.03.2025 до суду надійшла заява б/н від 27.03.2025 (вх. №1599) Малого приватного підприємства Либідь, в якій відповідач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ по справі №920/58/25 про стягнення з Малого приватного підприємства Либідь (вул. Роменська, буд. 79, м. Суми, 40002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сумська будівельно-постачальна компанія (вул. Пролетарська, буд. 69, м. Суми, 40030, ) 152785 грн 42 коп. інфляційних втрат, 32037 грн 06 коп. 3% річних, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 4000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 27.03.2025 було призначено розгляд заяви на 02.04.2025 (присутність сторін визнано необов`язковою).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заперечень по суті заяви не подав.

Представники відповідача в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримали.

Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ч.2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №910/8665/17.

Виконання рішення суду проводиться лише тим способом, який визначено у рішенні, або в порядку статті 331 ГПК України цей спосіб і порядок виконання може бути змінений.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у разі добровільного виконання обов`язку боржником саме поза межами виконавчого провадження. Якщо ж обов`язок було виконано боржником в межах виконавчого провадження, такий наказ не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження підлягає закінченню у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що 17.03.2025 відповідач відповідно до платіжної інструкції №191 сплатив на користь позивача кошти в розмірі 191850 грн 48 коп., зазначивши призначення платежу «перерахування згідно рішення Господарського суду Сумської області справа №920/58/25 від 25.02.2025 (152785 грн 42 коп. інфляційних втрат, 32037 грн 06 коп. 3% річних, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 4000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу), без ПДВ» (а.с. 102).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Письмовими матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем відповідно до платіжної інструкції №191 від 17.03.2025 на користь позивача коштів в загальному розмірі 191850 грн 48 коп. на виконання рішення суду (а.с. 193).

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що обов`язок боржника відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява є правомірною та обґрунтованою, а наказ Господарського суду Сумської області від 25.03.2025 у справі №920/58/25 про стягнення з Малого приватного підприємства Либідь (вул. Роменська, буд. 79, м. Суми, 40002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сумська будівельно-постачальна компанія (вул. Пролетарська, буд. 69, м. Суми, 40030, ) 152785 грн 42 коп. інфляційних втрат, 32037 грн 06 коп. 3% річних, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 4000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Малого приватного підприємства Либідь б/н від 27.03.2025 (Вх. №1599 від 27.03.2025) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі №920/58/25 - задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Сумської області від 25.03.2025 по справі №920/58/25 про стягнення з Малого приватного підприємства Либідь (вул. Роменська, буд. 79, м. Суми, 40002, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сумська будівельно-постачальна компанія (вул. Пролетарська, буд. 69, м. Суми, 40030, ) 152785 грн 42 коп. інфляційних втрат, 32037 грн 06 коп. 3% річних, 3028 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 4000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому статтями 255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано суддею 03.04.2025.

Суддя О.Ю. Резніченко