ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2025 р. Справа№ 910/1955/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Коробенка Г.П.

Михальської Ю.Б.

секретарі судового засідання: Романенко К.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 11.03.2025,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 06.11.2024 (повний текст складено 11.11.2024)

у справі № 910/1955/23 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИВІТА"

про стягнення 586 925,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРИВІТА» про стягнення 586 925,62 грн заборгованості за договором на транспортно-експедиторське обслуговування № SC/AF-SC/AF-007851 від 13.09.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у праві №910/1955/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2023, позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тривіта» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» 586 925,62 грн заборгованості та 8 803,88 судового збору.

Постановою Верховного Суду від 02.05.2024 рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у справі № 910/1955/23 скасовано, справу №910/1955/23 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанції, Верховний Суд зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій, не розглянувши первісний позов у цій справі разом із зустрічною позовною заявою ТОВ "Тривіта" в порядку загального позовного провадження, як того вимагає імперативна норма частини 7 статті 180 ГПК України, дійшли передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ "ДСВ Логістика" в повному обсязі.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати висновки за результатами розгляду касаційної скарги, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого ухвалити обґрунтоване і законне судове рішення.

Під час нового розгляду, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі №910/1955/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту настання у відповідача обов`язку із сплати позивачу плати за демередж на підставі договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд попередньої інстанції не надав оцінки цьому факту, що 1) вантаж уже був контейнеризованим (знаходився у контейнерах). Тобто позивач не мав впливу, ні на обрання власника контейнерів (компанія MAERSK), ні на нормативний строк використання (повернення) контейнерів й, відповідно, ставок за порушення цих строків, які власник контейнерів встановлює; 2) контейнери уже знаходилися в порту Констанца (Румунія). Тобто, на момент підписання заявок, 12 червня 2022 року, контейнери вже були в порту, даний факт підтверджується інвойсами від компанії MAERSK.

Скаржник зазначає, що у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази отримання відповідачем контейнерів MAEU4068259, MAEU4099218, MAEU4112496 та MAEU4225698, на всіх CMR, які наявні у матеріалах справи, присутній підпис відповідальної особи ТОВ «Діад-Логістик» та відбиток печатки про отримання цих контейнерів.

Відповідач також вважає, що Господарським судом міста Києва допущено суттєву розбіжність у визначенні поняття демередж на відміну від того, який міститься на сайті компанії MAERSK.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджено матеріалами справи, 13.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДСВ Логістика» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тривіта» (замовник) було укладено договір на транспортно-експедиторське обслуговування № SC/AF-SC/AF-007851 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого експедитор за оплату та за рахунок замовника надає замовникові комплекс послуг з організації та забезпечення перевезення імпортних, експортних, транзитних вантажів замовника (надалі іменованих «вантажі») і вантажів замовника в 20-, 40- та понад 40-футових контейнерах стандартів ISO, в тому числі й збірних вантажів (надалі іменованих «Контейнери з вантажами») від місця, зазначеного замовником, до місця призначення різними видами транспорту за обумовленим маршрутом, включаючи організацію та забезпечення, залежно від маршруту.

Умовами договору сторони погодили наступне:

- асортименти, кількість/обсяг вантажів, маршрут перевезення, способи транспортування та види транспорту, перевалки, зберігання, їх особливі умови, що вимагають більш докладної регламентації, умови фрахтування (букінгу), необхідність стафірування/розстафірування, а також спосіб доставки вантажів до місця призначення можуть обговорюватися сторонами в письмових інструкціях замовника/Заявках або в додаткових угодах, які є невід`ємними частинами цього договору (п.1.4);

- замовник своєчасно та у повному обсязі оплачує експедитору вартість послуг, виконаних у межах даного договору.

Експедитор за дорученням замовника здійснює, взаєморозрахунки з усіма учасниками транспортного процесу, проводить оплату фрахту, а також мита, податків, зборів та інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством України, а замовник зобов`язується компенсувати експедитору всі понесені у зв`язку з цим витрати (п. 1.5);

- вартість, ставки та тарифи виконуваних експедитором послуг, особливі умови перевезення, залежно від виду/асортименту вантажів, обговорюються сторонами в заявках та/або додаткових угодах до цього договору. У разі, якщо вартість послуг за тонну/одиницю/куб.м. вантажу виражена в іноземній валюті, оплата здійснюється в національній грошовій одиниці України - гривні, за курсом НБУ станом на момент виставлення рахунку, якщо інше не обумовлено сторонами в Заявці та/або додатковій угоді до цього договору.

Встановлена додатковою угодою та/або заявкою вартість (основна ставка) включає оплату тільки обговорених сторонами послуг. Будь-які інші послуги, передбачені сторонами як додаткові, оплачуються замовником додатково до погодженої вартості (основної ставки) за тарифами, обговореними сторонами в додаткових угодах та/або заявках до цього договору або яким-небудь іншим способом у письмовій формі. Замовник також зобов`язується компенсувати всі документально підтверджені витрати експедитора, необхідність у яких виникла в процесі надання послуг, передбачених цим договором(4.1);

- перелік і вартість послуг, а також ставки/розміри витрат експедитора, що пов`язані з наданням послуг та підлягають компенсації замовником, вказуються в рахунках експедитора. Сумою договору є сума всіх виставлених експедитором рахунків замовнику (4.2);

- оплата послуг та компенсація витрат експедитора проводиться замовником протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту виставлення рахунку експедитором (у тому числі, його передача здійснюється за допомогою електронного зв`язку в порядку, передбаченому цим договором) на поточний рахунок останнього (п. 4.3 в редакції додаткової угоди № 1 від 24.04.2019);

- після закінчення відвантаження партії вантажу та належного оформлення документів приймання-передачі, перевізних документів і актів на виконані додаткові послуги, експедитором складається акт прийому-передачi наданих послуг, що є фактом підтвердження, виконання послуг, їх кількості та вартості (п.4.4);

- замовник підписує акт прийому-передачі наданих послуг, передає його експедитору протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту його отримання. У разі незгоди замовника з актом прийому-передачі наданих послуг, останній зобов`язаний надати експедитору обґрунтовані заперечення в такий самий термін. У разі не підписання або не повернення акту та відсутності обґрунтованих заперечень у зазначений в цьому пункті договору термін, акт вважається підписаним замовником, a відповідні послуги вважаються належним чином наданими експедитором і прийнятими замовником (п. 4.5);

- замовник сплачує рахунки експедитора за додаткові послуги, виконані експедитором за заявками замовника, за фактичними витратами та/або за чинними тарифами та/або калькуляціями експедитора, якщо інше не було узгоджено сторонами в письмовій формі завчасно до початку відправлення/відвантаження вантажу/контейнерів з вантажами замовника (п. 4.6);

- експедитор має право залучати третіх осіб до виконання своїх обов`язків за цим договором та укладати з ними договори від свого імені, при цьому експедитор відповідає за їх дії як за свої власні (п. 5.16);

- цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2017 року, але в будь-якому випадку до повного взаєморозрахунку між сторонами за надані послуги. У разі якщо жодна зі сторін за 20 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору не заявить про намір розірвати договір, термін дії цього договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік (п. 8.1).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі та для виконання умов договору 01.01.2022 між DSV Air & Sea SRL (експедитор 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (експедитор 2) укладено договір транспортного експедирування №AF-391/22, за умовами якого експедитор 1 бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок експедитора 2 організувати виконання визначених договором транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні будь-яким видом транспорту, пов`язаних з перевезенням вантажу та митним оформленням, а також зберіганням вантажу (далі - послуги) у відповідності з умовами, узгодженими сторонами у заявках до даного договору та/або додаткових угодах, та/або рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною договору, а експедитор 2 зобов`язується оплачувати надані експедитором 1 послуги.

Відповідно до умов п. 1.4 договору сторонами погоджено заявки на організацію перевезення та експедирування вантажів: № SODS0008706 від 12.06.2022 року на суму 7 424,03 EUR (контейнер MAEU4068259), № SODS0008706 від 12.06.2022 року на суму 7 919,24 EUR (контейнер MAEU4099218), № SODS0008706 від 12.06.2022 року на суму 7 024,05 EUR (контейнер MAEU4112496), № SODS0008706 від 12.06.2022 року на суму 7 424,03 EUR (контейнер MAEU4225698).

За умовами п. 4 вказаних заявок додатково відповідно до умов договору на підставі рахунків експедитора додаткові витрати сплачуються замовником у випадку їх фактичного виникнення:

4.1 догляд, зважування, рентген вантажу за вимогою державних, митних та інших органів (згідно з рахунками порту);

4.2 зберігання вантажу в порту (згідно з рахунками порту);

4.3 замовнику надається 48 годин на митне оформлення а вивантаження вантажу після прибуття вантажу до обумовленого митного терміналу. У випадку, якщо замовник не встигає вивантажити вантаж з автотранспорту замовник сплачує очікування автотранспорту (EUR 100/доба для вантажів в контейнерах, EUR 200/доба для негабаритних вантажів, якщо інше не передбачене у договорі);

4.4 у разі перевищення навантаження на осі ТЗ при перевезенні по території України (згідно з документами про сплату штрафів).

Пунктом 6 вищевказаних заявок визначено, що оплата послуг експедитора по узгодженій вартості виконується наступним шляхом: протягом 10 календарних днів з дати рахунку.

Позивач зазначає, що він (експедитор) належним чином виконав зобов`язання за договором та заявками на організацію перевезення та експедирування вантажів, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR, а саме: відповідно до CMR № 130722-3 контейнер MAEU4112496 отримано 18.07.2022 складом ТОВ «Діад-Логістик»; CMR № б.н. контейнер MAEU4068259 отримано 15.07.2022 складом ТОВ «Діад-Логістик»; CMR № б.н. контейнер MAEU4225698 отримано 18.07.2022 складом ТОВ «Діад-Логістик»; CMR № б.н. контейнер MAEU4099218 отримано 25.07.2022 складом ТОВ «Діад-Логістик». Дані обставини відповідачем не заперечується.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує, що 25.07.2022 позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 4866 на оплату штрафу за понаднормове використання обладнання на суму 1 183 725,58 грн. Вказана у рахунку № 4866 сума включає штрафи за затримку та плату за простій вантажів ТОВ «ТРИВІТА». Вказані штрафні санкції були нараховані компанією-перевізником MAERS та виставлені на компанію-експедитора DSV Air & Sea SRL, із якою позивачем укладено договір транспортного експедирування №AF-391/22 від 01.01.2022.

У свою чергу компанія DSV Air & Sea SRL, відповідно до умов договору №AF-391/22 від 01.01.2022 перевиставила рахунки із штрафними санкціями на позивача на загальну суму 32 370 USD, що підтверджується інвойсами: 1) RO322031932 на суму 21 340 USD, 2) RO322031262 на суму 2 030 USD, 3) RO322032715 на суму 9 000 USD.

А відтак, позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 4866 від 25.07.2022 на суму 1 183 725,58 грн, що на момент виставлення рахунку еквівалентно 32 370 USD (36,5686 грн за 1 долар США станом на 25.07.2022 року; 32 370 USD х 36,5686 грн = 1 183 725,85 грн).

Також позивач зазначає, що уповноваженими представниками сторін підписано акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 8888 від 25.07.2022 року на суму 1 183 725,58 грн - найменування робіт, послуг: «штраф за понаднормове використання обладнання».

Відповідачем не було сплачено вказаний вище рахунок, а тому позивач звернувся до відповідача з претензією від 17.11.2022, яка була залишена без задоволення.

Позивач також вказує, що 09.01.2023 ТОВ «ДСВ Логістика» отримало від компанії DSV Air & Sea SRL кредит-ноту на суму 20.400,00 доларів США стосовно витрат (штраф за затримку) по контейнерам ТОВ «ТРИВІТА», позивач в односторонньому порядку списав частину заборгованості у сумі 596 799,96 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 позивача за січень 2023 року. А відтак, на момент звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача перед позивачем складає 586 925,62 грн (1 183 725,85 грн - 596 799,96 грн).

Відповідач у свою чергу проти позовних вимог заперечував, зазначивши при цьому, що договір на транспортно-експедиторське обслуговування № SC/AF-SC/AF-007851 від 13.09.2017, укладеного між ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» та ТОВ «ТРИВІТА» містить лише один пункт, 5.7 в якому йдеться про обов`язок замовника компенсувати експедитору розмір демереджу (Demurrage) та/або детеншена (Detention), нарахованого перевізником або агентом перевізника. В той же час, замовник звільняється від обов`язку компенсувати розмір демереджу (детеншена), якщо доведе, що прострочення саме повернення відбулося з вини Експедитора. Тобто, обов`язок безспірного відшкодування замовником експедитору розміру демереджу (Demurrage) та/або детеншена (Detention) виникає лише вразі прострочення повернення транспортних контейнерів.

Таким чином, як вказує відповідач для встановлення правомірності стягнення необхідно дослідити та встановити:

1) наявність події порушення (чи була затримка повернення контейнерів, якщо була на який строк);

2) коректність нарахування штрафу, а для цього відповідно потрібно з`ясувати правові підстави нарахування (в якому розмірі за одиницю простою нарахування), адже в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які регламентують підстави для нарахування демерджи/ детеншен перевізником щодо позивача.

3) наявність чи відсутність вини експедитора.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» транспортно-експедиторська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання різних форм власності, які для виконання доручень клієнтів чи відповідно до технологій роботи можуть мати: склади, різні види транспортних засобів, контейнери, виробничі приміщення тощо. Експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України. Транспортно-експедиторську діяльність можуть здійснювати як спеціалізовані підприємства (організації), так і інші суб`єкти господарювання.

За змістом статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор має право, зокрема, на: відшкодування в погоджених з клієнтом обсягах додаткових витрат, що виникли в нього при виконанні договору транспортного експедирування, якщо такі витрати здійснювалися в інтересах клієнта; притримувати вантаж, що знаходиться в його володінні, до моменту сплати плати експедитору і відшкодування витрат, здійснених ним в інтересах клієнта, або до моменту іншого забезпечення виконання клієнтом його зобов`язань у частині сплати плати експедитору та відшкодування вказаних витрат, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування; не приступати до виконання обов`язків за договором транспортного експедирування до отримання від клієнта всіх необхідних документів та іншої інформації щодо властивостей вантажу, умов його перевезення, а також іншої інформації, необхідної для виконання експедитором обов`язків, передбачених договором транспортного експедирування. Клієнт має право, зокрема: визначати маршрут прямування вантажу та вид транспорту; вимагати від експедитора надання інформації про хід перевезення вантажу; давати вказівки експедитору, які не суперечать договору транспортного експедирування та документам, наданим експедитору. Договором транспортного експедирування можуть бути передбачені й інші права експедитора та клієнта.

Частиною 2 статті 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Згідно частиною 2 статті 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Відповідно до частини 1 статті 934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено вище, на виконання укладеного між сторонами договору 12.06.2022 сторонами було узгоджено наступні заявки на організацію перевезення та експедирування вантажів на транспортування вантажів у контейнерах: №SODS0008706 на суму 7 424,03 євро (контейнер MAEU4068259); - №SODS0008706 на суму 7 919,24 євро (контейнер MAEU4099218); - №SODS0008706 на суму 7 024,05 євро (контейнер MAEU4112496); - №SODS0008706 на суму 7 424,03 євро (контейнер MAEU4225698).

Дані заявки передбачали організацію позивачем експедирування вантажу відповідача за маршрутом порт Констанца (Румунія) - через МАПП Сірет-Порубне - с. Біле, Тернопільська область, Україна.

За умовами п. 4 вказаних заявок додатково відповідно до умов договору на підставі рахунків експедитора додаткові витрати сплачуються замовником у випадку їх фактичного виникнення:

4.1 догляд, зважування, рентген вантажу за вимогою державних, митних та інших органів (згідно з рахунками порту);

4.2 зберігання вантажу в порту (згідно з рахунками порту);

4.3 замовнику надається 48 годин на митне оформлення а вивантаження вантажу після прибуття вантажу до обумовленого митного терміналу. У випадку, якщо замовник не встигає вивантажити вантаж з автотранспорту замовник сплачує очікування автотранспорту (EUR 100/доба для вантажів в контейнерах, EUR 200/доба для негабаритних вантажів, якщо інше не передбачене у договорі);

4.4 у разі перевищення навантаження на осі ТЗ при перевезенні по території України (згідно з документами про сплату штрафів).

Таким чином, позивачем та відповідачем було в договірному порядку погоджено демередж та детеншн, їх порядок компенсації.

На підставі та в порядку договору, позивач залучив до виконання договору на території порту Констанци (Румунія) DSV Air & Sea SRL (копія договору наявна у матеріалах справи).

Виконання ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» перевезення за заявками ТОВ «ТРИВІТА» за маршрутом Констанца (Румунія) - с. Біле (Україна) підтверджується відповідними міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR). Дані обставини сторонами не заперечуються та не предметом спору.

Спір у справі виник з того приводу, що у зв`язку із понаднормовим використанням обладнання (контейнерів MAEU4068259, MAEU4099218, MAEU4112496, MAEU4225698) компанія-перевізник MAERSK виставила рахунки за затримку та простій на компанію-експедитора DSV AIR & SEA SRL як перевізника з боку покупця та його представника.

Таким чином, у DSV AIR & SEA SRL виникли додаткові витрати при виконанні транспортно-експедиційних послуг, з незалежних від компанії причин.

Так, відповідно до п. 3.3. договору транспортного експедирування №AF-391/22 від 01.01.2022, укладеного між ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» та DSV AIR & SEA SRL експедитор-1 має право пред`явити експедитору-2 рахунок на оплату:

додаткових витрат, що виникли з незалежних від експедитора-1 причин при виконанні транспортно-експедиційних послуг за заявкою експедитора-2 (наднормований простій транспорту, спецтехніки, контейнера під завантаженням і/або розвантаженням, додаткові збори за перевантаження транспортного засобу, збори за проїзд мостів, тунелів, виконання завантажувально-розвантажувальних робіт, оформлення будь-яких необхідних для здійснення перевезення документів, і т.д.

На виконання умов п. 3.3. договору рахунки на відшкодування вказаних додаткових витрат були виставлені компанією DSV AIR & SEA SRL на ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА».

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

За умовами п. 4.1. договору вартість, ставки та тарифи виконуваних експедитором послуг, особливі умови перевезення, залежно від виду/асортименту вантажів, обговорюються сторонами в заявках та/або додаткових угодах до цього договору. У разі, якщо вартість послуг за тонну/одиницю/куб.м. вантажу виражена в іноземній валюті, оплата здійснюється в національній грошовій одиниці України - гривні, за курсом НБУ станом на момент виставлення рахунку, якщо інше не обумовлено сторонами в Заявці та/або додатковій угоді до цього Договору.

Встановлена додатковою угодою та/або заявкою вартість (основна ставка) включає оплату тільки обговорених сторонами послуг. Будь-які інші послуги, передбачені сторонами як додаткові, оплачуються замовником додатково до погодженої вартості (основної ставки) за тарифами, обговореними сторонами в додаткових угодах та/або Заявках до цього договору або яким-небудь іншим способом у письмовій формі. Замовник також зобов`язується компенсувати всі документально підтверджені витрати експедитора, необхідність у яких виникла в процесі надання послуг, передбачених цим договором.

В свою чергу, у пункті 5.7 договору узгоджено, що замовник компенсує експедитору розмір демереджу та/або детеншена, нарахованого перевізником або агентом перевізника. Підставою для компенсації є рахунок перевізника або його агента. Замовник звільняється від обов`язку компенсувати розмір демереджу (детеншена), якщо доведе що прострочення повернення відбулося з вини експедитора.

Отже, за змістом наведених правових норм та умов договору відповідач зобов`язаний відшкодувати експедитору витрати, які заздалегідь погоджені із замовником та пов`язані із отриманням, оформленням і доставкою вантажу, тобто витрати, які понесені експедитором при виконанні договору транспортного експедирування.

Відтак, на підставі положень пунктів 4.1., 5.7. договору на транспортно-експедиторське обслуговування № SC/AF-SC/AF-007851, укладеного між ТОВ «ТРИВІТА» та ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА», позивач виставив відповідачу рахунок № 4866 від 25.07.2022 на суму 1 183 725,58 грн, що на момент виставлення рахунку еквівалентно 32 370 USD (36,5686 грн за 1 долар США станом на 25.07.2022 року; 32 370 USD х 36,5686 грн = 1 183 725,85 грн). Вказана у рахунку № 4866 сума включає штрафи за затримку та плату за простій вантажів ТОВ «ТРИВІТА».

Позивач зазначає, що вказані рахунки є виключно додатковими витратами (демередж та детеншн), які понесені ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» як експедитором для виконання заявок ТОВ «ТРИВІТА», та не включають будь-яких додаткових сум чи платежів.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача стосовно того, що він не мав впливу, ні на обрання власника контейнерів (компанія MAERSK), ні на нормативний строк використання (повернення) контейнерів й, відповідно, ставок за порушення цих строків, які власник контейнерів встановлює, оскільки на момент підписання заявок, 12 червня 2022 року, контейнери вже були в порту, даний факт підтверджується інвойсами від компанії MAERSK. Таким чином, підписання цих заявок 12.06.2022, коли перебіг безкоштовного часу знаходження контейнерів у терміналі (демередж) та користування контейнерів (детеншн) почав свій перебіг позивач не мав впливу на нормативний строк використання (повернення) контейнерів, та як не він здійснював контейнеризацію вантажу.

Судом апеляційної інстанції перевірено відповідність нарахованих Компанією MAERSK сум рахункам Компанії DSV AIR & SEA SRL та рахункам ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА», суперечностей чи неточностей у сумах не встановлено.

Слід зазначити, що демередж стягується у випадку, якщо імпортні контейнери з вантажем залишаються під контролем судноплавної лінії понад час, наданий для того, щоб забрати такий контейнер. Демередж у цьому випадку - це плата за зберігання контейнерів у терміналі судноплавних ліній, у внутрішньому депо чи контейнерному майданчику. Демередж застосовується після закінчення вільного часу і закінчується того дня, коли вантажовласник забирає контейнер. У свою чергу, детеншн - це штраф, який накладається на одержувача вантажу, який утримує контейнер перевізника за межами порту, терміналу або депо протягом відведеного йому вільного часу.

Також уповноваженими представниками сторін підписано акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) № 8888 від 25.07.2022 року на суму 1 183 725,58 грн - найменування робіт, послуг: «штраф за понаднормове використання обладнання».

На підставі означеного акту 25.07.2022 позивачем виставлено на адресу ТОВ «ТРИВІТА» рахунок №4866 на оплату штрафу за понаднормове використання обладнання на суму 1 183 725,58 грн.

Відповідачем у свою чергу не сплачено вказаний вище рахунок, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з претензією від 17.11.2022, яка була залишена без задоволення.

Разом з тим, як зазначалось вище, з огляду на те, що позивач також вказує, що 09.01.2023 ТОВ «ДСВ Логістика» отримало від компанії DSV Air & Sea SRL кредит-ноту на суму 20 400,00 доларів США стосовно витрат (штраф за затримку) по контейнерам ТОВ «ТРИВІТА», позивач в односторонньому порядку списав частину заборгованості у сумі 596 799,96 грн, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 позивача за січень 2023 року.

А відтак, заборгованість відповідача перед позивачем складає 586 925,62 грн.

Враховуючи встановлене вище, колегія суддів дійшла до висновку про те, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав комплекс послуг з організації та забезпечення перевезення вантажів відповідача, відповідно до узгоджених сторонами заявок, а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання з компенсації документально підтверджених витрат експедитора (позивача), необхідність у яких виникла в процесі надання послуг, передбачених договором (відповідно до умов п. 4.1 договору) та має перед позивачем заборгованість в сумі 586 925,62 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, з урахуванням того, що судом апеляційної інстанції встановлено порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати понесених позивачем на виконання договору додаткових витрат у розмірі 586 925,62 грн, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до статей 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі №910/1955/23 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2024 у справі №910/1955/23 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИВІТА" (03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 7-Д, ) 586 925 (п`ятсот вісімдесят шість тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн 62 коп. заборгованості та 8 803 (вісім тисяч вісімсот три) грн 89 коп. судового збору за подання позову. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИВІТА" (03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ Логістика" (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 7-Д, ) 13 205 (тринадцять тисяч двісті п`ять) грн 83 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/1955/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 31.03.2025.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Г.П. Коробенко

Ю.Б. Михальська