ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. Справа№ 910/4518/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" Грачова Є.О.,

представника Головного управління ДПС у Донецькій області Сахарова В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 16.09.2024 (повний текст складено 02.10.2024, суддя Омельченко Л.В.)

у справі №910/4518/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерхім-БВТ"

до Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" (код 25605170)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі № 910/4518/16 визнано Головне управління ДПС у Донецькій області кредитором боржника на загальну суму 12651106,21 грн, з яких: 4844,80 грн - судовий збір (перша черга), 12646261,41 грн - основний борг (третя черга), у іншій частині - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 в частині часткового визнання кредиторських вимог до боржника у розмірі 12646261,41 грн, а також відхилення грошових вимог в розмірі 40410647,67 грн, ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги до боржника у повному обсязі, а саме: 53056909,08 грн (основне зобов`язання) та 4844,80 грн судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/4518/16 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.09.2024; розгляд справи призначено на 24.12.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 розгляд справи призначено на 22.01.2025.

В судовому засіданні 22.01.2025 оголошена перерва до 25.03.2025.

Ліквідатор боржника подав відзив, у якому просив залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі № 910/4518/16 без змін, а апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

За визначеннями ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;

кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4518/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь"; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерхім-БВТ" кредитором боржника на суму 779211,47 грн, з яких: 765431,47 грн - вимоги четвертої черги, 13780,00 грн - вимоги першої черги; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 14.03.2017; введено процедуру розпорядження майном боржника з 14.03.2017; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Паніотова О.К.

Постановою Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Паніотова О.К.

В червні 2024 року Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось із заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 53056909,08 грн.

Заява обґрунтована наявністю податкового боргу, що виник на підставі самостійно поданих боржником декларацій, зокрема,

за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 "Орендна плата з юридичних осіб" по м. Маріуполь та Кальміуський район міста Маріуполь, Маріупольської територіальної громади у сумі 40 410 647,67 грн, самостійно задекларовані зобов`язання/обов`язковий платіж згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 17.02.2017 № , податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 19.02.2018 № , податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 27.02.2018 № (уточнююча), податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 19.02.2019 № , податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 06.03.2019 № (уточнююча), податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 28.01.2020 № , податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 30.04.2020 № (уточнююча), податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 13.02.2021 № .

Як зазначив кредитор, сплата нарахувань згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 17.02.2017 № відбувалась за рахунок перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на iнший платiжне доручення вiд 24.03.2017 № 90 у сумі 860 495,10 грн, перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на iнший платiжне доручення вiд 20.04.2017 № 123 у сумі 860 495,10 грн, перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на iнший платiжне доручення вiд 31.05.2017 № 160 у сумі 860 495,10 грн, перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на iнший платiжне доручення вiд 12.10.2017 № 249 у сумі 860 495,10 грн, перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на iнший платiжне доручення вiд 17.11.2017 № 282 у сумі 860 478,90 грн, перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на iнший платiжне доручення вiд 13.12.2017 № 308 у сумі 860 367,24 грн, перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на iнший платiжне доручення вiд 24.05.2018 № 33/1461 у сумі 900 573,49 грн, перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на iнший платiжне доручення вiд 25.05.2018 № 33/1470 у сумі 928 000,00 гривень. Також нарахування за цією декларацією зменшились за рахунок наданих уточнюючих декларацій, а саме: відповідно до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 06.03.2019 № (уточнююча) нараховано до зменшення податкового зобов`язання 1 181 237,05 грн, податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 30.04.2020 № (уточнююча) нараховано до зменшення податкового зобов`язання 782 037,26 гривень.

Так, враховуючи перерахування коштiв з одного бюджетного рахунку на інший та надані уточнюючі декларації заборгованість згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 17.02.2017 № склала 510 385,13 гривень.

У подальшому заборгованість 510 385,13 грн збільшувалась за рахунок самостійно задекларованих зобов`язань/обов`язкових платежів згідно податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 19.02.2018 № у сумі 10 324 486,43 грн, податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 27.02.2018 № (уточнююча) нараховано до збільшення 241 197,73 грн, податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 19.02.2019 № у сумі 10 565 684,16 грн, податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 28.01.2020 № у сумі 9 384 447,11 грн, податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) вiд 13.02.2021 № у сумі 9 384 447,11 грн, та станом на 31.01.2022 заборгованість склала 40 410 647,67 гривень.

Зазначена заборгованість у сумі 40 410 647,67 грн не сплачена та відображена в ІКП за 2022-2024 рік за кодом класифікації доходів бюджету 18010600.

Ліквідатор боржника заперечив заявлені грошові вимоги з огляду на те, що кредитором пропущено строк пред`явлення до стягнення з боржника податкового боргу, оскільки борг виник протягом 2017 - 2022 років, а заява Головного управління ДПС у Донецькій області подана 21.06.2024.

Пунктом 46.1 ст.46 ПКУ визначено що, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/ або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПКУ платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/ або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПКУ, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. Згідно до п.п. 16.1.4. п.16.1. ст.16 ПКУ, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Податковим боргом, згідно п. 14.1.175 ст. 14 ПКУ, є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У той же час, пунктом 102.1 статті 102 ПК України надано право контролюючому органу, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації або уточнюючої декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань, в межах поданих уточнень, за такою податковою декларацією протягом 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу) з дня подання уточнюючого розрахунку (декларації).

Пункт 101.1 статті 101 ПК України передбачає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Отже, Податковим кодексом України встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку.

Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону).

Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.02.2018 у справі № К/9901/99/17 (807/2097/16), від 04.09.2018 у справі № 813/4430/16, від 19.09.2019 у справі № 910/11620/18, від 31.10.2019 у справі № 925/1242/15, від 05.12.2019 у справі № 910/1678/19, від 15.10.2020 у справі №910/8482/18.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, податковий борг з орендної плата з юридичних осіб по м. Маріуполь та Кальміуський район міста Маріуполь, Маріупольської територіальної громади в сумі 40 410 647,67 грн виник 30.01.2018, тобто є безнадійним у розумінні Податкового кодексу України, позаяк щодо вказаного боргу минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Так, самостійно задекларовані зобов`язання/обов`язковий платіж згідно:

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 17.02.2017 № (звітна за 2017 рік), у зв`язку зі спливом 1095 денного строку з дня декларування грошового зобов`язання (строк сплив 17.02.2020);

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19.02.2018 № (звітна за 2018 рік), у зв`язку зі спливом 1095 денного строку з дня декларування грошового зобов`язання (строк сплив 19.02.2021);

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 27.02.2018 № (уточнююча 2018 рік), у зв`язку зі спливом 1095 денного строку з дня декларування грошового зобов`язання (строк сплив 27.02.2021);

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 19.02.2019 № (звітна за 2019 рік), у зв`язку зі спливом 1095 денного строку з дня декларування грошового зобов`язання (строк сплив 19.02.2022);

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 06.03.2019 № (уточнююча 2019 рік), у зв`язку зі спливом 1095 денного строку з дня декларування грошового зобов`язання (строк сплив 06.03.2022);

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 28.01.2020 № (звітна за 2020 рік), у зв`язку зі спливом 1095 денного строку з дня декларування грошового зобов`язання (строк сплив 28.01.2023);

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 30.04.2020 № (уточнююча 2020 рік), у зв`язку зі спливом 1095 денного строку з дня декларування грошового зобов`язання (строк сплив 30.04.2023);

- податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 13.02.2021 № (звітна за 2021 рік), у зв`язку зі спливом 1095 денного строку з дня декларування грошового зобов`язання (строк сплив 13.02.2024).

За вказаних обставин, заявлені грошові вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області правомірно відхилені судом першої інстанції в сумі 40410647,67 грн.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведених вище фактичних обставин справи, а відтак підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 16.09.2024 у справі № 910/4518/16 в частині грошових вимог Головного управління ДПС у Донецькій області належить залишити без змін.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.09.2024 у справі № 910/4518/16 залишити без змін в частині грошових вимог Головного управління ДПС у Донецькій області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.04.2025.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх