ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" березня 2025 р. м. Київ Справа № 6/010-10

Суддя Черногуз А. Ф., у судовому засіданні з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко Тайс" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, б. 40, оф. 315, ) про заміну сторони (стягувача) у справі №6/010-10 під час примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 04.02.2011 року у справі №6/010-10

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9А, оф. 369, )

до Суб`єкта підприємницької діяльності Малютіної Ніни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення боргу за договорами № 113, № 113/1 та № 113/2 від 01.02.2008,

за участю представників: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області у справі №6/010-10 від 18.01.2011 позов задоволено повністю. Стягнуто з Суб`єкта підприємницької діяльності Малютіної Ніни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» () 35268,03 грн основного боргу та 4220,29 грн пені, а також 394,88 грн державного мита та 236 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання вказаного рішення було видано наказ, що датований 04.02.2011.

Через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко Тайс" (далі заявник) про заміну сторони (стягувача) у справі №6/010-10 під час примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 04.02.2011 у справі №6/010-10.

В силу приписів частини 3 статті 334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розгляд заяви на був призначений судом на 24.03.2025, учасники справи не з`явились. Позивач та відповідач про причини неявки суд не повідомили, про розгляд судом заяви були повідомлені належним чином. В той же час 15.03.2025 представником заявника була подана заява про проведення засідання за його відсутності, яка була прийнята судом. З огляду на зазначене, а також враховуючи закінчення визначеного законом строку для розгляду заяви про заміну сторони, суд вважає за необхідне здійснити розгляд заяви без участі сторін, враховуючи їх неявку у судове засідання, попри належне повідомлення.

Судом встановлено, що 07.03.2025, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», як покупцем, був укладений договір № 07-03-2025 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості, у якому сторони погодили, що метою цього договору є оформлення результатів купівлі-продажу майнових прав банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9А, оф. 369, ) на відкритих електронних торгах (аукціоні) відповідно до чинного законодавства України, результати котрого оформлені протоколом про результати електронного аукціону № BRD001-UA-648 від 03.03.2025.

Згідно з пунктом 1.2. договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець продає покупцю, а покупець придбаває (набуває) права вимоги виконання грошових зобов`язань, котрі належні продавцю та виникли на підставі документів первинного бухгалтерського обліку (цивільно-правових договорів/угод, видаткових накладних, накладних на поставку товарів, податкових накладних, актів здачі-прийняття виконаних робіт/послуг, рахунків-фактур, банківських виписок, платіжних доручень, тощо), а також судових рішень (рішень, наказів, ухвал, постанов) та документів виконавчого-процесуального характеру відносно, зокрема, суб`єкту підприємницької діяльності Малютіна Ніна Олександрівна ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) залишку заборгованості у сумі 1314 (одна тисяча триста чотирнадцять) гривень 78 копійок на підставі договорів № 113, № 113/1 та № 113/2 від 01 лютого 2008 року та інші нарахування, шо стягненні у відповідності до рішення Господарського суду Київської області від 18 січня 2011 року по справі № 6/010-10, котре набрало законної сили.

Відповідно до пункту 1.6. договору, за результатами укладання/підписання даного договору, покупець наділяється всіма правами продавця, що випливають із документів первинного бухгалтерського обліку (цивільно-правових договорів/угод, видаткових накладних, накладних на поставку товарів, податкових накладних, актів здачі-прийняття виконаних робіт/послуг, рахунків-фактур, банківських виписок, платіжних доручень, тощо), а також судових рішень (рішень, наказів, ухвал, постанов) та документів виконавчого-процесуального характеру, посилання на стислий перелік котрих має місце в пункті 1.2. даного договору, а також повний перелік котрих наведений та міститься в акті приймання - передачі документів, що підтверджують зміст та дійсність права вимоги.

Пунктом 1.7. договору сторони визначили та спільно погодили те, що вартість (розмір) грошового зобов`язання, що відступається за цим договором, становить (проте не обмежується) загальним/сумарним розміром права вимоги відповідно до пункту 1.2. даного договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору передача права вимоги продавцем та прийняття його покупцем здійснюється та оформляється відповідним актом, де зазначається приймання передача документів на підтвердження дійсності переданої (факту переходу) права вимоги, що є предметом даного договору, котрий спільно підписується сторонами.

Перехід права вимоги від продавця до покупця за цим договором відбувається після повної оплати придбаних майнових прав щодо права вимоги на умовах, передбачених розділом 3 цього договору та підписання сторонами акту приймання-передачі документів (пункт 2.2. договору).

Так, 07.03.2025, сторонами складений та підписаний акт приймання-передачі права вимоги (приймання-передавання документів, що підтверджують право вимоги) згідно договору № 07-03-2025 купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості від 07.03.2025, відповідно до якого, на підтвердження дійсності та достовірності існуючого права вимоги виконання грошових зобов`язань, продавець передав, а покупець прийняв, зокрема: - копії договорів № 113, № 113/1 та № 113/2 від 01 лютого 2008 року; - примірник рішення Господарського суду Київської області від 18 січня 2011 року по справі № 6/010-10, котре набрало законної сили; - копія наказу Господарського суду Київської області від 04 лютого 2011 року по справі № 6/010-10, виданого на виконання рішення Господарського суду Київської області від 18 січня 2011 року по справі № 6/010-10, котре набрало законної сили; - копія постанови ВДВС Броварського МРУЮ від 11.04.2011 від 11 квітня 2011 року про відкриття виконавчого провадження № 25780494 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 04 лютого 2011 року по справі № 6/010-10, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 18 січня 2011 року по справі № 6/010-10, котре набрало законної сили.

Як вбачається з платіжної інструкції № 4317 від 06.03.2025 на суму 24582,00 грн заявник перерахував на користь позивача залишок гарантійного внеску згідно з протоколом № BRD001-UA-648 від 03.03.2025.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення в визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За частиною 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 52 ГПК України в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи в відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі в справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу в справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За загальним правилом правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора в зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника.

Водночас процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони в справі до іншої особи в зв`язку з вибуттям особи в спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони в справі (в тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

У розумінні статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу, яка спрямована на примусове виконання судових рішень, тому заміна сторони на цій стадії відбувається як на підставі та в порядку, визначеному нормами ГПК України, так і згідно з приписами Закону України Про виконавче провадження.

За частиною 5 статті 15 Закону України Про виконавче провадження в разі вибуття однієї із сторін виконавець, за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу в виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до положень статті 334 ГПК України в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Виконавче провадження № 25780494 з виконання наказу Господарського суду Київської області від 04.02.2011 у справі № 6/010-10 відкрите згідно постанови ВДВС Броварського МРУЮ від 11.04.2011 та не завершене, що підтверджується роздруківкою із офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень. При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем судового рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 №2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений в законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012), а також рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі Шмалько проти України від 20.07.2004 зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Виходячи із результатів системного аналізу вищезазначених норм, можна зробити висновок, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (цесія) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на будь-якій стадії судового процесу може відбутись заміна кредитора.

За пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 510 ЦК України сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор. Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які відповідно до статті 599 ЦК України припиняються, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами статей 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора в зобов`язанні вчиняється в такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом (514 ЦК України).

За частиною 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене договором або законом.

Статтею 517 ЦК України унормовано, що укладаючи правочин про заміну кредитора в зобов`язанні, первісний кредитор повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме в зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонене законом.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 334 ГПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула з цих правовідносин.

Так, правовідносини сторін у цій справі виникли на підставі договорів № 113, № 113/1 та № 113/2 від 01.02.2008, укладених між позивачем та відповідачем та при цьому з моменту повного розрахунку заявником перед позивачем за придбані на електронному аукціоні (протокол BRD001-UA-648 від 03.03.2025), майнові права банкрута (позивача) та після передачі відповідних документів згідно з актом, до заявника перейшло право вимоги, а саме, щодо залишку заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 1314 (одна тисяча триста чотирнадцять) гривень 78 копійок на підставі означених договорів та інші нарахування, що стягненні у відповідності до рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2011 по справі № 6/010-10, котре набрало законної сили. При цьому доказів на підтвердження добровільного виконання відповідачем вказаних зобовязань, права вимоги за якими були відчужені заявнику до суду не надано.

Згідно частини 1 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Тож, суд задля уникнення перешкоджання виконання рішення суду, враховуючи факт правонаступництва позивача, шляхом переходу прав від останнього до заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко Тайс", суд вважає за можливе у порядку статті 334 ГПК України здійснити заміну сторони виконавчого провадження під час примусового виконання наказу в справі.

Керуючись ст. 18, 52, 234, 334 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко Тайс" про заміну сторони (стягувача) у справі №6/010-10 під час примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 04.02.2011 у справі №6/010-10.

2. Замінити сторону виконавчого провадження під час примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 04.02.2011 у справі № 6/010-10, виданого на виконання рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2011 у справі №6/010-10, котре набрало законної сили, зі стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Арис-Юг" (02095, місто Київ, вулиця Княжий Затон, будинок 9А, офіс 369; ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (03187, місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315; ) в частині залишку заборгованості у сумі 1314 грн 78 коп. та інших нарахувань, що стягнені у відповідності до рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2011 року у справі №6/010-10.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 02.04.2025.

Суддя А.Ф. Черногуз