УХВАЛА

03 квітня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/15903/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мамалуй О. О. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі № 910/15903/23

за позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспроект"

2. ОСОБА_2

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспроект» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2023 за реєстраційним №246 призведе до відновлення порушеного права позивача, оскільки з врахуванням ст. 216 ЦК України наслідком визнання такого договору недійсним буде повернення спірного майна у власність Товариства, що надасть можливість для позивача розраховувати на отримання розрахунку в натуральній формі, як колишнього учасника Товариства.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.03.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 у справі №910/15903/23, у задоволені позову відмовлено.

Господарські суди дійшли висновку про недоведеність позивачем відповідно до вимог господарського процесуального законодавства факту порушення його права або охоронюваного законом інтересу саме відповідачами при укладені спірного договору.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі № 910/15903/23, в якій просив рішення та постанову скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 (в частині оскарження додаткового рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2024) у справі № 910/15903/23, в якій просила скасувати п. 4 та п. 5 постанови апеляційного господарського суду, а додаткове рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2024 залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 10.02.2025 у справі №910/15903/23 (з урахуванням ухвали від 05.03.2025 про виправлення описки) поновлено касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 та на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2024 і касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 (в частині оскарження додаткового рішення господарського суду міста Києва від 01.04.2024) та призначено скарги до розгляду.

ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим та посадовим особам, відносно/щодо ТОВ "Транспроект" (), в тому числі, але не виключно, реєстрацію, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну особи, яка уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження Товариства.

Заявник зазначає, що з моменту поновлення касаційного провадження з даних сервісу моніторингу реєстраційних даних українських компаній - «Опендатабот», він дізнався про те, що в ТОВ «Транспроект» проведено численні зміни у організаційній структурі Товариства, зокрема: 06.03.2025 додано ще одного учасника - ОСОБА_3 та збільшено статутний капітал зі 112,50 грн. на 250,00 грн. 12.03.2025 - видалено ОСОБА_4 , як учасника ТОВ «Транспроект» та зменшено статутний капітал Товариства з 250,00 грн. на 137,50 грн.; 17.03.2025 - видалений бенефіціарний власник ОСОБА_4 ; 18.03.2025 - зміна назви Товариства.

Стверджує, що в матеріалах справи міститься банківська виписка АТ «Правексбанк» по рахунку ТОВ «Транспроект» за період з 01.12.2023 по 31.12.2023 (том 3 арк. 97) згідно якої ОСОБА_4 одразу після укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2023 за реєстраційним №246, отримав фінансову безвідсоткову поворотну допомогу згідно договору №01-23 від 21.08.2023р. в розмірі 3 000 000, 00 грн. Отже, ОСОБА_4 отримав з рахунку ТОВ «Транспроект» суму в три мільйони гривень та вийшов з товариства. Згідно даних сервісу «Опендатабот», 06.03.2025 ТОВ «Транспроект» подало одразу дві фінансові звітності за 2023-й та 2024-й рік. Згідно інформації поданої фінансової звітності за 2023-й та 2024-й рік, відсутня інформація щодо повернутої поворотної фінансової допомоги в розмірі 3 000 000, 00 грн. вибувшим учасником ОСОБА_4 .

За наведених обставин, заявник вважає, що вказані активні дії ТОВ «Транспроект» свідчать про наявність достатніх підстав вважати про можливість та намір відповідача-1 здійснити комплекс заходів для ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, якщо таке буде прийняте на мою користь, та ефективного захисту моїх порушених прав та інтересів.

ОСОБА_2 у запереченнях на заяву про вжиття заходів забезпечення позову звертає увагу, що позивач в судовому процесі, в якому не є предметом корпоративні права позивача, а є предметом оскарження - договір купівлі-продажу квартири, просить суд заборонити державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо відповідача-1. Такий захід на думку відповідача-2 є необґрунтованим, безпідставним та не співмірним з заявленими позовними вимогами. Позивачем до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів що підтверджують необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам реєстрації здійснювати реєстраційні дії в ЄДРПОУ щодо відповідача-1 у спорі, предметом якого є оскарження договору купівлі-продажу квартири.

У додаткових поясненнях ОСОБА_1 вважає, що заперечення ОСОБА_2 свідчать про спільний намір відповідачів уникнути реституції за недійсним фратудаторним правочином, ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду в разі задоволення позову, а отже уникнути обов`язку виплати належну позивачу частку у ТОВ «Транспроект».

Розглянувши зазначену заяву, Верховний Суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (стаття 140 ГПК України).

Таким чином, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів особи.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання заявником доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанови Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 922/2928/17, від 05.08.2019 у справі № 922/599/19).

Суд звертає увагу, що предметом даного позову є вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, тоді як позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно ТОВ "Транспроект", в тому числі, але не виключно, реєстрацію, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну особи, яка уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження Товариства.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, Суд вважає, що у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити, оскільки зазначені у заяві обставини не доводять, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання прийнятого судами попередніх інстанцій рішення або ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/15903/23.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/15903/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді С. В. Бакуліна

О. А. Кролевець