ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5539/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу № 916/5539/24

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача: Громадської організації "Творчий центр духовного розвитку "МИР В ГАРМОНІЇ"

про стягнення 124 524, 52 грн

В С Т А Н О В И В:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Громадської організації "Творчий центр духовного розвитку "МИР В ГАРМОНІЇ" неустойки за прострочення повернення об`єкта оренди у сумі 124 524, 52 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані застосуванням до відповідача заходів відповідальності за неповернення нерухомого майна стягнення неустойки на підставі ст. 785 ЦК України.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

23.12.2024 Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України.

В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України.

Ухвалу суду від 23.12.2024, яку направлено відповідачу на адресу зазначену у позові повернуто до суду органами поштового зв`язку, із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 указав, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзив на позов до суду не надав.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України, до суду від сторін також не надходило.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечення відповідачу реалізації права на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, враховуючи строки розгляду справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

З урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), з огляду на подальше продовження строку дії воєнного стану в Україні, суд розглядає справу № 916/5539/24 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належать нежилі приміщення підвалу, загальною площею 199,3 кв.м. та приміщення літ "А", загальною площею 17,5 кв.м., що підтверджується наявними у справі свідоцтвами, витягами про реєстрацію права власності та технічними паспортами.

Відповідно до Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 17.03.2021 № 137-VIII, позивач є виконавчим органом Одеської міської ради, у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, рішеннями Одеської міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови та цим Положенням. Департамент підзвітний та підконтрольний Одеській міській раді, підпорядкований міському голові та Виконавчому комітету Одеської міської ради. Департамент є уповноваженим органом, який виступає орендодавцем щодо єдиних майнових комплексів, нерухомого майна і споруд, майна, що не увійшло до статутного капіталу, перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Одеси, за виключенням майна, орендодавцем якого уповноважено виступати інший виконавчий орган Одеської міської ради.

Надалі 02.12.2003 Представництвом по управлінню комунальною власністю міськради (далі - орендодавець) та Громадською організацією "Творчий центр духовного розвитку "МИР В ГАРМОНІЇ" (далі - орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №26/3 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: пров. Червоний,7-Б, поверх (цоколь, підвал) підвал, загальною площею 198,8 кв.м., на підставі розпорядження міського голови №1486-01р від 02.12.2023.

Згідно з п. 1.2 договору термін дії договору: з 02.12.2003 до 01.12.2005.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору орендна плата визначається на підставі ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та рішення сесії Одеської міської ради від 26.03.2003 №1054- XXIV "Про оренду комунального майна, що є власністю територіальної громади міста Одеси". За орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 1,0 грн в рік за все приміщення без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Згідно з п.п. 2.3., 2.4., 2.5. договору до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою. Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. За повідомленням орендодавця розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів, та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради з дня їх вступу у законну силу.

За умовами п. 3.3 договору орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до договору оренди або його розірвання у разі невикористання орендованого приміщення протягом 3-х місяців, або невиконання чи порушення умов цього договору.

Відповідно до п. 3.4. договору орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду приміщення згідно з пунктом 1.1 цього договору за актом приймання-передачі, який підписується обома сторонами.

Згідно з п. 4.2. договору протягом дії цього договору, крім своєчасного внесення орендної плати, орендар зобов`язаний: а) забезпечувати збереження орендованого приміщення, своєчасно проводити капітальний і поточний ремонт приміщення, запобігати його пошкодженню і псуванню; б) утримувати орендоване приміщення у чистоті і технічно виправному стані, забезпечувати санітарний, екологічно чистий стан, прибирання та упорядкування прилеглої території; в) сплачувати фактичні витрати за користування водою, каналізацією, газом, електроенергією, центральним опаленням, іншими комунальними послугами, а також за користування земельною ділянкою, для чого у місячний термін оформити договори з відповідними службами; г) за свій рахунок проводити протипожежні заходи, нести матеріальну відповідальність за збитки, спричинені пожежею, що виникла в орендованому приміщенні з вини орендаря: д) виконувати розпорядження і накази місцевих органів влади, що відносяться до здійснення протипожежних заходів, сплачувати витрати на прибирання і очистку прилеглої території, забрудненої його виробничою діяльністю (торгівля овочами, будівельне сміття, харчові відходи і т.п.); е) застрахувати орендоване приміщення у страховій компанії у порядку, визначеному чинним законодавством; з) своєчасно узгоджувати з орендодавцем будь-які зміни профілю використання орендованого приміщення; к) ризик випадкової загибелі чи пошкодження орендованого приміщення несе орендар з моменту укладення цього договору; л) укласти з балансоутримувачем орендованого приміщення договір на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання приміщення.

За умовами п. 4.7. договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Згідно з п.п. 5.1., 5.2. договору, за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки відповідно до чинного законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору. За несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Пунктом 5.3. договору передбачено, що у разі не внесення орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дати закінчення терміну платежу, договір підлягає розірванню у відповідності з чинним законодавством.

Відповідно до п.5.6. договору, за невиконання або неналежне виконання орендарем обов`язків за цим договором, орендодавець має право розірвати договір оренди у відповідності з чинним законодавством.

Пунктом 7.3. договору встановлено, що при тривалому, більше трьох місяців, невикористання орендарем наданого йому приміщення за цим договором, приміщення вважається неосвоєним і договір підлягає розірванню у відповідності з чинним законодавством.

За змістом п.7.6. договору він може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням арбітражного суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з п.7.7 після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на його продовження у разі належного виконання ним умов договору.

Пунктом 7.9. договору визначено, що дія договору оренди припиняється, зокрема, достроково за згодою сторін або за рішенням арбітражного суду (суду).

Договір підписано представниками сторін без будь-яких зауважень, підписи скріплені печатками.

Додатком №1 до договору передбачений розрахунок орендної плати до договору оренди №26/3 від 02.12.2003.

02.12.2003 між сторонами було підписано Акт приймання-передачі приміщення в оренду.

Додатковим погодженням від 16.01.2006 продовжено строк дії договору до 01.11.2006 та внесено зміни до договору в частині розрахунку орендної плати.

Додатковим погодженням від 29.03.2007 продовжено строк дії договору до 27.03.2010 та внесено зміни до договору в частині розрахунку орендної плати.

Додатковим погодженням від 12.05.2010 продовжено строк дії договору до 12.10.2012 та внесено зміни до договору в частині збільшення орендованої площі з 198,8 кв.м. на 199,3 кв.м. на підставі технічного паспорту, виготовленого КП "ОМБТІ та РОН" від 15.12.2005 та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим погодженням від 16.03.2011 у тексті договору змінено назву орендодавця на Департамент комунальної власності Одеської міської ради, згідно з рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 № 384-VI "Про затвердження положень про виконавчі органи Одеської міської ради", та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором від 15.12.2011 продовжено строк дії договору до 15.11.2014 та внесено зміни до договору в частині розрахунку орендної плати.

Додатковим погодженням від 02.03.2012 внесено зміни до договору в частині збільшення орендованої площі з 199,3 кв.м. на 216,8 кв.м. на підставі технічних паспортів, виготовлених КП "ОМБТІ і РОН" від 15.12.2005 та 09.12.2011, та перераховано місячну орендну плату.

Додатковим договором від 04.11.2014 №7 продовжено строк дії договору до 15.10.2017, перераховано місячну орендну плату та внесено зміни до договору шляхом викладення пунктів договору в наступній редакції:

- 1.1. "Орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: пров. Червоний, 7-Б, підвал, антресоль, загальною площею 216,8 кв.м., на підставі розпорядження міського голови №1486-01p від 02.12.2003";

- 4.1. "Вказане у п. 1.1. приміщення орендодавцем передається орендарю виключно для використання під розміщення організації";

- перший абзац п.2.2. розділу 2 "За орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату з 04.11.2014, що розрахована на 01.10.2014 та становить 2871,78 грн. за все приміщення (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції), та є базовою ставкою орендної плати за місяць";

- підпункт "е" п. 4.2 "Застрахувати об`єкт оренди на користь орендодавця, на повну вартість об`єкта оренди за експертною оцінкою, на термін один рік з наступним щорічним продовженням дії договору страхування протягом всього терміну дії договору оренди, у страховій компанії у порядку, визначеному чинним законодавством, та таким чином, щоб весь час оренди об`єкт було застраховано. Орендар зобов`язаний протягом 10-ти днів з дати укладання договору страхування надавати копію договору страхування орендодавцю на підтвердження виконання зазначеного зобов`язання";

- доповнення п.4.2. договору підпунктом "м" наступного змісту "Окремо сплачувати за власні кошти плату за користуванням земельною ділянкою на підставі довідки про нормативно-грошову оцінку землі та податкової декларації з плати за землю (земельний податок) державної податкової інспекції за місцезнаходженням земельної ділянки".

Додатковим договором № 8 від 28.08.2015 сторони за взаємною згодою доповнили п. 4.2. підпунктом "н" наступного змісту "Протягом року з моменту підписання додаткової угоди № 8 від 28.08.2015 створити для осіб з обмеженими фізичними можливостями умови для безперешкодного доступу до об`єкту оренди".

Додатковим договором № 9 від 30.10.2017 сторони за взаємною згодою продовжили термін дії договору до 30.09.2020 та перерахували місячну орендну плату.

Додатковим договором № 10 від 10.12.2019 сторони за взаємною згодою продовжили термін дії Договору до 10.11.2022.

Всі додаткові погодження та додаткові угоди до договору оренди є його невід`ємними частинами, мають відповідну юридичну силу та є обов`язковими до виконання.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2024 у справі № 916/5725/23, яке набрало законної сили 22.05.2024, позовні вимоги задоволено у повному обсязі:

- стягнуто з Громадської організації "Творчий центр духовного розвитку "МИР В ГАРМОНІЇ" на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 293267, 52 грн заборгованості з орендної плати, 18 548, 68 грн пені, 10045, 24 судового збору;

- розірвано договір оренди від 02.12.2003 №26/3, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Громадською організацією "Творчий центр духовного розвитку "МИР В ГАРМОНІЇ";

- виселено Громадську організацію "Творчий центр духовного розвитку "МИР В ГАРМОНІЇ" з нежитлових приміщень підвалу та антресолі, загальною площею 216,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Красний, 7-Б, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

20.11.2024 у справі № 916/5060/24 видано судовий наказ, яким стягнуто з Громадської організації Творчий центр духовного розвитку Мир в гармонії на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 54 150 грн 20 коп., пені у розмірі 7 367 грн 28 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 302 грн 80 коп.

Відповідно до Акту державного виконавця від 28.11.2024, який складено головним державним виконавцем Приморського відділу ДВС у місті Одесі при примусовому виконані судового наказу 916/5725/23, за результатами виконавчих дій рішення суду виконано в повному обсязі.

Згідно з розрахунком позивача, який доданий до заяви, розмір нарахованої відповідачу неустойки за несвоєчасне повернення об`єкта оренди з 22.05.2024 по 28.11.2024 становить 124 524,52 грн.

Висновки суду

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Умовами п. 4.7. укладеного між сторонами договору оренди встановлено зобов`язання відповідача після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання. Орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду.

Приписами ст. 785 ЦК України встановлено обов`язок орендаря у разі закінчення строку дії договору оренди або у випадку його дострокового розірвання повернути орендоване майно за актом у належному стан, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.04.2024 у справі № 916/5725/23, яке набрало законної сили 22.05.2024, позовні вимоги задоволено у повному обсязі: стягнуто з Громадської організації "Творчий центр духовного розвитку "МИР В ГАРМОНІЇ" заборгованість з орендної плати, пеню; розірвано договір оренди; виселено з нежитлових приміщень.

При цьому, у рішенні господарського суду Одеської області від 03.04.2024 у справі № 916/5725/23 встановлені обставини щодо обґрунтованості вимог позивача про розірвання договору.

Згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (аналогічна правова позиція викладена у зазначеній скаржником постанові Верховного Суду від 16.04.2024 у справі №921/186/23).

Таким чином, з огляду на вищевикладене, факт розірвання договору та наявності у відповідача обов`язку щодо повернення об`єкта оренди позивачу після цього, не підлягають доказуванню у даній справі.

У ч. 2 ст. 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Отже, з припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду).

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Після спливу строку дії договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду).

Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Так, в силу положень ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Зі змісту статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України. Законодавцем у частині першій статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 13.12.2019 у справі № 910/20370/17 виснував, що за змістом статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з ч. 2 ст. 785 ЦК України. Законодавцем у ч. 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові 02.09.2014 у справі № 3-85гс14, а також Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові 11.04.2018 у справі № 914/4238/15, постанові 24.04.2018 у справі № 910/14032/17 та у постанові 09.09.2019 у справі № 910/16362/18 (пункт 51), від якого колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає за необхідне відступати при розгляді справи № 910/20370/17.

До предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України. Аналогічну правову позицію викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі № 910/1806/17.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2024 у справі № 910/14706/22 виснувала, що санкція, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України, є неустойкою відповідно до визначення, наведеного у ч. 1 ст. 549 ЦК України в сукупності з ч. 2 ст. 551 вказаного Кодексу (штрафною санкцією відповідно до визначення, наведеного у ч. 1 ст. 230 ГК України у сукупності з ч. 4 ст. 231 зазначеного Кодексу).

Отже, санкція, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України, є різновидом неустойки (штрафної санкції), яка є законною неустойкою ( згідно постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19) і застосовується у разі, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі.

У випадку якщо орендар прострочив виконання обов`язку щодо повернення орендованого майна, то така поведінка боржника є неправомірною, а до відносин сторін застосовується охоронна норма ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Така неустойка, передбачена ч. 2 ст. 785 ЦК України, може бути зменшена судом за правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України.

В даному випадку суд встановив, що рішенням господарського суду Одеської області від 03.04.2024 у справі № 916/5725/23 розірвано договір оренди від 02.12.2003 №26/3 та відповідач виселений з орендованого приміщення.

Водночас орендоване приміщення за Актом державного виконавця передано позивачу лише 28.11.2024.

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача неустойки, встановив, що його здійснено з безпідставним врахуванням сум ПДВ, водночас індексацію ставки орендної плати здійснено правомірно.

Суд здійснив перерахунок неустойки за неповернення майна після розірвання дії договору, за визначеним позивачем періодом, який суд вважає правильним, із застосуванням подвійної орендної плати, без врахування ПДВ, із застосування сукупного індексу інфляції за визначений період.

З урахуванням усіх обставин сума неустойки становить 103 885,23 грн.

Доказів та обґрунтованих пояснень причин несвоєчасного повернення майна відповідач суду не надав.

Беручи до уваги наведене, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна за період з 22.05.2024 по 28.11.2024 в розмір 103 885,23 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Беручи до уваги наведене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації "Творчий центр духовного розвитку "МИР В ГАРМОНІЇ" (65026, м. Одеса, провулок Червоний, буд. 7, корпус Б, ідентифікаційний код 26302448) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, ідентифікаційний код 26302595) неустойку в сумі 103 885,23 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 526, 10 грн.

3. В решті вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 02 квітня 2025 р.

Суддя Т.Г. Деркач