ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025м. ДніпроСправа № 904/445/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пож-Захист", Кіровоградська область, с. Олексіївка

до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 145 028,57 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пож-Захист" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про стягнення 145 028,57 грн, з яких: 61 829,68 грн пеня, 14 078,07 грн 3% річних, 69 120,82 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду на виконання будівельних робіт № 379 від 10.04.2024.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 05.02.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Задовольнив клопотання позивача та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

12.02.2025 відповідач подав до суду заяву, в якій просить суд зменшити розмір пені та трьох відсотків річних на 90 % від заявлених сум.

14.02.2025 позивач подав до суду заяву.

17.02.2025 позивач подав до суду клопотання про стягнення судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пож-Захист" (підрядник) та Акціонерним товариством "Криворізький залізорудний комбінат" (замовник) було укладено договір підряду на виконання будівельних робіт № 379 (далі - договір).

Підрядник зобов`язується в порядку і на умовах, зазначених у даному договорі, своїми силами та на свій ризик виконати за завданням замовника роботи з проектування (з виконанням експертизи проекту експертною організацією в частині відповідності застосування систем протипожежного захисту згідно з діючими нормативними документами), монтажу і пусконалагодження систем автоматичного пожежогасіння згідно з ДБН В.2.5-56:2014 в камерах трансформаторів електророзподільних підстанцій шахти "Криворізька" АТ "Кривбасзалізрудком", згідно з завданням на проектування відповідно до проектно-кошторисної документації (Додатки №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12,13,14,15,16,17,18,19,20,21), що є невід`ємною частиною договору, а замовник зобов`язується створити підрядникові необхідні для виконання даних робіт умови, прийняти виконані роботи й оплатити відповідно до умов договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору договірна ціна робіт, доручених до виконання підрядникові, відповідно до проектно-кошторисної документації становить 1 370 000,00 грн.

Оплата замовником вартості виконаних підрядником робіт здійснюється поетапно, за фактом виконаних робіт з відстрочкою платежу 30 календарних днів, шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок підрядника з моменту підписання обома сторонами актів прийому-передачі виконаних робіт (п. 2.3. договору).

Прийом замовником виконаних підрядником робіт оформлюється актом прийому-передачі виконаних робіт (форми КБ-2в) (п. 6.1. договору).

Підрядник до 2-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому були виконані етапи робіт, надає замовникові акт прийому-передачі виконаних робіт (п. 6.2. договору).

При наявності претензій зі сторони замовника до якості виконаних робіт, сторони складають акт, в якому вказується характер неякісно виконаних робіт і строк усунення підрядником недоліків у виконаних роботах. Роботи з усунення недоліків у виконаних роботах здійснюються підрядником за свій рахунок (п. 6.4. договору).

Підрядник зобов`язується власними силами і за власні кошти виконати роботу відповідно до проектно-кошторисної документації у строки, передбачені даним договором (п. 7.1.1. договору).

Замовник зобов`язується оплатити підрядникові виконану роботу у розмірі і в строки, встановлені даним договором (п. 7.3.1. договору).

Даний договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання робіт. (п. 11.1. договору).

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії даного договору (п. 11.2. договору).

На виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 1 361 909,28 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття:

- акт від 22.04.2024 № 1 здачі-прийняття виконаних проєктних робіт на суму 13 500,00 грн з ПДВ (а.с. 140);

- акт від 22.04.2024 № 2 здачі-прийняття виконаних проєктних робіт на суму 13 500,00 грн з ПДВ (а.с. 139);

- акт від 22.04.2024 № 3 здачі-прийняття виконаних проєктних робіт на суму 13 500,00 грн з ПДВ (а.с. 147);

- акт від 22.04.2024 № 4 здачі-прийняття виконаних проєктних робіт на суму 13 500,00 грн з ПДВ (а.с. 142);

- акт від 22.04.2024 № 5 здачі-прийняття виконаних проєктних робіт на суму 13 500,00 грн з ПДВ (а.с. 143);

- акт від 22.04.2024 № 6 здачі-прийняття виконаних проєктних робіт на суму 13 500,00 грн з ПДВ (а.с. 144);

- акт від 22.04.2024 № 7 здачі-прийняття виконаних проєктних робіт на суму 13 490,20 грн з ПДВ (а.с. 145);

- акт № 8 приймання виконаних будівельних робіт на суму 195 791,38 грн з ПДВ (а.с. 149-152);

- акт № 9 приймання виконаних будівельних робіт на суму 182 550,08 грн з ПДВ (а.с. 158-161);

- акт № 10 приймання виконаних будівельних робіт на суму 173 535,77 грн з ПДВ (а.с. 167-170);

- акт № 11 приймання виконаних будівельних робіт на суму 141 278,30 грн з ПДВ (а.с. 176-178);

- акт № 12 приймання виконаних будівельних робіт на суму 176 069,68 грн з ПДВ (а.с. 183-186);

- акт № 13 приймання виконаних будівельних робіт на суму 117 871,64 грн з ПДВ (а.с. 192-195);

- акт № 14 приймання виконаних будівельних робіт на суму 43 120,24 грн з ПДВ (а.с. 201-203);

- акт № 15 приймання виконаних будівельних робіт на суму 45 200,39 грн з ПДВ (а.с. 208-209);

- акт № 16 приймання виконаних будівельних робіт на суму 45 200,39 грн з ПДВ (а.с. 213-214);

- акт № 17 приймання виконаних будівельних робіт на суму 45 200,39 грн з ПДВ (а.с. 218-219);

- акт № 18 приймання виконаних будівельних робіт на суму 11 200,10 грн з ПДВ (а.с. 223-224);

- акт № 19 приймання виконаних будівельних робіт на суму 45 200,39 грн з ПДВ (а.с. 228-229);

- акт № 20 приймання виконаних будівельних робіт на суму 39 600,31 грн, з урахуванням ПДВ (а.с. 233-234);

- акт № 21 приймання виконаних будівельних робіт на суму 5600,02 грн, з урахуванням ПДВ (а.с. 238-239).

Позивач зазначає, що відповідачем лише частково проведено оплату за виконані за договором роботи на суму 80 990,20 грн, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1 280 919,08 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Загинайко Т.В.) від 03.12.2024 по справі № 904/4321/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пож-Захист" до Акціонерного товариства "Криворізькій залізорудний комбінат" про стягнення 1 305 841,96 грн (1 280 919,08 грн вартості робіт за договором підряду від 10.04.2024 № 379 на виконання будівельних робіт та 24 922,88 грн пені) задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Криворізькій залізорудний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пож-Захист" 1 280 919,08 грн заборгованості, 61 012,14 грн пені (за загальний період з 06.06.2024 по 15.11.2024 включно), 20 128,97 грн витрат на сплату судового збору та 22 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

06.01.2025 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2024 по справі № 904/4321/24 було видано наказ (суддя Загинайко Т.В.).

Позивач зазначає, що зазначене вище судове рішення виконано примусово 22.01.2025, на підтвердження чого надав платіжну інструкцію № 32634 від 22.01.2025 (а.с. 255), про перерахування приватним виконавцем грошових коштів у розмірі 1 384 060,19 грн з призначенням платежу: «згідно виконавчого наказу, виданого 06.01.2025 Господарським судом Дніпропетровської області по справі № 904/4321/24 ВП № 76850207».

З огляду на викладене, позивач, реалізуючи надане йому право, вважає за необхідне здійснити донарахування штрафних санкцій, які підлягають стягненню з АТ «Кривбасзалізрудком». Позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2024 по справі № 904/4321/24 стягнута сума пені 61 012,14 грн розрахована по 15.11.2024 включно.

Враховуючи викладене, позивач донарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 61 829,68 грн за загальний період з 16.11.2024 по 21.01.2025.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 06.06.2024 по 21.01.2025 у розмірі 14 078,07 грн та інфляційні втрати за період з червня 2024 року по грудень 2024 року у розмірі 69 120,82 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Як вказано вище, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 61 829,68 грн за загальний період з 16.11.2024 по 21.01.2025.

Відповідно до п. 8.4. договору у випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, яка розраховується з 10-го банківського дня з моменту настання прострочення у відсотках, шляхом її ділення на 365 днів та множення на кількість днів прострочення.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний правильно.

Також господарський суд зазначає, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Так, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 06.06.2024 по 21.01.2025 у розмірі 14 078,07 грн та інфляційні втрати за період з червня 2024 року по грудень 2024 року у розмірі 69 120,82 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просить суд зменшити розмір пені та трьох відсотків річних на 90 % від заявлених сум.

Своє клопотання відповідач обґрунтовує наступним. Позивач не поніс збитків у зв`язку з порушенням строків платежів зі сторони відповідача (позивачем не доведено зворотного), а також наявні інші суттєві обставини, які вплинули на спроможність відповідача належним чином виконувати свої зобов`язання. У зв`язку з військовою агресією росії у відповідача були порушені традиційні логістичні ланцюги зі збуту залізної руди на внутрішньому та зовнішньому ринках. Внаслідок агресії рф був фактично знищений ПРАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», який був основним та найбільшим споживачем залізорудної сировини виробництва відповідача. Відповідно до ухвали господарського суду Запорізької області від 01.03.2023 року по справі № 908/2465/22 судом встановлено, що ПРАТ «ММК ім. Ілліча» не виконало свої зобов`язання з оплати поставленого товару та визнані грошові вимоги відповідача у розмірі в розмірі 97 549 944,06 грн основного боргу. На даний час дані вимоги не є погашеними. Споживачі на зовнішньому ринку також не виконують свої зобов`язання. На негативний фінансовий стан відповідача та брак обігових коштів впливає той факт, що у зв`язку з набранням чинності змін до Податкового кодексу України в частині заборони на відшкодування від`ємного значення ПДВ платникам податків, щодо яких введено персональні санкції, органи ДПС України безпідставно відмовляють у відшкодуванні від`ємного значення з ПДВ АТ «Кривбасзалізрудком». На думку податківців, оскільки відносно компанії Старміл Лімітед (акціонер позивача) введено санкції відповідно до Указу Президента України від 12.05.2023 №279/2023 «Про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 12 травня 2023 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», тому є підстави для відмови АТ «Кривбасзалізрудком» у відшкодування бюджетного відшкодування, хоча відносно самого платника податків жодних санкцій не вводилось. Так, з грудня 2023 року відмовлено у відшкодуванні від`ємного значення ПДВ на загальну суму 180 699 204,75 грн, що підтверджуються відповідними актами перевірки. Фактично склалася ситуація, що АТ «Кривбасзалізрудком» виконало свої податкові зобов`язання перед державою, але не має можливості скористатися законним правом на податковий кредит через рішення податкових органів. Тому АТ «Кривбасзалізрудком» оскаржуються в судовому порядку податкові повідомлення-рішення, які складені згідно з вищезазначеними актами перевірки. На сьогоднішній день є тенденції щодо задоволення позовних вимог АТ «Кривбасзалізрудком» в справах про оскарження цих податкових повідомлень рішень. Але для отримання реальних грошових коштів з державного бюджету потрібний час.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Господарський суд зазначає наступне.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, оскільки розмір пені та 3% річних не є надмірно великим та відповідачем не надано доказів винятковості випадку для зменшення розміру пені та 3% річних, господарський суд не вважає за можливе зменшити розмір пені та 3% річних.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 145 028,57 грн, з яких: 61 829,68 грн пеня, 14 078,07 грн 3% річних, 69 120,82 грн інфляційні втрати.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 9-25 від 27.01.2025, укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Паритет» Сергія Салюка», рахунок № 9 від 27.01.2025 на суму 5000,00 грн, акт про надану правничу допомогу від 14.02.2025 на суму 5000,00 грн, платіжну інструкцію № 171 від 27.01.2025 про сплату позивачем Адвокатському бюро «Паритет» Сергія Салюка» 5000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю КР № 000105 від 04.07.2017, ордер серії ВА №1103325 від 30.01.2025.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у своїй заяві від 12.02.2025 заперечує щодо розміру заявлених витрат на правничу допомогу, оскільки вважає його недоведеним.

З урахуванням матеріалів справи, господарський суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 5000,00 грн свівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі 5000,00 грн.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Криворізькій залізорудний комбінат" (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Зимових Походів (вул. Симбірцева), буд. 1А, ідентифікаційний код 00191307) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пож-Захист" (27614, Кіровоградської область, с. Олексіївка, вул. Ушакова, буд. 61, ідентифікаційний код 36098454) 153 056,57 грн, а саме: 145 028,57 грн, з яких: 61 829,68 грн пеня, 14 078,07 грн 3% річних, 69 120,82 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.04.2025

Суддя І.В. Мілєва