ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2025 р. Справа №907/613/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Н.М. Кравчук О.І. Матущака,

секретар судового засідання В.Б. Лагутін,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інфініт Перфекшн б/н від 29.10.2024 (вх. № 01-05/3092/24 від 30.10.2024)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.10.2024 (повний текст рішення складено 09.10.2024, м. Ужгород, суддя Р.М. Лучко)

у справі № 907/613/24

за позовом фізичної особи-підприємця Дутка Євгенія Володимировича, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Інфініт Перфекшн, м. Ужгород

про стягнення 6 917 933,48 грн,

за участю представників:

від позивача: Вовканич С.М.

від відповідача: Смик Д.П.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Дутко Євгеній Володимирович звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініт Перфекшн» 6 917 933,48 грн грошових коштів набутих без достатніх правових підстав.

Позовні вимоги обґрунтовуються безпідставністю набуття відповідачем грошових коштів в сумі 6 917 933,48 грн, які перераховувалися ФОП Дутко Є.В. на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініт Перфекшн» протягом 2019-2023 років як повернення фінансової допомоги.

Заявлена до стягнення сума позивачем обрахована як різниця між повернутою в означений період підприємцем фінансовою допомогою в розмірі 10 375 553,54 грн та сумою наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфініт Перфекшн» фінансовою допомогою в розмірі 3 457 620,06 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 03.10.2024 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініт Перфекшн» на користь Фізичної особи підприємця Дутка Євгенія Володимировича 6 917 933,48 грн (шість мільйонів дев`ятсот сімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять три гривні 48 копійок) безпідставно отриманих коштів. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініт Перфекшн» в дохід Державного бюджету України 103 769,00 грн (сто три тисячі сімсот шістдесят дев`ять гривень 00 копійок) судового збору.

Суд першої інстанції зазначив, що зобов`язання, які виникли між сторонами з приводу надання відповідачем позивачу поворотної фінансової допомоги в розмірі 3 457 620,06 грн припинилися в порядку ст.ст. 599, 1049 ЦК України у зв`язку з поверненням позивачем відповідачу отриманої позики в повному обсязі.

При цьому, враховуючи припинення означеного зобов`язання між сторонами в частині повернення позивачем отриманих від відповідача грошових коштів в повному обсязі, правовідносини щодо зайво сплачених позивачем грошових коштів як повернення фінансової допомоги в розмірі 6 917 933,48 грн є кондикційними та регулюються приписами ст. 1212 ЦК України, оскільки її положення застосовуються також при поверненні виконаного однією із сторін у зобов`язанні (п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України) у разі, коли підстава, на якій воно було набуте, відпала, тобто у спірних правовідносинах у разі, коли відповідачем не подано доказів надання позивачу поворотної фінансової допомоги/позики на означену суму грошових коштів.

Місцевий суд врахував, що протягом часу існування між сторонами спірних правовідносин відповідачем систематично здійснювалися платежі на користь позивача із зазначенням їх призначення «безвідсоткова поворотна фінансова допомога…», зокрема хронологічно останні чотири платежі в листопаді-грудні 2023 року свідчать про перерахування ТОВ «Інфініт Перфекшн» на користь ФОП Дутка Є.В. 105 034,00 грн поворотної фінансової допомоги, що однак не підтверджує виконання відповідачем визначеного в ч. 1 ст. 1212 ЦК України обов`язку повернути позивачу всю суму зайво сплачених останнім грошових коштів.

Разом з тим, суд першої інстанції вказав, що недоведення ФОП Дутко Є.В. права власності на грошові кошти та доводячи наявність між сторонами договірних відносин, ТОВ «Інфініт Перфекшн» не надано суду будь-якого доказу на підтвердження наявності правової підстави для отримання Товариством грошових коштів в сумі 6 917 933,48 грн від позивача (як-то платіжні документи на підтвердження надання позивачу поворотної фінансової допомоги на означену суму чи повернення позивачу зайво сплачених останнім як повернення фінансової допомоги коштів), що спростовувало б аргументи останнього про безпідставне збагачення відповідача за рахунок позивача.

Не погодившись з даним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфініт Перфекшн» звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 29.10.2024 (вх. № 01-05/3092/24 від 30.10.2024) у якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 03.10.2024 у справі № 907/613/24 повністю і прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача відмовити повністю.

На переконання апелянта, визнаючи наявність договірних правовідносин з надання відповідачем безвідсоткової поворотної фінансової допомоги позивачу та її повернення на підставі усних правочинів із врахуванням реквізитів платежів та даних зазначених у відповідних платіжних дорученнях, місцевий суд мав надати оцінку кожному окремому правочину, що виник на підставі того чи іншого платежу, оскільки, до кожного окремого правочину застосовується позовна давність.

Скаржник вказує, що місцевий суд порушив норми матеріального права невірно застосувавши норму ст. 3 ЦК України та доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), даючи оцінку діянням відповідача, однак замовчуючи щодо оцінки діянь відповідача з розрізі доктрини заборони суперечливої поведінки.

Разом з тим, апелянт вказує, що позивач, додає до позовної заяви вимоги про повернення поворотної фінансової допомоги у 30 денний строк. Аналізуючи назву і текст вимоги вбачається, що позивач просить повернути кошти і виходить саме з договірних відносин, оскільки поворотна фінансова допомога, має правову природу позики ( ст. 1046 ЦК України Глава 71 ЦК України, Розділ IIIОКРЕМІ ВИДИ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ Підрозділ 1 ДОГОВІРНІ ЗОБОВ`ЯЗАННЯ ЦК України) . З аналізу абз 2 ч.1 ст. 1049 ЦК України ( яка належить до тієї ж глави і підрозділу договірних зобов`язань) вбачається, що позивач просив повернення нібито наданих ним у позику коштів протягом 30 днів в порядку ст. 1049 ЦК України. Крім того, як в позовній заяві так і в у 5й частині своєї відповіді на відзив як на підставу свого прохання стягнути кошти з відповідача, позивач посилається в тому числі й на ст. 1047, ст. 1049 ЦК України. Тож жодних вимог щодо повернення безпідставно триманих коштів позивач відповідачу не направляв.

Отож, відповідач вважає, що суд невірно встановив обставини справи, дав їм помилкову оцінку, внаслідок чого неправильно застосував норму матеріального права .

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу (вих. №01-04/3301/24 від 19.12.2024), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Закарпатської області без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

У судове засідання 19.03.2025 з`явився представник позивача, надав пояснення, проти доводів апеляційної скарги заперечив.

У судове засідання 19.03.2025 з`явився представник відповідача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Протягом 2019 2023 років між сторонами у справі на підставі усних домовленостей існували правовідносини з надання фінансової допомоги та її повернення.

Так, відповідно до фільтрованої виписки по розрахунковому рахунку ФОП Дутко Є.В. НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 позивачем протягом 2019 року перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Інфініт Перфекшн» № НОМЕР_2 грошові кошти в загальній сумі 252 720,00 грн.

Згідно з означеною фільтрованою випискою за 2019 рік підставою перерахування 252 720,00 грн грошових коштів ФОП Дутко Є.В. на розрахунковий рахунок ТОВ «Інфініт Перфекшн» зазначено:

- 14.08.2019 часткове повернення фінансової допомоги згідно договору без ПДВ на суму 500,00 грн;

- 19.09.2019 часткове повернення фінансової допомоги згідно договору №08/07/2019 02 від 08.07.2019 без ПДВ на суму 1000,00 грн;

- 01.10.2019 повернення фінансової допомоги згідно договору №0 від 09.07.2019 на суму 100 000,00 грн;

- 01.10.2019 часткове повернення фінансової допомоги згідно договору №08/07/2019 01 від 08.07.2019 на суму 500,00 грн;

- 01.10.2019 повернення фінансової допомоги згідно договору № від 08.07.2019 на суму 25 000,00 грн;

- 04.10.2019 повернення фінансової допомоги згідно договору № від 08.07.2019 на суму 78 000,00 грн;

- 25.11.2019 повернення фінансової згідно договору №091019-01 від 09.10.2019 на суму 5500,00 грн;

- 28.11.2019 повернення фінансової допомоги згідно договору № від 27.11.2019 на суму 4500,00 грн;

- 28.11.2019 повернення фінансової допомоги згідно договору № від 09.10.2019 на суму 11 370,00 грн;

- 16.12.2019 повернення фінансової допомоги згідно договору № від 06.12.2019 на суму 11 900,00 грн;

- 27.12.2019 - повернення фінансової допомоги згідно договору №271119-01 від 27.11.2019 на суму 12 000,00 грн;

- 28.12.2019 повернення фінансової допомоги згідно договору №271119-01 від 27.11.2019 на суму 2500,00 грн.

В той же час, як вбачається з поданої позивачем фільтрованої виписки протягом 2019 року ФОП Дутко Є.В. отримано від відповідача грошові кошти в загальній сумі 369 910,00 грн, зокрема:

- 08.07.2019 перерахування грошових коштів за договором фінансової позики №08/07/2019-2 від 08.07.2019 без ПДВ на суму 105 000,00 грн;

- 10.07.2019 - перерахування грошових коштів за договором фінансової позики №08/07/2019-2 від 08.07.2019 без ПДВ на суму 100 000,00 грн;

- 09.10.2019 надання фінансової допомоги згідно договору №091019-01 від 09.10.2019 на суму 47 700,00 грн;

- 16.10.2019 часткове повернення фінансової допомоги згідно договору №091019-01 від 09.10.2019 на суму 3300,00 грн;

- 18.10.2019 - надання фінансової допомоги згідно договору №091019-01 від 09.10.2019 на суму 15 660,00 грн;

- 22.10.2019 часткове повернення фінансової допомоги згідно договору №091019-01 від 09.10.2019 на суму 16 000,00 грн;

- 13.11.2019 часткове повернення фінансової допомоги згідно договору №091019-01 від 09.10.2019 на суму 24 500,00 грн;

- 22.11.2019 часткове повернення фінансової допомоги згідно договору №091019-01 від 09.10.2019 на суму 9500,00 грн

- 27.11.2019 надання фінансової допомоги згідно договору №271119-01 від 27.11.2019 на суму 4450,00 грн;

- 09.12.2019 надання фінансової допомоги згідно договору №061219-01 від 06.12.2019 на суму 41 000,00 грн;

- 17.12.2019 надання фінансової допомоги згідно договору №171219-01 від 17.12.2019 на суму 2800,00 грн.

Означені перерахування грошових коштів між сторонами підтверджуються також і долученими відповідачем до відзиву на позов фільтрованими виписками по рахунку ТОВ «Інфініт Перфекшн» в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 та не ставляться судом під сумнів.

Подані суду банківські виписки по рахунках сторін містять посилання на договори фінансової позики/про надання фінансової допомоги від 08.07.2019, 09.10.2019, 27.11.2019, 06.12.2019 та 17.12.2019, з яких за договором від 08.07.2019 позивачем отримано від відповідача грошові кошти в сумі 205 000,00 грн та повернуто означену суму в повному обсязі, за договором від 09.10.2019 сума неповернутої позики становить 99 790,00 грн, за договором від 27.11.2019 переплата позивача становить 14 550,00 грн, за договорами від 06.12.2019 та від 17.12.2019 неповернута позика в розмірі 29 100,00 грн та 2800,00 грн відповідно.

Окрім того, відповідно до фільтрованих виписок по розрахунковому рахунку ФОП Дутко Є.В. НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2023 позивачем протягом 2020-2023 років включно перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ «Інфініт Перфекшн» грошові кошти в загальній сумі 10 122 833,54 грн.

Згідно з означеними фільтрованими виписками за 2020-2023 роки підставою перерахування 10 122 833,54 грн грошових коштів ФОП Дутко Є.В. на розрахунковий рахунок ТОВ «Інфініт Перфекшн» зазначено повернення фінансової допомоги згідно договору №100120-01 від 10.01.2020 року.

В той же час, як вбачається з поданої позивачем фільтрованої виписки протягом 2020-2023 років включно ФОП Дутко Є.В. отримано від відповідача фінансову допомогу згідно договору №100120-01 від 10.01.2020 року в загальній сумі 3 087 710,06 грн.

Означені перерахування грошових коштів між сторонами підтверджуються також і долученими відповідачем до відзиву на позов фільтрованими виписками по рахунку ТОВ «Інфініт Перфекшн» в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.12.2023 та не ставляться судом під сумнів.

Подані суду банківські виписки по рахунках сторін містять посилання на договір про надання фінансової допомоги від 10.01.2020, за яким позивачем отримано від відповідача грошові кошти фінансової допомоги в сумі 3 087 710,06 грн та повернуто фінансову допомогу в розмірі 10 122 833,54 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Дутко Є.В. 04.04.2024 надсилав на адресу засновника ТОВ «Інфініт Перфекшн» ОСОБА_1 та керівника Товариства Ябрика В.В. вимогу від 03.04.2024, за змістом якої просив в тридцятиденний строк повернути поворотну фінансову допомогу ТОВ «Інфініт Перфекшн» в сумі 6 917 933,48 грн.

Означена вимога від 03.04.2024 отримана засновником відповідача 08.04.2024, що підтверджується описом вкладення в цінний лист від 04.04.2024, поштовою накладною за трек-номером 635, відстеженням поштового відправлення за означеним трек-номером.

Доказів отримання вимоги від 03.04.2024 безпосередньо ТОВ «Інфініт Перфекшн» позивачем суду не надано, а відповідно до відстеження поштового відправлення поштової накладної за трек-номером 619, надіслана керівнику відповідача вимога повернута без вручення адресату із зазначенням причини невручення «За закінченням терміну зберігання».

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Передбачений статтею 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов` язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв` язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

З цього випливає, що позивач повинен довести належними і допустимими доказами: Відсутність жодної правової підстави для набуття відповідачем майна (коштів); Що майно ( грошові кошти) належать саме позивачу.

Так, позивач, зазначає, що у 2019р. ФОП Дутко Є.В. було надано грошові кошти відповідачу на суму 252 720 грн і просить повернути їх назад як безпідставно отримані.

Як вбачається з виписок, позивач здійснив у 2019 р. 12 платежів на загальну сум 2252 720 грн. і перерахував ці кошти з метою повернення отриманої раніше фінансової допомоги, про що зазначає в призначеннях платежу.

Позивач, зазначає, що у 2020р. ФОП Дутку Є.В. було надано грошові кошти відповідачу на суму 1 253 993 ,00 грн і просить повернути їх назад як безпідставно отримані.

Як вбачається з виписок, позивач здійснив у 2020р. 136 платежів на загальну сум 1 253 993 ,00 грн. і перерахував ці кошти з призначенням платежів «ПОВЕРНЕННЯ ФIНАНСОВОЇ ДОПОМОГИ ЗГIДНО ДОГОВОРУ № 100120-01 вiд 10.01.2020 року» з метою повернення отриманої раніше фінансової допомоги, про що зазначає в призначеннях платежу.

Позивач, зазначає, що у 2021р. ФОП Дутку Є.В. було надано грошові кошти відповідачу на суму 2 460 633,83грн і просить повернути їх назад як безпідставно отримані.

Однак, як вбачається з виписок, позивач здійснив у 2021р. 184 платежів на загальну сум 2 460 633,8 грн. і перерахував ці кошти з призначенням платежів «ПОВЕРНЕННЯ ФIНАНСОВОЇ ДОПОМОГИ ЗГIДНО ДОГОВОРУ № 100120-01 ВIД 10.01.2020 РОКУ» з метою повернення отриманої раніше фінансової допомоги, про що зазначає в призначеннях платежу.

Позивач, зазначає, що у 2022р. ФОП Дутко Є.В. було надано грошові кошти відповідачу на суму 4 349 970,00 грн і просить повернути їх назад як безпідставно отримані.

Однак, як вбачається з виписок, позивач здійснив у 2022р. 234 платежів на загальну сум 4 349 970,00 грн. і перерахував ці кошти з призначенням платежів «ПОВЕРНЕННЯ ФIНАНСОВОЇ ДОПОМОГИ ЗГIДНО ДОГОВОРУ № 100120-01 ВIД 10.01.2020 РОКУ Без ПДВ.» з метою повернення отриманої раніше фінансової допомоги, про що зазначає в призначеннях платежу.

Позивач, зазначає, що у 2023р. ФОП Дутко Є.В. було надано грошові кошти відповідачу на суму 2 058 236, 00 грн і просить повернути їх назад як безпідставно отримані.

Однак, як вбачається з виписок, позивач здійснив у 2023р. 12 платежів на загальну суму 2 058 236, 00 грн грн. і перерахував ці кошти з призначенням платежів «ПОВЕРНЕННЯ ФIНАНСОВОЇ ДОПОМОГИ ЗГIДНО ДОГОВОРУ № 100120-01 ВIД 10.01.2020 РОКУ Без ПДВ» , тобто з метою повернення отриманої раніше фінансової допомоги, про що зазначає в призначеннях платежу.

Відтак, з наданих виписок і призначень платежів вбачається, що відповідач регулярно протягом 2019 -2023р. надавав фінансову поворотну допомогу відповідачу, а відповідач здійснював її повернення. Дії, спрямовані на реалізацію цих відносин вчинились двосторонньою, регулярно і багаторазово.

По своїй юридичній сутності договір позики грошових коштів є реальним договором, і для його укладення необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача (сплата) коштів позикодавцем позичальнику;

Законодавець імперативно в частині першій статті 1047 ЦК визначив необхідність вчинення в письмовій формі договору позики грошових коштів у разі якщо позикодавцем є юридична особа.

Вказівки призначення платежу при перерахунку коштів та їх повернені в обох сторін господарського зобов`язання, кваліфікуються як дотримання письмової форми (єдиний документ, чи декілька документів, розписка чи інший документ), що підтверджує домовленість про отримання грошей в позику та умови такої позики, оскільки призначення платежу вказує особа, яка перераховує грошові кошти і повертає грошові кошти, і в даному випадку Відповідач надавав позику (про що вказується в призначеннях платежу відповідачем і не спростовується позивачем ), а позивач її повертав грошову допомогу, про що вказує в призначеннях платежу.

Колегія суддів вказує, що дії позивача свідчать про відсутність випадковості в перерахуванні коштів на користь відповідача, чи помилки в таких діях (а застосування статті 1212 ЦК України щодо стягнення безпідставно набутих коштів, крім випадків, передбачених прямо ст. 1212 та ст. 1213 ЦК України має мати ознаки випадковості).

Стаття 3 Цивільного кодексу України встановлює, у тому числі, справедливість, добросовісність та розумність у якості загальних засад цивільного законодавства.

Так Верховний суд України у постанові від 04 серпня 2021 року у справі №185/446/18 вказує що в основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них; апеляційний суд не звернув уваги, що безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

Разом з тим, позивач, додає до позовної заяви вимоги про повернення поворотної фінансової допомоги у 30 денний строк. Колегією суддів встановлено, що позивач просить повернути кошти і виходить саме з договірних відносин, оскільки поворотна фінансова допомога, має правову природу позики ( ст. 1046 ЦК України Глава 71 ЦК України, Розділ IIIОКРЕМІ ВИДИ ЗОБОВ`ЯЗАНЬ Підрозділ 1 ДОГОВІРНІ ЗОБОВ`ЯЗАННЯ ЦК України) Позивач просив повернення наданих ним у позику коштів протягом 30 днів в порядку ст. 1049 ЦК України. Крім того, як в позовній заяві так і в відповіді на відзив як на підставу свого прохання стягнути кошти з відповідача, позивач посилається в тому числі й на ст. 1047, ст. 1049 ЦК України .

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що жодних вимог щодо повернення безпідставно триманих коштів позивач відповідачу не направляв. При цьому вказані дії позивача на тлі намагання довести безпідставність отримання відповідачем своїх же коштів, чи вимога повернути позику свідчить про суперечливість, поведінки позивача та його недобросовісність.

За таких фактичних обставин справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права невірно застосувавши норму ст. 3 ЦК України та доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), даючи оцінку діянням відповідача, відтак прийшов до хибного висновку про те, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.10.2024 у справі № 907/613/24 не ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підлягає скасуванню.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника обґрунтовані і є такими, що можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового, яким в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно з положеннями частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи усе вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.10.2024 у справі № 907/613/24 в порядку статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати

З огляду на те, що суд задовільняє апеляційну скаргу, судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініт Перфекшн» б/н від 29.10.2024 (вх. № 01-05/3092/24 від 30.10.2024) задоволити.

2.Рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.10.2024 у справі № 907/613/24 скасувати. Прийняте нове рішення яким:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

3. Здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Дутка Євгенія Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініт Перфекшн» (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 158, корп. Б, ) 124 522, 80 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

4.Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.І. Матущак