ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2334/21 (922/263/25)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки"
про розірвання договору, що подана в межах провадження по справі № 922/2334/21 про банкрутство ТОВ "Софія - Близнюки"
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2021 серед іншого було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Софія Близнюки, , визнано розмір вимог ініціюючого кредитора Акціонерного товариства Райффайзен Банк, в тому числі й забезпечених заставою майна боржника та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Хандуріна Дмитра Вікторовича та призначено проведення попереднього засідання суду на 06.10.2020.

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Софія - Близнюки" було здійснено 19.08.2021 за № 67081 на офіційному веб-сайті ВГСУ, в якому встановлений граничний строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника.

Так, на адресу господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про визнання банкрутом встановлений в оголошенні строк надійшли заяви від 17 кредиторів.

Ухвалою суду від 20.12.2022 в попередньому засіданні суду судом були розглянуті вказані заяви з грошовими вимогами до боржника та прийняті відповідні рішення щодо їх обґрунтованості; зобов`язано розпорядника майна за результатами попереднього засідання внести до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Належним чином складений та підписаний реєстр вимог кредиторів надати суду у десятиденний строк з дня постановлення ухвали суду.

Постановою суду від 06.11.2024 судом було припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Хандурина Дмитра Вікторовича.

Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія - Близнюки», м. Харків, (адреса: 64871, Харківська область, Близнюківський район, с. Софіївка Перша) - банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Призначено ліквідатором Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія - Близнюки», м. Харків, - арбітражу керуючу Геріх Наталію Анатоліївну (свідоцтво № 2047 від 14.12.2021).

28.01.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява (вх. № 263/24) в якій позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 20.08.2009, укладений між Макуровим Олександром Миколайовичем РНОКПП НОМЕР_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки", , зареєстрований у Близнюківському відділі реєстрації земель, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 29.11.2010 за № 52, припинивши речове право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки", , земельної ділянки, площею 3,8981 га, кадастровий номер :02:001:0429, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно запису про інше речове право № 39429231 від 24.11.2020.

Ухвалою від 29.01.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, у відповідності до абз. 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу, відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, строк 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам ст.165 Господарського процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду, а докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов.

Позивачу, відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, встановив строк на подання до суду відповіді на відзив - 5 календарних днів з дня його отримання. Копію відповіді на відзив та доданих до неї документів позивач зобов`язаний надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відповіді на відзив до суду, а докази надіслання надати суду разом із відповіддю на відзив.

Відповідачу, відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, встановив строк на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив - 5 календарних днів з дня її отримання. Зобов`язати відповідача надіслати (надати) заперечення та додані до нього документи іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) такого заперечення до суду. Докази такого надіслання надати суду.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження відповідача.

Проте, зазначена ухвала, направлена на адресу ТОВ "Софія - Близнюки" повернута на адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. п. 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 992 Правил).

Відповідно до п.п.116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Окрім цього, відповідно ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Проте відповідач ТОВ "Софія - Близнюки" не зареєстрував свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Всі ухвали господарського суду Харківської області по цій справі були оприлюднені на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до положень частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення учасників у справі про її розгляд.

Таким чином, всім учасникам справи судом надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на день розгляду справи по суті від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

20 серпня 2009 року між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки", , був укладений договір б/н оренди земельної ділянки, площею 3,8981 га, у тому числі ріллі 3,8981 га, який був зареєстрований у Близнюківському відділі реєстрації земель 29.11.2010, про що в державному реєстрі земель вчинено запис за № 52.

Відповідно до частини 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 9 ст. 93 Земельного кодексу України також встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі" № 161- ХІV від 06.10.1998.

Згідно ст. 18 Закону України "Про оренду землі" в редакції від 09.07.2009, чинній на день укладення договору оренди земельної ділянки, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 640 Цивільного кодексу України в редакції від 28.03.2009, чинній на день укладення договору оренди земельної ділянки, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Питання набрання чинності договорами оренди землі, підписаними його сторонами до 01 січня 2013 року, вже перебувало на вирішенні Великої Палати Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як це передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (тобто в редакції до 01 січня 2013 року).

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення його дії, однак якщо вони цього не зробили, то діють загальні правила, передбачені Законом № 161-XIV, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації. Підсумовуючи, суд касаційної інстанції вказав, що оскільки моменти укладення договору та набрання ним чинності збігаються (частина друга статті 631 ЦК України), то моментом укладення договору оренди земельної ділянки на час дії відповідної редакції частини третьої статті 640 ЦК України є саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили у договорі інше відповідно до частини третьої статті 631 цього Кодексу.

В подальшому ВС неодноразово висловлював аналогічну позицію щодо дати набрання чинності договорами, укладеними до 01.01.2013.

За умовами п.8 договору оренди земельної ділянки, договір укладено з моменту його підписання сторонами і його державної реєстрації строком на (п`ятнадцять) 15 років.

24.11.2020 на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 20.08.2009 (далі - договір оренди земельної ділянки) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно була здійснена державна реєстрація іншого речового права - право оренди ТОВ "Софія-Близнюки" земельної ділянки з кінцевою датою закінчення його дії 29.11.2025 (15 років з дня державної реєстрації договору оренди земельної ділянки у Близнюківському відділі реєстрації земель), площею 3,8981 га, кадастровий номер :02:001:0429, про що було вчинено запис № 39429231 про інше речове право.

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 3,8981 га, кадастровий номер :02:001:0429, розташовану на території Софіївської сільської ради Лозівського району (раніше Близнюківського) Харківської області, підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серія ЯД № 038245 від 16.03.2007, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 84 та виданим на підставі розпорядження Близнюківської райдержадміністрації від 11.12.2006 № 369.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2023 ОСОБА_2 , на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого Щербиною В.В. державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області та зареєстрованому в реєстрі за № 98, передала земельну ділянку, площею 3,8981 га, кадастровий номер :02:001:0429, безоплатно у приватну власність позивача - ОСОБА_1 , про що 26.01.2023 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 49070273 про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 3,8981 га, кадастровий номер :02:001:0429.

Відповідно до ч.1 ст. 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до ч.3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

19.06.2024 позивач рекомендованим листом з повідомленням про вручення направив на адресу орендаря ТОВ Софія-Близнюки, , письмове повідомлення про його вступ до всіх прав та обов`язків орендодавця за договором земельної ділянки б/н від 20.08.2009.

У відповідності до п. 38 договору оренди земельної ділянки, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно ч.4 ст. 148-1 Земельного кодексу України, внесення змін до договорів оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту чи застави із зазначенням нового власника земельної ділянки не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

Відповідно до частини 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі", орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, умов платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 22 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Так, пунктом 1. договору оренди земельної ділянки передбачено, Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для вирощування сільськогосподарської продукції, яка знаходиться в межах Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Пунктом 5. договору оренди земельної ділянки передбачено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 31 620,90 гривень.

Згідно п. 9 договору оренди земельної ділянки, орендна плата вноситься орендарем у натуральній формі 1,5 % на суму 474,31 грн.

За домовленістю сторін орендна плата за цим Договором сплачується шляхом грошової та натуральної форм орендної плати. Сплата орендних платежів у натуральній формі здійснюється Орендарем шляхом відпуску зі свого складу продукції. Орендар безкоштовно надає послуги по обробітку городів (оранка і культивація) до 0,25 га і ритуальні послуги (надання транспорту та виготовлення труни).

Відповідно до п. 12. договору оренди земельної ділянки, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

У відповідності до п. 11. договору оренди земельної ділянки, орендна плата вноситься з 01.08 по 31.12 кожного року. Розрахунки здійснюються не пізніше 31.12. кожного року.

Крім того, п. 10 договору оренди земельної ділянки визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Тобто, письмовими умовами пунктів 9,10,11 договору оренди земельної ділянки встановлений розмір орендної плати в розмірі 1,5 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка має сплачуватися орендарем щорічно не пізніше 31.12. кожного року в натуральній або грошовій формі з урахуванням індексів інфляції.

Позивач зазначає, що всупереч істотним умовам Договору оренди земельної ділянки, орендар - ТОВ Софія-Близнюки, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань орендаря, не вчиняло жодних дій з щорічної оплати на користь орендодавця - ОСОБА_1 сум орендної плати ні в грошової, ні натуральній формах за користування земельною ділянкою за 2023 та 2024 роки, тобто двох років поспіль.

До матеріалів справи доданий витяг від 13.07.2021 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0338, відповідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 168 213,36 грн., отже орендна плата за рік з урахуванням п. 2.4 договору станом на становила 5 046,40 грн.

До матеріалів справи додані Відповіді на запит щодо відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2020 року по 4 квартал 2023 року, з яких вбачається відсутність оплати орендної плати за користування земельною ділянкою від ТОВ "Софія - Близнюки" починаючи з 2020 року.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що відповідач в порушення власних обов`язків орендаря, передбачених підпунктами 4.1, 2.4, 4.3, 10.2 Договору оренди землі, не вчиняє жодних дій, направлених на внесення на користь позивача та одночасно орендодавця орендної плати за користування земельною ділянкою протягом періоду: 2020 - 2023 років, тобто трьох років поспіль.

За положеннями статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Саме такий правовий висновок зроблено у Постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі № 183/3993/16.

Отже, якщо у договорі оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься щороку за весь рік оренди земельної ділянки, то систематичність її несплати матиме місце у випадку порушення такого зобов`язання хоча б за два роки.

За змістом ст.611 ЦК України, правовим наслідком порушення зобов`язання є, зокрема, розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом.

Згідно до ст.77 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності ст.81 ЦПК України, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження спростування позовних вимог, а саме, щодо належного виконання умов договору оренди стосовно виплати орендної плати із зазначенням її розміру, строків, порядку її внесення. Крім того, суд зазначає, що неотримання орендної плати позбавило позивача права отримати прибуток на який вона розраховувала, що свідчить про істотне порушення умов договору та неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати орендної плати понад два роки, суд вважає повністю доведеним факт систематичної несплати ТОВ "Софія - Близнюки" орендної плати за договором оренди землі від 20.08.2009, що є підставою для його розірвання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є достатньо обґрунтованими, законними, підтверджені належними доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія -Близнюки" (адреса: 64871, Харківська область, Лозівський район, с. Софіївка Перша) про розірвання договору оренди земельної ділянки - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 20.08.2009, укладений між ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Софія - Близнюки" () зареєстрований у Близнюківському відділі реєстрації земель 29.11.2010, про що в державному реєстрі земель вчинено запис за № 52, припинивши речове право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки", , земельної ділянки площею 3,8981 га, кадастровий номер :02:001:0429, зареєстроване 24.11.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно запису № 39429231 про інше речове право.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Софія-Близнюки" (адреса: 64871, Харківська область, Лозівський район, с. Софіївка Перша) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення направити сторонам по справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "01" квітня 2025 р. (у зв`язку з тим, що в період з 21.03.2025 по 31.03.2025 суддя Кононова О.В. перебувала у відпустці).

Суддя О.В. Кононова