номер провадження справи 34/195/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.04.2025 Справа № 908/2749/24
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,
при секретареві судового засідання Концур Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороніна 29» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінкер» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2749/24
про стягнення 208 086 грн 82 коп
за участю уповноважених представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/2749/24.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.03.2025 у справі № 908/2749/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінкер», ідентифікаційний код юридичної особи 30824203 (вул. Вороніна, 29, м. Запоріжжя, 69120) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороніна 29», ідентифікаційний код юридичної особи 43821165 (вул. Вороніна, 29, м. Запоріжжя, 69120) 21 557 (двадцять одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн 76 коп. заборгованості по внескам на управління багатоквартирним будинком за період з 01.03.2021 по 31.08.2024, 1 104 (одна тисяча сто чотири) грн 35 коп. 3% річних, 4048 (чотири тисячі сорок вісім) грн 10 коп. інфляційних втрат та 400 (чотириста) грн 65 коп. судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовлено.

23.03.2025 до суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення з позивача на користь відповідача 15 500 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із заявою, під час розгляду справи, разом з поданням відзиву на позов, поясненнями, додатковими поясненнями, клопотаннями про долучення доказів та стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема останнього клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу від 19.03.2025, відповідач заявляв попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та які очікує понести, в зв`язку із розглядом даної справи, станом на 18.03.2025, у розмірі 15 000,00 грн, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу. Проте, фактичний, остаточний розмір витрат за надання послуг професійної правничої допомоги, з урахуванням участі представника відповідача у судовому засіданні 19.03.2025, за яке визначено сума витрат в розмірі 500,00 грн, разом становить 15 500,00 грн, що підтверджується також Додатковою угодою № 3 від 19.03.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 06-11/24 від 06.11.2024 року, Актом прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 19.03.2025 року, складеного та підписаного сторонами вказаного Договору, станом на 19.03.2025 та Детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги станом на 19.03.2025.

Позивач заперечив проти вказаних витрат відповідача, просив у задоволенні заяви відповідача відмовити.

У заяві позивач зазначає, що докази, які надані відповідачем до заяви про відшкодування судових витрат, є неналежними, недопустимими та недостовірними, у зв`язку з тим, що вони завищені, необгрунтовані, безпідставні, які надавалися неналежним чином відповідачу та які занадто завищені, а також ті послуги, що нібито надавалися, наприклад, прибуття до суду і очікування та інші, вони оплаті не підлягають згідно договору та законодавства. Вважає, що справа для відповідача не є складною і підготовка її до розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів, законодавчих актів, значних затрат часу та зусиль. У своїх розрахунках щодо витрат на правову допомогу відповідач надає необгрунтовані, завищені та непропорційні ціни щодо витрат, а саме: пункти 2, 3, 4, 5, 8, 9 детального опису від 19.03.2025, який наданий відповідачем, що не відповідають дійсності, а також витрати по 500,00 грн. за кожне судове засідання також є необгрунтовані, завищені та безпідставні. Надавши оцінку усім доданим доказам з урахуванням складності цієї справи врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відповідача на суму 15500,00 грн в повному обсязі.

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.03.2025 заява передана на розгляд судді Науменку А.О.

24.03.2025 до суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача 10 500 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У заяві зазначено, що позивачем під час розгляду даної справи понесено судові витрати в загальному розмірі 10500,00 грн, а саме: 3000,00 грн. за підготовку за позовної заяви, 7500,00 грн за участь адвоката у судових засіданнях від 18.12.2024 року, від 27.01.2025 року, від 19.02.2025 року, 10.03.2025 року та від 19.03.2025 року. Всі докази судових витрат наявні в матеріалах справи та докази цих витрат направлені на адресу відповідача. Усі понесені позивачем судові витрати, покладаються на відповідача, а тому, позивач просить заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі.

У клопотанні відповідач просить відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з недоведеністю обґрунтованості заявлених позивачем витрат.

Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.03.2025 заява передана на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.03.2025 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінкер» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2749/24.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.03.2025 прийнято заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороніна 29» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2749/24 до розгляду. Об`єднано розгляд заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороніна 29» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2749/24 із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінкер» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2749/24. Призначено судове засідання з розгляду заяв на 02.04.2025 об 11 год. 00 хв.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяв.

В судове засідання 02.04.2025 представники сторін не з`явились.

02.04.2025 судом ухвалено додаткове рішення.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею 124 ГПК України визначено, що разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 123 ГПК У країни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, право сторони, яка має намір отримати відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У позові позивач заявляв про витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. 00 коп. за подання позову та витрачений час - 2 год.

До позову позивачем додано договір про надання правової допомоги від 24.09.2024, укладений між позивачем та адвокатом Здориком О.І., додаток № 1 до договору та акт приймання-передачі виконаних робіт від 28.09.2024 на суму 3000 грн за подання позовної заяви, витрачений час 2 год. Згідно з прибутковим касовим ордером від 28.09.2024 позивачем сплачено адвокатові 3000 грн 00 коп.

В процесі розгляду справи представник позивача адвокат Здорик О.І. виправляв недоліки позовної заяви, подавав інші процесуальні документи у справі та брав участь у п`яти судових засіданнях, у зв`язку з чим, згідно з додатком № 1 до договору, позивач просить стягнути з відповідача також по 1500 грн 00 коп. за кожне судове засідання.

Позивачем подавалась на кожне судове засідання відповідна заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу щодо витрат за кожне судове засідання та докази на їх підтвердження (акти про надання послуг та рахунки про їх сплату). До закінчення судових дебатів представник позивача підтвердив витрати та зазначив про звернення із відповідною заявою після ухвалення рішення суду у даній справі для прийняття додаткового рішення з питань розподілу судових витрат.

Позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з дотриманням п`ятиденного строку з дня ухвалення судового рішення у цій справі.

Відповідач в свою чергу, також заявив про представлення інтересів ТОВ «Клінкер» адвокатом Білоус Г.Б. на підставі ордеру № 1206955 від 06.11.2024 та договору про надання правничої допомоги № 06-11/24 від 06.11.2024.

Під час розгляду справи, враховуючи пояснення та клопотання про долучення доказів та стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема останнього клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач заявляв попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та які очікує понести, в зв`язку із розглядом даної справи, станом на 18.03.2025 року, у розмірі 15 000 грн 00 коп., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу. Фактичний, остаточний розмір витрат за надання послуг професійної правничої допомоги, з урахуванням участі представника відповідача у судовому засіданні 19.03.2025, за яке визначено сума витрат в розмірі 500,00 грн, разом становить 15 500,00 грн, що підтверджується також Додатковою угодою № 3 від 19.03.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 06-11/24 від 06.11.2024 року, Актом прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 19.03.2025 року, складеного та підписаного сторонами вказаного договору, станом на 19.03.2025 року та Детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги станом на 19.03.2025.

Відповідача заявив клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яку заявляє позивач у своєму клопотанні та детальному опису від 19.03.2025.

Отже, і позивач і відповідач підтвердили відповідними доказами факт надання професійної правничої допомоги адвокатами у даній справі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

У постанові від 31.05.2022 у справі №927/727/21 Верховний Суд сформував наступний висновок: «Судами з урахуванням відповідних законодавчих приписів та правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/996/18, правильно відзначено, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено».

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

За правововими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21: Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права».

За приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Надання правової допомоги позивачу і відповідачу підтверджується матеріалами справи, зокрема: поданням позову, відзиву та інших документів у справі, актами надання послуг, представництвом інтересів сторін в суді, протоколами судових засідань, згідно з яких вбачається участь адвокатів в судових засіданнях.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/2685/19 від 08.04.2020.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 125 ГПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 126, частини п`ятої статті 127 та частини п`ятої статті 129 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги критерій реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що по 10 000 грн 00 коп. становлять співмірні і розумні витрати позивача і відповідача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Згідно з п. 3 ч.4 ст. 129 ГПК України судові витрати з розгляду справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.03.2025 у справі № 908/2749/24 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінкер», ідентифікаційний код юридичної особи 30824203 (вул. Вороніна, 29, м. Запоріжжя, 69120) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороніна 29», ідентифікаційний код юридичної особи 43821165 (вул. Вороніна, 29, м. Запоріжжя, 69120) 21 557 (двадцять одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн 76 коп. заборгованості по внескам на управління багатоквартирним будинком за період з 01.03.2021 по 31.08.2024, 1 104 (одна тисяча сто чотири) грн 35 коп. 3% річних, 4048 (чотири тисячі сорок вісім) грн 10 коп. інфляційних втрат та 400 (чотириста) грн 65 коп. судового збору. В іншій частині позову (а саме в сумі 181376 грн 61 коп.) відмовлено.

З урахуванням вищевикладеного, а також часткового задоволення позовних вимог і заяв сторін, пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 283 грн 61 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а з позивача на користь відповідача - 8 716 грн 39 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяв суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороніна 29» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2749/24 задовольнити частково.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінкер» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2749/24 задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінкер», ідентифікаційний код юридичної особи 30824203 (вул. Вороніна, 29, м. Запоріжжя, 69120) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороніна 29», ідентифікаційний код юридичної особи 43821165 (вул. Вороніна, 29, м. Запоріжжя, 69120) 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) грн 61 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

4. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вороніна 29», ідентифікаційний код юридичної особи 43821165 (вул. Вороніна, 29, м. Запоріжжя, 69120) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінкер», ідентифікаційний код юридичної особи 30824203 (вул. Вороніна, 29, м. Запоріжжя, 69120) 8 716 (вісім тисяч сімсот шістнадцять) грн 39 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

5. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

6. В іншій частині заяв відмовити.

Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 08.04.2025.

Суддя А.О. Науменко