РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2025Справа № 910/15146/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України"

до Приватного підприємства з іноземними інвестиціями "Булгари"

про розірвання договору оренди

за участі представників:

від позивача: Воронов Є.Є.

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства з іноземними інвестиціями "Булгари" про розірвання укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.12.2018 № 14/12.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

24.12.2024 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Дана ухвала суду та подальші ухвали в справі направлені, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04205, м. Київ, пр-т Оболонський, 23-А.

Проте конверти із копіями ухвал суду повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

Таким чином, направлення ухвал суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Отже, ухвали суду в справі направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Відтак, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.12.2018 між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 14/12 (далі - договір № 14/12), згідно з п. 1.1, 1.2 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 155,6 кв.м, розміщені за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка Маршала, 19, в підвалі та на першому поверсі будинку, що перебуває на балансі Орендодавця, вартість якого визначена відповідно до висновку про вартість майна від 31 жовтня 2018 р. і становить 1 858 000,00 грн. без ПДВ (далі - Майно). Майно передається в оренду з метою розміщення інтернет- кафе.

Відповідно до пункту 3.1 договору № 14/12 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку жовтень 2018 р. - 15 483,33 гривень.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.3 договору № 14/12).

Згідно з пунктами 10.1, 10.4 договору № 14/12 останній укладений строком на один рік із 01.10.2018 до 30.09.2019 включно. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

До вказаного договору № 14/12 сторонами укладені додаткові угоди, в тому числі щодо продовження строку дії договору.

07.02.2023 сторонами укладено Угоду про реструктуризацію заборгованості за оренду нежитлових приміщень за договором № 14/12, відповідно до пунктів 1, 2 якої орендар визнає та підтверджує заборгованість перед орендодавцем станом на 01.02.2023 у сумі 75383,47 грн., яку зобов`язується сплатити в період з лютого по липень 2023 року щомісячними платежами не менше ніж визначено Додатком № 1 до даної угоди до 20 числа кожного місяця.

Пункт 6 угоди передбачає втрату її чинності з наступного дня, що встановлений щомісячний строк оплати, у випадку порушення орендарем умов погашення заборгованості (невиконання/неналежне виконання).

Дана угода є невід`ємною частиною договору № 14/12 (пункт 7 угоди).

Згідно з підписаним обома сторонами актом звіряння взаємних розрахунків від 16.08.2023 за договором № 14/12 заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.07.2023 складає 21 703,55 грн.

Разом із цим, станом на 30.09.2024 за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 123 981,01 грн.

Крім того, 09.12.2019 між позивачем (виконавець) та відповідачем (орендар) укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № 14/12-2 (далі разом із додатковими угодами - договір № 14/12-2), згідно з п. 1.1 якого предметом цього Договору є надання послуг з управління багатоквартирним будинком №19 по вул. Маршала Тимошенка в м. Києві, що використовується орендарем на підставі договору оренди № 14/12.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, оплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

За статтею 759 ЦК України договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

У частинах 1, 5 статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

За змістом частини 2 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Як слідує з матеріалів справи, за відповідачем утворилась заборгованість за договором № 14/12 станом на 31.07.2023 у сумі 21 703,55 грн., яка визнана відповідачем в акті звірки взаємних розрахунків від 16.08.2023 року.

У подальшому, з огляду на несплату відповідачем орендної плати, за ним утворилась заборгованість згідно з розрахунком позивача станом на 30.09.2024 у розмірі 123 981,01 грн., зокрема, відповідач не вносив орендну плату протягом п`яти місяців підряд.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №904/2357/20.

Доказів сплати орендної плати відповідачем у встановленому договорі № 14/12 розмірі та строки матеріали справи не містять.

Отже, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги та розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.12.2018 № 14/12, укладений між сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України" задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 18.12.2018 № 14/12, укладений між Державним підприємством "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 4; ідентифікаційний код 40159706) та Приватним підприємством з іноземними інвестиціями "Булгари" (04205, м. Київ, пр-т Оболонський, 23-А; ідентифікаційний код 32825006).

Стягнути з Приватного підприємства з іноземними інвестиціями "Булгари" (04205, м. Київ, пр-т Оболонський, 23-А; ідентифікаційний код 32825006) на користь Державного підприємства "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 4; ідентифікаційний код 40159706) 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 07.04.2025 року.

Суддя К.В. Полякова