ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2025 р. Справа№ 910/19066/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Бєлкін Леонід Михайлович (поза межами суду ІНФОРМАЦІЯ_1 );

від відповідачів: 1. не з`явились;

2. Паніотов О.К.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 (повний текст рішення складено та підписано 04.06.2024)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 (повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 09.08.2024)

у справі № 910/19066/21 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом фізичної особи ОСОБА_1

до 1. Компанії «Евінз Лімітед»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест»

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 205692,28 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

Фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Компанії «Евінз Лімітед» (далі- відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» (далі - відповідач-2) про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 205692,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами не було сплачено позивачу, як акціонеру Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському», вартість акцій викуплених за договором купівлі-продажу №б/н від 26.12.2018, який укладений в спрощений спосіб, у зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати Компанію «Евінз Лімітед» надати депозитарній установі, у якій відкритий рахунок відповідача-1, розпорядження про виконання облікової операції переказу цінних паперів (зарахування прав на цінні папери) щодо 63 штук акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському», які за договором купівлі-продажу №б/н від 26.12.2018 переказуються позивачем та стягнути солідарно з відповідачів вартість акцій у розмірі 163 115,82 грн, інфляційні втрати у розмірі 26595,46 грн та 3% річних у розмірі 15 981,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 у справі № 910/19066/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Компанії «Евінз Лімітед» про зобов`язання вчинити дії та стягнення 205692,28 грн задоволено частково. Зобов`язано Компанію «Евінз Лімітед» («EWINS LIMITED») («Ewins Limited») надати депозитарній установі, у якій відкритий рахунок у цінних паперах Компанії «ЕВІНЗ ЛІМІТЕД» («EWINS LIMITED») у встановленому законом порядку, розпорядження про виконання облікової операції переказу цінних паперів (зарахування прав на цінні папери) щодо 63 штук акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському», міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (ISIN), які переказуються фізичною особою з рахунку у цінних паперах в депозитарній установі - Товариство з обмеженою відповідальності «Фрідом Фінанс Україна», депозитарний код рахунку в цінних паперах НОМЕР_1 , код МДО депозитарної установи: 401570, підстава для виконання облікової операції: «Переказ викуплених у власника цінних паперів». Стягнуто з Компанії «Евінз Лімітед» («EWINS LIMITED») («Ewins Limited») на користь фізичної особи ОСОБА_1 основний борг у розмірі 163115 грн 82 коп., 3% річних у розмірі 15967 грн 39 коп., інфляційні втрати у розмірі 26595 грн 46 коп. та судовий збір у розмірі 5355 грн 18 коп. В задоволення позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі №910/19066/21 задоволено частково. Стягнуто з Компанії «Евінз Лімітед» («EWINS LIMITED») («Ewins Limited») на користь фізичної особи ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60000 грн 00 коп. та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду у розмірі 16043 грн 40 коп. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» про розподіл судових витрат у справі №910/19066/21 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 грн 00 коп. В інших частинах у задоволенні заяв ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти цю апеляційну скаргу до розгляду. Поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 у справі № 910/19066/21 (в частині). Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 у справі № 910/19066/21 в частині відмови в задоволення позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» (пункт 5 резолютивної частини рішення). Прийняти нове рішення (постанову), яким стягнути солідарно присуджену суму поруч із Компанією «Евінз Лімітед» («EWINS LIMITED») також і з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест». Скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» про розподіл судових витрат у справі № 910/19066/21 та стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. (пункти 3, 4 резолютивної частини додаткового рішення) і в цій частині в задоволенні заяви відмовити. Стягнути судові витрати позивача, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, з другого відповідача - внаслідок неправомірний дій якого виник цей апеляційний перегляд.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вважає, що оскільки на стороні покупців виступають дві юридичні особи, за офертою неможливо з`ясувати, яка з цих осіб приймає зобов`язання безпосередньо перед позивачем. Як зазначено вище, відповідно до оферти, платити зобов`язаний власник контрольного пакету акцій АБО торговець цінними паперами. За таких умов позивач вважає, що зобов`язання за офертою є неподільними між відповідачами, тому обидві особи - перший та другий відповідачі - є солідарними боржниками.

Скаржник зазначає, що частково задовольнивши позов щодо стягнення, суд фактично визнав, що між позивачем і першим відповідачем склалися договірні відносини щодо купівлі-продажу акцій. Однак, згідно ч. 1 ст. 1011 Цивільного кодексу України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Таким чином, зобов`язаною перед Позивачем стороною щодо виконання умов договору викупу акцій в частині їх оплати є саме другий відповідач. Крім того, згідно ч. 2 ст. 1016 Цивільного кодексу України, за договором, укладеним з третьою особою, комісіонер набуває права навіть тоді, коли комітент був названий у договорі або прийняв від третьої особи виконання договору. Суд визнав, що відповідальним за виконання договору викупу акцій є саме другий відповідач. Більше того, серед зобов`язань комітента, відповідно до розділу 4 Договору комісії міститься лише одне зобов`язання («негайно прийняти все виконане Комісіонером за Договором»), і не вказано на зобов`язання перерахувати комісіонеру (другому відповідачу) коштів на викуп до укладання договорів з акціонерами. Тобто, другий відповідач повинен був укласти договори на викуп акцій незалежно від отримання/неотримання коштів на викуп від першого відповідача (комітента), неперерахування коштів першим відповідачем, всупереч твердженням другого відповідача (а.с. 49), не є підставою для звільнення від відповідальності другого відповідача.

На думку скаржника, саме другий відповідач не здійснив жодних дій на виконання оферти у процедурі «селл-аут», тобто не виконав умови договору комісії, не уклав договори (у будь-якій прийнятній для другого відповідача та такій, що відповідає законодавству, формі) з акціонерами як комісіонер та не подав звіт першому відповідачу (комітенту). За таких умов, навіть якщо і погодитися з твердженням другого відповідача про відсутність підстав задоволення позову щодо солідарної відповідальності Відповідачів у справі, то у пріоритетному порядку повинен задовольнятися позов конкретно до другого відповідача. Таким чином, суд першої інстанції при прийнятті рішення неправильно застосував норми права, а саме - ч. 1 ст. 1011 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 1016 Цивільного кодексу України - і формально нібито захистив інтереси міноритарного акціонера, але фактично зробив це у знущальний спосіб, оскільки зрозуміло, що міноритарному акціонеру як слабкій стороні не під силу організовувати стягнення коштів з нерезидента.

Скаржник зазначає про те, що судом встановлено, що даний спір виник саме внаслідок неправильних дій другого відповідача, однак, не обґрунтував, чому при очевидній провині другого відповідача, яку сам же і встановив, суд ще й стягує на користь порушника кошти з постраждалою сторони. При цьому очевидно, що міноритарному власнику стягнути кошти з нерезидента в рази складніше, ніж українському резиденту у українського резидента. Тобто, фактично ефемерні кошти судових витрат, присуджені на користь позивача з першого відповідача, не покриваються коштами, які можуть бути стягнені з самого позивача як постраждалої сторони.

Скаржник вказує на те, що суд визнав відсутність підписаного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» та адвокатським бюро «Паніотов і партнери» акту прийому-передачі наданих послуг. При цьому суд за власною ініціативою погодився, що відсутність такого акту не свідчить про ненадання адвокатом Паніотов О.К. послуг в дійсності, оскільки матеріалами справи підтверджено фактичне надання адвокатом правничої допомоги під час розгляду даної справи.

Скаржник вважає, що при відсутності акту прийому-передачі наданих послуг неможливо встановити фактичний обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Крім того слід зазначити, що другий відповідач не направляв позивачу копії документів, поданих для стягнення витрат на правову допомогу, а суд не повідомляв позивача про судове засідання 18.07.2024. При цьому у самому додатковому рішенні не згадується, чи є фактично сплаченою сума адвокатських послуг і чи була ця сума попередньо передбачена у відзиві на позовну заяву. Вказані вади процесу не дозволили позивачу усвідомлено відреагувати на заяву другого відповідача. Крім того, заява про ухвалення додаткового рішення подана з пропуском 5-денного терміну, оскільки п`ятий день - 25.02.2024 - дійсно неділя, але наступний день - понеділок, і саме у цей день сплив 5-денний термін, Отже, суд взагалі не мав права розглядати дану заяву другого відповідача.

Також скаржник у апеляційній скарзі зазначив, що попередньо очікує понести судові витрати, пов`язані з розглядом цієї апеляційної скарги, в розмірі 32 000 грн (орієнтовно) в суді апеляційної інстанції за отримання правової допомоги, з розрахунку 4 000 гривень за 1 годину роботи адвоката за 8 годин роботи. З огляду на умови договору про надання правової допомоги щодо почасової ставки, визначити точний розмір судових витрат позивача буде можливо лише після винесення рішення за результатом розгляду цієї апеляційної скарги. Детальний розрахунок розміру судових витрат буде надано позивачем після розгляду апеляційної скарги в клопотанні (заяві) про ухвалення додаткового рішення.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, другий відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що він не мав та не має на меті набуття у власність акцій, які належать ОСОБА_1 , а договір комісії передбачає виключно надання посередницьких послуг за плату, а не прямий обов`язок викупити Комісіонером акції з метою подальшого їх відчуження і усі витрати пов`язані з придбанням відповідних акцій несе саме Комітент, у зв`язку із чим, вимоги позивача стягнути саме з другого відповідача грошові кошти - є безпідставним, суперечать чинному законодавству України та правовій природі договору комісії. Матеріали справи № 910/19066/21 не містять доказів, які б свідчили про вчинення правочинів між позивачем та другим відповідачем стосовно викупу належних йому акцій.

Другий відповідач зазначає, що договір комісії за своєю правової природою має на меті надання послуг за плату та за рахунок комітента, а не обов`язок комісіонера за власні кошти вчиняти правочини з третіми особами на користь комітента. Тому, наполягання представником скаржника задовольнити вимогу про солідарне стягнення боргу з другого відповідача, як особи, яка на виконання вимог чинного законодавства України є лише посередником між покупцем акцій та їх продавцем, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. оскільки Договір комісії є похідним від Оферти від 17.12.2018 і прямо передбачає, що викуп акцій здійснюється за рахунок компанії «Евінз Лімітед», то стягнення з ТОВ «ІФК Профінвест» грошових коштів суперечитиме засадам договірного права, спричинить безпідставну фінансову відповідальність другого відповідача перед позивачем за відсутності будь-яких договірних або фінансових зобов`язань між такими сторонами.

На думку другого відповідача, суд першої інстанції захистив права позивача виходячи з тих підстав та предмету позовних вимог, як то сам позивач і просив. Жодних дій з боку позивача, які б підтверджували намагання останнього віднайти контакт з Компанією «Евінз Лімітед» матеріали судової справи не містять. Натомість позивач одразу бажав би стягнути усі грошові кошти за акції з другого відповідача, без наявності у останнього жодних обов`язків перед позивачем, а то і вказує що в усьому винен лише другий відповідач, що не бажає сплатити свої грошові кошти за майно, яке йому не належатиме.

Другий відповідач зазначає, що 26.02.2024 до Господарського суду міста Києва було подано заяву у справі № 910/19066/21 про відшкодування судових витрат. Цю заяву з додатками, підписану електронним цифровим підписом, через збої в роботі «Електронного Суду» в той день я надіслав на офіційну електронну пошту Господарського суду м. Києва та одночасно (в листі зазначені одразу три отримувача) на електронну пошту Позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 та його адвоката Бєлкіна Леоніда Михайловича ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреси електронної пошти зазначені в позовній заяві та інших процесуальних документах сторони позивача.

Також другий відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про те, що попередньо, другий відповідач очікує понести витрати на правничу допомогу в розмірі орієнтовно 18 000,00 грн на правничу допомогу, що складається з: 10 000,00 грн за підготовку відзиву на апеляційну скаргу, 8 000,00 грн за участь адвоката в двох судових засіданнях. Станом на поточну дату другий відповідач вже сплатив Адвокатському бюро 14 000,00 грн за підготовку цього відзиву та участь адвоката в одному судовому засіданні. Розмір витрат позивача на правничу допомогу буде залежати від поведінки позивача (його представника) під час розгляду справи в апеляційній інстанції, також зазначено про те, що враховуючи положення ч. 8 ст. 129 ГПК України, відповідні докази будуть надані у зазначені терміни.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засідання 25.02.2025 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та додаткове рішення від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 скасувати в частині відмови в задоволення позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест», прийняти нове рішення (постанову), яким стягнути солідарно присуджену суму поруч із Компанією «Евінз Лімітед» («EWINS LIMITED») також і з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест», скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» про розподіл судових витрат у справі № 910/19066/21 та стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн і в цій частині в задоволенні заяви відмовити.

Представник другого відповідача у судовому засіданні 25.02.2025 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та додаткове рішення від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2024 апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Демидова А.М., судді: Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

02.09.2024 суддя Демидова А.М. заявила самовідвід від розгляду справи № 910/19066/21. Заява судді про самовідвід заявлена з метою недопущення сумнів у її неупередженості, що можуть виникнути у зв`язку з тим, що родич її близької особи брав участь (був учасником судового процесу) у даній справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/19066/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/19066/21. Відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

30.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/19066/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 у справі № 910/19066/21 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 910/19066/21 у розмірі 3 072,46 грн.

17.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків до якої додано квитанцію № від 16.10.2024, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 3 087,46 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 поновлено Фізичної особи ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 у справі № 910/19066/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21. Призначено справу № 910/19066/21 до розгляду у судовому засіданні 26.11.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2025 задоволено заяву Бєлкіна Леоніда Михайловича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 та від 14.01.2025 відкладено розгляд справи № 910/19066/21 за апеляційною скаргою Фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 на 14.01.2025 та 25.02.2025, відповідно.

25.02.2025 від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання з 25.02.2025 у справі № 910/19066/21 на більш пізній термін, у зв`язку із великою затримкою і необхідністю участі у розгляді кримінальної справи № 757/41141/24-к.

Представник позивача у судовому засіданні 25.02.2025 не підтримав подане клопотання.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/19066/21 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є акціонером Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» та володіє простими іменними акціями, емітентом яких є вказане акціонерне товариство, у кількості 63 шт, що підтверджується обмеженою випискою про стан рахунку у цінних паперах на 21.12.2018.

17.12.2018 перший відповідач направив на адресу Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» публічну безвідкличну пропозицію (оферту) про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» №01-17/12/2018 у зв`язку з придбанням контрольного пакету акцій емітента.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у листі від 06.08.2019 № 26/01/18362 на запит позивача повідомила, що наглядовою радою Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» було прийнято рішення про розсилання публічної безвідкличної пропозиції (оферти) акціонерам Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» рекомендованим поштовим відправленням на підставі реєстру (переліку) власників іменних цінних паперів, складеного ПАТ «НДУ» станом на 17.12.2018.

Приватним акціонерним товариством «Завод «Кузня на Рибальському» укладено договір №1-РО від 17.12.2018 з ПАТ «НДУ» щодо надсилання копії публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників простих акцій товариства про придбання належних їм акцій (оферти).

Другий відповідач повідомив, що для реалізації публічної безвідкличної пропозиції (оферти) про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» в якості торговця цінними паперами першим відповідачем залучено другого відповідача.

17.12.2018 між першим відповідачем, як комітентом, та другим відповідачем, як комісіонером, укладено договір комісії №БК-18/4585/1 за умовами якого перший відповідач доручає другому відповідачу за винагороду і від імені останнього та за рахунок комітента здійснити посередницькі послуги на позабіржовому ринку щодо купівлі за рахунок та в інтересах першого відповідача у визначені строки, вказані нижче цінні папери, за ціною обумовленою в п. 2.1 цього договору на умовах цього договору, а саме: акції, іменні прості; форма існування ЦП бездокументарна, емітовані Приватним акціонерним товариством «Завод «Кузня на Рибальському»; номінальною вартістю ЦП - 49,00 грн; місце укладення договору поза фондовою біржею; спосіб проведення розрахунків без дотримання принципу «поставка ЦП проти оплати»; кількість ЦП 2000 шт; загальна вартість ЦП по договору 5 178 280 грн.

За умовами пунктів 2.1, 2.2 та 3.1 договору вартість купівлі пакету ЦП за цим договором складає 5 178 280 грн. Перехід прав власності на пакет ЦП, що є предметом даного договору за договорами, укладеними на виконання цього договору, здійснюється у межах депозитарної системи України. Другий відповідач протягом 60 банківських днів з моменту підписання цього договору укладає договори купівлі-продажу (біржові угоди) на виконання цього договору.

Як зазначає позивач та встановлено під час розгляду справи, наглядовою радою Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» на офіційному сайті було розміщено публічну безвідкличну пропозицію (оферту) про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» (місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 26) компанією ЕВІНЗ ЛІМІТЕД (EWINS LIMITED). Оферта повністю відповідає вимогам статті 65 Закону України «Про акціонерні товариства».

В публічній безвідкличній пропозиції зазначено відомості про власника контрольного пакету акцій: ЕВІНЗ ЛІМІТЕД (EWINS LIMITED) перший відповідач), компанія, що створена та діє за законодавством республіки Кіпр, Реєстраційний номер НЕ 389225, адреса реєстрації: Діагору 4, КЕРМІА ХАУС, 5й поверх, Квартира/Офіс 502, 1097, Нікосія, Кіпр,) тел. + 1, прямо володіюча акціями простими іменими в кількості 3225723 штук (94,0348%); дата подання повідомлення про набуття права власності на контрольний пакет акцій акціонерного товариства 16.11.2018 року та контактні дані торговця цінними паперами (особи, що в інтересах власника контрольного пакета акцій (відповідальної особи) здійснюватиме купівлю акцій у акціонерів) ТОВ «ІФК ПРОФІНВЕСТ», код за , адреса: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, 30, тел.: НОМЕР_2, ОСОБА_3 .

Ціна придбання акцій 2 589,14 грн, яка затверджена Наглядовою Радою Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському», відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства» та визначена відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства», як найбільша з таких: ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до ст. 8 Закону, станом на день, що передує дню розміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів або через особу, яка проводить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку, повідомлення про укладання особою (особами, що діють спільно) договору, в результаті виконання якого вона з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стане (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій Товариства. Ціна визначена суб`єктом оціночної діяльності про вартість майна, відповідно до висновку від 19.11.18 року суб`єкта оціночної діяльності ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ТВІ» (ідентифікаційний код: 32661217; сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 163/17 від 02.03. 2018 р. виданий Фондом державного майна України) станом на 19.11.18 року ціна складає 2 417,04 грн. (дві тисячі чотириста сімнадцять гривень 04 копійки), за одну акцію; найвища ціна за якою особа (особи, що діють спільно) опосередковано, набула право власності на акції (паїв, часток) іншої юридичної особи протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакету акцій включно з днем набуття такою особою контрольного пакету акцій Товариства. Найвища ціна придбання акцій склала 2 589, 14 грн. за одну акцію. Обставини, визначені пунктом 3 частини 3 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства», відсутні.

Порядок реалізації цієї Оферти: повідомлення про прийняття пропозиції про придбання акцій має бути надіслане акціонером протягом 20 робочих днів з дня надходження оферти, за адресою контактної особи вказаної в пп.4 п.1 цієї Оферти. В повідомлені про прийняття пропозиції про придбання акцій мають бути зазначені: ідентифікаційні дані акціонера, зокрема, для фізичних осіб-громадян України: прізвище, ім`я, по батькові, згідно з паспортом, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контрольний орган і мають відмітку у паспорті); кількість акцій Товариства, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), що належать такому акціонеру; реквізити рахунку в цінних паперах акціонера; за наявності - банківські-платіжні реквізити.

Порядок укладання договорів та оплати акцій, що придбаються: відповідно до ст. 208 Цивільного Кодексу України та ч.8 ст. 17 ЗУ «Про цінні папери та фондовий ринок» правочини щодо цінних паперів повинні вчинятись у письмовій формі та за участю або посередництвом торговця цінними паперами. Протягом 30 днів з дня закінчення зазначеного в пп. 1 п. 3 Оферти строку особа, яка придбала контрольний пакет акцій Товариства (відповідальна особа), та акціонер, який прийняв пропозицію про придбання акцій мають укласти договір купівлі-продажу акцій з обов`язковим залученням торговця цінними паперами. Для реалізації цієї оферти в якості торговця цінними паперами було залучено ТОВ «ІФК ПРОФІНВЕСТ»(контакти вказані в пп.4 п. 1 цієї оферти).

Протягом 30 днів з дня закінчення зазначеного в пп.1 п. 3 оферти строку: власник контрольного пакету акцій (відповідальна особа) або торговець цінними паперами сплачує акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій та уклали договір купівлі-продажу акцій, вартість їхніх акцій виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання. Перерахування акціонерами коштів за акції здійснюється на рахунки, зазначені у відповідному договорі купівлі-продажу акцій, а акціонер, яких прийняв пропозицію та уклав договір купівлі-продажу акцій, повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття власником контрольного пакета акцій (відповідальною особою) права власності на акції цього акціонера; розрахунки за договорами купівлі-продажу акцій здійснюються в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України за принципом «поставка цінних паперів проти оплати».

Для укладання вказаного договору, акціонери, які прийняли пропозицію про придбання акцій, для реалізації своїх прав, передбачених ст. 65 ЗУ «Про акціонерні товариства», повинні мати укладені ними договори з депозитарною установою, в якій вони мають рахунок у цінних паперах, актуалізувати свої дані в анкеті цього рахунку та отримати виписку з цього рахунку, що підтверджує наявність у акціонера прав на відповідні акції. В межах реалізації цієї оферти акціонери можуть здійснити продаж акцій, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження). Для укладання договору купівлі-продажу акцій акціонери мають право надати торговцю цінними паперами документи та інформацію, необхідні йому як суб`єкту первинного фінансового моніторингу відповідно до норм Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Повноваження представників акціонерів повинні бути належним чином підтверджені.

Ідентифікація акціонерів буде відбуватися в ТОВ «ІФК ПРОФІНВЕСТ» код за за адресою: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, 30. Ухилення акціонерами, які прийняли пропозицію про придбання акцій, від надання торговцю цінними паперами документів, необхідних йому для здійснення первинного моніторингу відповідно до чинного законодавства, має наслідком відмову торговця цінними паперами від укладення договору, та звільняє особу, яка придбала контрольний пакет акцій товариства (відповідальну особу), від виконання її обов`язків, встановлених ч. 8 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства». Оплата вартості акцій буде здійснюватися виключно грошовими коштами.

Аналогічна за змістом публічна безвідклична пропозиція (оферта) про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» компанією ЕВІНЗ ЛІМІТЕД (EWINS LIMITED), як зазначає позивач, надійшла і на його адресу, як акціонера Товариства, який станом на 17.12.2018 володів простими іменними акціями, у кількості 63 шт.

Позивач скористався своїм правом на обов`язковий викуп належних йому акцій та у встановлений в оферті строк направив другому відповідачу, як особі, яка діє в інтересах власника контрольного пакета акцій, повідомлення про прийняття пропозиції про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» першим відповідачем в кількості 63 штуки за ціною придбання 2 589,14 грн за одну акцію, зазначивши в повідомленні всі реквізити визначені офертою та просив повідомити його про дату та час укладення договору купівлі-продажу акцій з подальшим вчиненням усіх дій, необхідних для набуття власником контрольного пакету акцій Товариства, яку отримав другий відповідач, що ним не заперечувалось під час розгляду справи та підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №117 та описом вкладення у цінний лист № 117.

Проте, відповідачами подальших дій, спрямованих на викуп цінних паперів позивача, не вчинено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить зобов`язати першого відповідача надати депозитарній установі, у якій відкритий рахунок першого відповідача, розпорядження про виконання облікової операції переказу цінних паперів (зарахування прав на цінні папери) щодо 63 штук акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському», які за договором купівлі-продажу №б/н від 26.12.2018 переказуються позивачем та стягнути солідарно з відповідачів вартість акцій у розмірі 163 115,82 грн, інфляційні втрати у розмірі 26 595,46 грн та 3% річних у розмірі 15 981,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у оскаржуваному рішенні, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 6 вказаного Закону акція - це іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що корпоративні права - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Приписами ч. 1-2 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що особа (особи, що діють спільно) протягом одного робочого дня з дати укладення нею договору, за наслідками виконання якого вона з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стане (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства (а у разі набуття контрольного пакета акцій в результаті придбання акцій у процесі емісії - з дати депонування глобального сертифіката за таким випуском акцій), зобов`язана подати до товариства та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку повідомлення про укладення такого договору.

Товариство не пізніше 24 години наступного робочого дня в одноденний строк зобов`язане розмістити зазначене повідомлення на веб-сайті товариства та у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів або через особу, яка провадить діяльність з оприлюднення регульованої інформації від імені учасників фондового ринку.

Особа (особи, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій приватного акціонерного товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства, в одноденний строк з дня набуття нею права власності на такий пакет акцій зобов`язана подати до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та товариства інформацію про набуття нею такого пакета із зазначенням інформації про найвищу ціну, за якою вона придбавала акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують дню набуття такого пакета акцій включно з днем набуття, та дати набуття такого пакета.

Товариство в одноденний строк зобов`язане розмістити зазначену інформацію на веб-сайті товариства та у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів.

Наглядова рада (або виконавчий орган товариства, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом товариства) не пізніш як за 25 робочих днів з дня отримання такої інформації має затвердити ринкову вартість акцій та повідомити її особі (особам, що діють спільно), зазначеній в абзаці першому цієї частини.

При цьому, частиною 4 вказаної статті визначено, що особа (особи, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства або будь-яка її афілійована особа, протягом двох робочих днів з дати отримання інформації про ціну придбання акцій зобов`язана запропонувати всім акціонерам придбати у них акції товариства, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження), шляхом надсилання до товариства публічної безвідкличної пропозиції для всіх акціонерів - власників акцій товариства про придбання належних їм акцій (оферти).

Оферта надсилається на адресу місцезнаходження товариства на ім`я наглядової ради або виконавчого органу (якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом товариства) та до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку і кожній фондовій біржі, на якій цінні папери (акції) товариства допущено до торгів.

Наглядова рада (або виконавчий орган товариства, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом товариства) зобов`язана розмістити зазначену оферту на веб-сайті товариства та у загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, а також надіслати її кожному власнику простих акцій товариства відповідно до переліку акціонерів товариства протягом семи робочих днів з дня надходження оферти.

У разі якщо власниками контрольного пакета акцій товариства є дві та більше особи, що діють спільно, такі особи мають визначити особу, відповідальну за реалізацію норм, передбачених цією статтею (далі - відповідальна особа).

Приписами частини 5-7 статті 65 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що оферта має містити відомості про: 1) особу (кожну з осіб, що діють спільно), яка внаслідок придбання акцій приватного акціонерного товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій товариства, та її афілійованих осіб (ім`я (найменування), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи), код згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для юридичної особи - резидента), код/номер з торговельного, банківського чи судового реєстру, реєстраційне посвідчення місцевого органу влади іноземної держави про реєстрацію юридичної особи (для юридичної особи - нерезидента) особи (кожної з осіб, що діють спільно) та її афілійованих осіб), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій товариства, належних кожній із зазначених осіб, контактні дані особи (кожної з осіб, що діють спільно); 2) відповідальну особу, у разі якщо власниками контрольного пакета акцій товариства є дві та більше особи, що діють спільно (ім`я (найменування), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичної особи), код згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для юридичної особи - резидента), код/номер з торговельного, банківського чи судового реєстру, реєстраційного посвідчення місцевого органу влади іноземної держави про реєстрацію юридичної особи (для юридичної особи - нерезидента), місце проживання (місцезнаходження), контактні дані відповідальної особи); 3) ціну придбання акцій та порядок її визначення; 4) строк, протягом якого акціонери можуть повідомити про прийняття пропозиції про придбання акцій відповідно до частини шостої цієї статті;5) порядок оплати акцій, що придбаваються; 6) спосіб (способи) оплати акцій, що придбаваються.

Строк, протягом якого акціонери можуть повідомити особу, яка придбала контрольний пакет акцій, або відповідальну особу щодо прийняття пропозиції про придбання акцій, має становити від 10 до 50 робочих днів з дати надходження оферти.

Якщо після розміщення оферти у загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та до закінчення строку для її прийняття особа (особи, що діють спільно), яка придбала контрольний пакет акцій товариства, придбає акції за ціною вищою, ніж ціна, зазначена в оферті, така особа повинна підвищити ціну придбання до найвищої ціни та надіслати до товариства змінену оферту для подальшого надіслання її товариством усім акціонерам та розміщення зміненої оферти на веб-сайті товариства та у загальнодоступній інформаційній базі даних про ринок цінних паперів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. У зміненій оферті змінюється лише інформація про ціну придбання акцій. У разі надсилання до товариства зміненої оферти особа, яка стала власником контрольного пакета акцій товариства, або відповідальна особа має компенсувати різницю у ціні акцій тим акціонерам, акції яких до цього були придбані. Оплата вартості акцій, що придбаваються, може здійснюватися грошовими коштами, цінними паперами або поєднанням грошових коштів і цінних паперів. Конкретний спосіб оплати вартості акцій із запропонованих в оферті визначається акціонером, у якого такі акції придбаваються. При цьому одним із способів оплати вартості акцій, запропонованих в оферті, має бути оплата виключно грошовими коштами.

Умовами частини 8 вказаної статті встановлено, що протягом 30 днів з дня закінчення зазначеного в оферті строку особа, яка придбала контрольний пакет акцій, або відповідальна особа має сплатити акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій, вартість їхніх акцій виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання, а акціонер, який прийняв пропозицію про придбання акцій, має вчинити усі дії, необхідні для набуття особою, яка придбала контрольний пакет акцій, або відповідальною особою права власності на його акції. При цьому розрахунки та набуття права власності за результатами таких дій здійснюються протягом одного робочого дня в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

З системного аналізу приписів статті 65 Закону України «Про акціонерні товариства» вбачається, що у особи, яка внаслідок придбання акцій товариства з урахуванням кількості акцій, які належать їй та її афілійованим особам, стала (прямо або опосередковано) власником контрольного пакета акцій приватного акціонерного товариства або будь-яка її афілійована особа наявний законодавчо встановлений обов`язок придбати акції осіб, які прийняли пропозицію про придбання акцій та сплатити протягом 30 днів з дня закінчення зазначеного в оферті строку вартість їхніх акцій, виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання, а, відповідно, у особи, яка прийняла пропозицію виникають законні та виправдані очікування на відповідний викуп.

При цьому, вимоги Закону України «Про акціонерні товариства», який є спеціальним законом у питанні обов`язкового викупу акцій у акціонерів, не передбачають додаткових умов, окрім, визначених в даному законі, в тому числі і участі торговців цінних паперів.

У той же час, приписами частини 8, 9 статті 17 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вказано, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торгівця цінними паперами, крім випадків: розміщення емітентом власних цінних паперів; викупу та продажу емітентом власних цінних паперів; проведення розрахунків з використанням неемісійних цінних паперів; розміщення казначейських зобов`язань України; внесення цінних паперів до статутного (складеного) капіталу юридичних осіб; дарування цінних паперів; спадкування та правонаступництва цінних паперів; вчинення правочинів, пов`язаних з виконанням судових рішень; вчинення правочинів у процесі приватизації; вчинення правочинів між нерезидентами за межами України. Правочини щодо цінних паперів, вчинені без участі (посередництва) торговця цінними паперами, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті, є нікчемними.

З огляду на викладене, з метою реалізації публічної безвідкличної пропозиції (оферти) про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» в якості торговця цінними паперами Компанією «Евінз Лімітед» було залучено ТОВ «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» шляхом укладення 17.12.2018 року договору комісії № БК-18/4585/1 та визначення в оферті контактних даних ТОВ «ІФК ПРОФІНВЕСТ», як особи, яка в інтересах власника контрольного пакета акцій мала приймати повідомлення про прийняття пропозиції про придбання акцій і оформлювати купівлю акцій у акціонерів у встановленому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, наглядовою радою Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» на офіційному сайті було розміщено публічну безвідкличну пропозицію (оферту) про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» (місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 26) компанією ЕВІНЗ ЛІМІТЕД (EWINS LIMITED) та направлено повідомлення акціонерам про наявність такої пропозиції, в тому числі позивачу.

Оферта повністю відповідає вимогам статті 65 Закону України «Про акціонерні товариства»: містить відомості про власника контрольного пакету акцій, ціну придбання акцій, порядок реалізації цієї оферти та відомості про контактну особу на адресу, якої має бути надіслане повідомлення про прийняття пропозиції про придбання акцій акціонером протягом 20 робочих днів з дня надходження оферти.

Позивач направив другому відповідачу, як особі, яка діє в інтересах власника контрольного пакета акцій, повідомлення про прийняття пропозиції про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» компанією ЕВІНЗ ЛІМІТЕД (EWINS LIMITED) в кількості 63 штуки за ціною, придбання 2 589,14 грн за одну акцію, зазначивши в повідомленні всі реквізити визначені офертою та просив повідомити його про дату та час укладення договору купівлі-продажу акцій з подальшим вчиненням усіх дій, необхідних для набуття власником контрольного пакету акцій Товариства, яку отримав другий відповідач, що ним не заперечувалось під час розгляду справи та підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 117 та описом вкладення у цінний лист № 117.

Однак, у встановлений пунктом 3.1 договору комісії від 17.12.2018 №БК-18/4585/1, укладеного між відповідачами, строк Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» договори купівлі-продажу (біржові угоди) з акціонерами, які прийняли пропозицію про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському», укладені не були, тобто не вчинено дій на оформлення реалізації публічної безвідкличної пропозиції (оферти), з підстав того, як зазначав другий відповідач під час розгляду справи, що першим відповідачем не врегульовано з ним порядок проведення розрахунків за договорами купівлі-продажу та не перераховано кошти за рахунок яких другий відповідач повинен був придбавати для першого відповідача на виконання договору комісії акції.

Такі дії, за висновком суду, фактично призвели до блокування, визначеної статтею 65 Закону України «Про акціонерні товариства» процедури «селл-аут», що не відповідає принципу справедливості і добросовісності та порушує встановлене законом право позивача на викуп його акцій.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання приписів Закону України «Про акціонерні товариства» 17.12.2018 Компанія «Евінз Лімітед» направила на адресу Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» публічну безвідкличну пропозицію (оферту), яка підписана уповноваженою особою, про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» №01-17/12/2018 у зв`язку з придбанням контрольного пакету акцій емітента, вказавши ціну викупу, наглядова рада товариства розмістити зазначену оферту на веб-сайті товариства та надіслала її позивачу. Позивач, у свою чергу, скористався таким правом, про що у встановлений в оферті строк повідомив другого відповідача, як контактну особу Компанії «Евінз Лімітед», направивши йому 22.12.2018 повідомлення про прийняття пропозиції про придбання акцій.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст. 641 ЦК України встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Умовами частини 8 статті 65 Закону України «Про акціонерні товариства» беззаперечно встановлено, що протягом 30 днів з дня закінчення зазначеного в оферті строку особа, яка придбала контрольний пакет акцій, або відповідальна особа має сплатити акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій, вартість їхніх акцій виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання, а акціонер, який прийняв пропозицію про придбання акцій, має вчинити усі дії, необхідні для набуття особою, яка придбала контрольний пакет акцій, або відповідальною особою права власності на його акції. При цьому розрахунки та набуття права власності за результатами таких дій здійснюються протягом одного робочого дня в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Враховуючи викладене, те, що статтею 65 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлений обов`язок викупу і зобов`язаними за умовами даної статті є саме, акціонер, який придбав контрольний пакет акцій (покупець), і акціонер, який прийняв рішення продати свої акції (продавець), та публічну безвідкличну пропозицію (оферту), яку прийняв позивач, здійснено першим відповідачем, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що саме між позивачем та першим відповідачем виникли взаємні зобов`язання щодо купівлі-продажу акцій і вказані особи вчинили відповідний правочин у письмовій формі шляхом викладення його змісту у кількох документах (пропозиція від 17.12.2018 та повідомлення від 22.12.2018), підписаних уповноваженими особами.

Так, згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У пропозиції від 17.12.2018 та повідомленні від 22.12.2018, містяться умови щодо: предмету договору, а саме визначають предметом договору акції; ціни договору, а саме визначають ціну викупу однієї акції та кількість акцій, які підлягають викупу.

Строк виконання сторонами своїх обов`язків передати акції та оплатити вартість їх викупу встановлений положеннями ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства».

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами скаржника, викладеними у апеляційній скарзі, про наявність солідарного обов`язку у відповідачів щодо оплати вартості належних йому акцій, які підлягали викупу за приписами статті 65 Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки за приписами вказаного закону зобов`язаною особою є саме перший відповідач, тоді як торговець цінними паперами залучається, в даному випадку, як посередник відповідно до приписів Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», у зв`язку із чим, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення вартості акцій позивача саме з першого відповідача, як зобов`язаної за законом особи на користь якої здійснюється викуп акцій.

Приписами частини 8 статті 17 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, вказано, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торгівця цінними паперами, крім випадків: розміщення емітентом власних цінних паперів; викупу та продажу емітентом власних цінних паперів; проведення розрахунків з використанням неемісійних цінних паперів; розміщення казначейських зобов`язань України; внесення цінних паперів до статутного (складеного) капіталу юридичних осіб; дарування цінних паперів; спадкування та правонаступництва цінних паперів; вчинення правочинів, пов`язаних з виконанням судових рішень; вчинення правочинів у процесі приватизації; вчинення правочинів між нерезидентами за межами України.

З метою оформлення реалізації публічної безвідкличної пропозиції (оферти) про придбання акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» в якості торговця цінними паперами першим відповідачем залучено другого відповідача, шляхом укладення 17.12.2018 договору комісії №БК-18/4585/1 та визначення в оферті контактних даних другого відповідача, як особи, яка в інтересах власника контрольного пакета акцій, мала приймати повідомлення про прийняття пропозиції про придбання акцій і оформлювати купівлю акцій у акціонерів у встановленому порядку.

Статтею 1011 ЦК України визначено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно ч. 1-3 ст. 1016 ЦК України комітент зобов`язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою. За договором, укладеним з третьою особою, комісіонер набуває права навіть тоді, коли комітент був названий у договорі або прийняв від третьої особи виконання договору. Комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере).

Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента (ст. 1018 ЦК України).

Умовами пункту 1.1 договору визначено, що комітент доручає комісіонеру за винагороду і від імені останнього та за рахунок комітента здійснити посередницькі послуги на позабіржовому ринку щодо купівлі за рахунок та в інтересах комітента у визначені строки, вказані нижче цінні папери, за ціною обумовленою в п. 2.1 цього договору на умовах цього договору, а саме: акції, іменні прості; форма існування ЦП без документарна, емітовані Приватним акціонерним товариством «Завод «Кузня на Рибальському»; номінальною вартістю ЦП - 49,00 грн; місце укладення договору поза фондовою біржею; спосіб проведення розрахунків без дотримання принципу «поставка ЦП проти оплати»; кількість ЦП 2000 шт; загальна вартість ЦП по договору 5 178 280 грн.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 та 3.1 договору вартість купівлі пакету ЦП за цим договором складає 5 178 280 грн. Перехід прав власності на пакет ЦП, що є предметом даного договору за договорами, укладеними на виконання цього договору, здійснюється у межах депозитарної системи України. Комісіонер протягом 60 банківських днів з моменту підписання цього договору укладає договори купівлі-продажу (біржові угоди) на виконання цього договору.

Пунктом 4.2 договору визначено, що комісіонер зобов`язаний приступити до виконання своїх зобов`язань за цим договором негайно після підписання договору; виконувати взяте на себе зобов`язання на умовах найбільш вигідних для комітента; у випадку неможливості виконати взяте на себе зобов`язання за даним договором комісіонер повинен негайно в письмовій формі проінформувати комітента про наявність обставин, що перешкоджають продажу ЦП на умовах цього договору; виконувати дане йому доручення відповідно до умов цього договору.

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену чинним законодавством. Порушення зобов`язання є його невиконання, несвоєчасне виконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушення умов, визначених змістом даного договору (п. 5.1 договору).

Тобто, відповідно до умов договору комісії від 17.12.2018 №№БК-18/4585/1, другий відповідач взяв на себе зобов`язання надати першому відповідачу посередницькі послуги на позабіржовому ринку щодо купівлі за рахунок та в інтересах комітента цінних паперів і належним виконанням комісіонером своїх обов`язків за цим договором вважатиметься вчинення комісіонером правочину щодо купівлі-продажу акцій в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відтак, за умовами договору та цивільного законодавства другий відповідач має зобов`язання і є відповідальною особою у разі порушення взятих на себе зобов`язань за цим договором саме перед першим відповідачем, який і набуває право власності на акції, а не перед позивачем, водночас умови договору комісії не містять умов, які б встановлювали виникнення солідарного зобов`язання за цим договором.

Вимоги Закону України «Про акціонерні товариства», який є спеціальним законом у питанні обов`язкового викупу акцій у акціонерів, не передбачають додаткових умов, окрім, визначених в даному законі, в тому числі і участі торговців цінних паперів. При цьому, як вже зазначалось судом за приписами вказаного закону зобов`язаною особою у реалізації процедури «селл-аут» є саме перший відповідач, який і набуває право власності на акції, тоді як торговець цінними паперами залучається, в даному випадку, як посередник відповідно до приписів Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» для оформлення процедури.

У статті 540 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Системний аналіз статей 540 та 541 ЦК України дозволяє зробити висновок, що при існуванні множинності осіб у зобов`язанні виникають часткові зобов`язання. Натомість солідарне зобов`язання виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Статтею 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» визначено, що акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. Акція є неподільною. Порядок реалізації прав співвласників акції (акцій) визначається Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом реалізації є 63 шт. простих іменних акцій належних позивачу, кожна з якої може бути окремим самостійним об`єктом, у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність правових підстав для висновку про наявність неподільності предмета зобов`язання, що також спростовує наявність солідарності зобов`язання відповідачів перед позивачем ані за умовами договору комісії, ані за вимогами закону.

Так, умовами публічної безвідкличної пропозиції було визначено, що протягом 30 днів з дня закінчення зазначеного в пп. 1 п. 3 Оферти строку особа, яка придбала контрольний пакет акцій Товариства (відповідальна особа), та акціонер, який прийняв пропозицію про придбання акцій мають укласти договір купівлі-продажу акцій з обов`язковим залученням торговця цінними паперами, у даному випадку, другого відповідача, і у цей же строк власник контрольного пакету акцій (відповідальна особа) або торговець цінними паперами сплачує акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій та уклали договір купівлі-продажу акцій, вартість їхніх акцій виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання, а акціонер, яких прийняв пропозицію та уклав договір купівлі-продажу акцій, у свою чергу, повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття власником контрольного пакета акцій (відповідальною особою) права власності на акції цього акціонера; розрахунки за договорами купівлі-продажу акцій здійснюються в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України за принципом «поставка цінних паперів проти оплати».

Для укладання вказаного договору, акціонери, які прийняли пропозицію про придбання акцій, для реалізації своїх прав, передбачених ст. 65 ЗУ «Про акціонерні товариства», повинні мати укладені ними договори з депозитарною установою, в якій вони мають рахунок у цінних паперах, актуалізувати свої дані в анкеті цього рахунку та отримати виписку з цього рахунку, що підтверджує наявність у акціонера прав на відповідні акції. В межах реалізації цієї оферти акціонери можуть здійснити продаж акцій, щодо яких не встановлено обмеження (обтяження). Для укладання договору купівлі-продажу акцій акціонери мають право надати торговцю цінними паперами документи та інформацію, необхідні йому як суб`єкту первинного фінансового моніторингу відповідно до норм Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Повноваження представників акціонерів повинні бути належним чином підтверджені.

Ідентифікація акціонерів буде відбуватися в ТОВ «ІФК ПРОФІНВЕСТ» (другий відповідач) код за за адресою: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, 30.

Ухилення акціонерами, які прийняли пропозицію про придбання акцій, від надання торговцю цінними паперами документів, необхідних йому для здійснення первинного моніторингу відповідно до чинного законодавства, має наслідком відмову торговця цінними паперами від укладення договору, та звільняє особу, яка придбала контрольний пакет акцій товариства (відповідальну особу), від виконання її обов`язків, встановлених ч. 8 ст. 65 Закону України «Про акціонерні Товариства». Оплата вартості акцій буде здійснюватися виключно грошовими коштами.

У пропозиції, з метою дотримання приписів ч. 8 ст. 17 ЗУ «Про цінні папери та фондовий ринок», було вказано, що оформлення реалізації процедури «селл-аут» буде відбуватись шляхом укладення договору купівлі-продажу акцій з залученням торговця цінними паперами другого відповідача, встановивши підстави за яких торговець цінних паперів мав право відмовити в укладенні договору та строк сплати власником контрольного пакету акцій (відповідальна особа) або торговцем цінними паперами акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій та уклали договір купівлі-продажу акцій, вартості їхніх акцій.

За умовами пункту 1 розділу ІІІ «Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андерайтингу, управління цінними паперами», затверджених Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 12.12.2006 № 1449, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, договори, зміни або розірвання договорів укладаються (вчиняються) торговцем у письмовій формі у вигляді паперового або електронного документа з дотриманням вимог законодавства. Договори, зміни до них або розірвання договорів, що укладаються (вчиняються) у вигляді паперового документа, засвідчуються підписами уповноважених осіб сторін та клієнта/контрагента.

Однак, у встановлений строк другим відповідачем не були вчинені дії щодо оформлення реалізації процедури «селл-аут» шляхом укладення з акціонерами, які прийняли пропозицію про придбання акцій письмового договору купівлі-продажу акцій, який засвідчується підписами уповноважених осіб.

За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що, у даному випадку, письмового договору купівлі-продажу акцій, який засвідчений підписами уповноважених осіб між позивачем та другим відповідачем, як торговцем цінних паперів, не укладено і другий відповідач не є ініціатором оферти тому, як вже зазначалось, відсутній солідарний обов`язок між відповідачами ні за законом, ні за умовами договору комісії, і, як наслідок, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо другого відповідача.

Водночас, зазначене не впливає на висновок щодо того, що між позивачем і першим відповідачем, зважаючи на імперативні приписи статті 65 Закону України «Про акціонерні товариства» щодо обов`язку викупу акцій, виникли взаємні зобов`язання щодо купівлі-продажу акцій і наявність законодавчо визначеного обов`язку у першого відповідача сплатити вартість акцій позивача, який прийняв публічну безвідкличну пропозицію (оферту) першого відповідача. Вимоги Закону України «Про акціонерні товариства», який є спеціальним законом у питанні обов`язкового викупу акцій у акціонерів, не передбачають додаткових умов, окрім, визначених в даному законі, в тому числі і участі торговців цінних паперів, а відтак у разі реалізації процедури «селл-аут» право акціонера, який прийняв пропозицію про придбання акцій, не може бути поставлено в залежність від вчинення чи не вчинення третіми особами будь-яких додаткових дій. Особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки інших осіб, тоді як у даному випадку не вчинення відповідачами дій на належне виконання умов договору комісії фактично призвело до блокування, визначеної статтею 65 Закону України «Про акціонерні товариства» процедури «селл-аут», що не відповідає принципу справедливості і добросовісності та порушує встановлене законом право позивача на викуп його акцій.

Умовами частини 8 вказаної статті встановлено, що протягом 30 днів з дня закінчення зазначеного в оферті строку особа, яка придбала контрольний пакет акцій, або відповідальна особа має сплатити акціонерам, які прийняли пропозицію про придбання акцій, вартість їхніх акцій виходячи із зазначеної в оферті ціни придбання, а акціонер, який прийняв пропозицію про придбання акцій, має вчинити усі дії, необхідні для набуття особою, яка придбала контрольний пакет акцій, або відповідальною особою права власності на його акції. При цьому розрахунки та набуття права власності за результатами таких дій здійснюються протягом одного робочого дня в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Відповідно до статті 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним зобов`язанням. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про депозитарну систему України» депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік). Депозитарний облік у системі депозитарного обліку цінних паперів ведеться у кількісному виразі. При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами (крім обліку прав на цінні папери, які обліковуються на рахунку номінального утримувача), Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами, номінальними утримувачами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або Національним банком України.

Порядок обслуговування в системі депозитарного обліку операцій, пов`язаних з викупом акціонерним товариством акцій на вимогу акціонерів, визначений Положенням про провадження депозитарної діяльності, затвердженим Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 735 від 23.04.2013, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок).

Так, пунктом 1 розділу 2 глави V Положення визначено, що обслуговування операцій щодо цінних паперів, у тому числі обслуговування обігу цінних паперів, проведення розрахунків у цінних паперах за правочинами щодо цінних паперів, здійснюється Центральним депозитарієм, депозитарними установами шляхом проведення на рахунках у цінних паперах облікових операцій. У разі вчинення правочину щодо цінних паперів поза фондовими біржами без додержання при розрахунках принципу «поставка цінних паперів проти оплати» депозитарною установою - за розпорядженнями, що подаються кожним депонентом, що є стороною правочину, чи керуючими рахунками цих депонентів - у разі вчинення правочину щодо цінних паперів депонентами однієї депозитарної установи, або за розпорядженнями, що подаються депонентом чи керуючим його рахунком та Центральним депозитарієм або Національним банком України (щодо цінних паперів, облік яких відповідно до компетенції, встановленої Законом, веде Національний банк України), - у разі вчинення правочину депонентами різних депозитарних установ; Центральним депозитарієм - за розпорядженнями клієнтів чи керуючих рахунками клієнтів.

Право власності на цінні папери бездокументарної форми існування переходить до депонента - нового власника з моменту зарахування прав на ці цінні папери на його рахунок у цінних паперах у депозитарній установі. Не допускається зарахування прав на цінні папери на рахунок у цінних паперах депонента - нового власника без проведення їх списання (або переказу) з рахунку в цінних паперах депонента - попереднього власника в депозитарній установі.

Ініціатор депозитарної операції - особа, за розпорядженням чи іншою вимогою якої в системі депозитарного обліку Центрального депозитарію, депозитарної установи виконуються депозитарні операції. Розпорядження - документ, що містить вимогу до Центрального депозитарію, депозитарію-кореспондента, депозитарної установи виконати одну чи декілька взаємопов`язаних депозитарних операцій (глава І Положення).

За умовами пункту 5 глави ІІІ Положення облікові операції - депозитарні операції з ведення рахунків у цінних паперах та відображення операцій з цінними паперами, наслідком яких є зміна кількості цінних паперів, прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах, встановлення або зняття обмежень щодо їх обігу.

До облікових операцій Центрального депозитарію, депозитарних установ належать операції зарахування, списання, переказу: зарахування - облікова операція, яка відображає уведення до системи депозитарного обліку Центрального депозитарію, депозитарної установи визначеної кількості депозитарних активів та збільшення кількості цінних паперів, прав на цінні папери на рахунку в цінних паперах клієнта, депонента на таку саму кількість; списання - облікова операція, яка відображає виведення (вилучення) визначеної кількості депозитарних активів, за якими Центральний депозитарій, депозитарна установа здійснювали депозитарний облік, та зменшення кількості цінних паперів, прав на цінні папери на рахунку в цінних паперах клієнта, депонента на таку саму кількість; переказ - облікова операція, що відображає переведення цінних паперів, прав на цінні папери з рахунку в цінних паперах одного клієнта, депонента на рахунок у цінних паперах іншого клієнта, депонента або проведення операцій, пов`язаних з обмеженнями щодо обігу (блокуванням) цінних паперів, прав на цінні папери на визначений строк та/або до настання певної події (зокрема у зв`язку з обтяженням цінних паперів зобов`язаннями) або відміною встановлених обмежень (розблокуванням) цінних паперів, прав на цінні папери.

Для проведення в системі депозитарного обліку операції викупу першим відповідачем акцій у позивача з підстав, обумовлених ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства», перший відповідач має надати депозитарній установі розпорядження про виконання облікової операції переказу цінних паперів з метою оформлення переходу до нього права власності на цінні папери позивача, викуплені ним у зв`язку з реалізацією процедури «селл-аут».

Враховуючи викладене та те, що для проведення в системі депозитарного обліку операції викупу першим відповідачем акцій у позивача з підстав, обумовлених ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства», перший відповідач має надати депозитарній установі розпорядження про виконання облікової операції переказу цінних паперів з метою оформлення переходу до нього права власності на цінні папери позивача, викуплені ним у зв`язку з реалізацією процедури «селл-аут», колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання першого відповідача надати депозитарній установі, у якій відкритий рахунок першого відповідача, розпорядження про виконання облікової операції переказу цінних паперів (зарахування прав на цінні папери) щодо 63 штук акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському».

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 ГК України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, саме перший відповідач не виконав свого обов`язку, встановленого ч. 8 ст. 65 Закону України «Про акціонерні товариства» щодо оплати викуплених акцій, що належать позивачу, у зв`язку з чим наявний борг у розмірі 163 115,82 грн (63 акції*2 589,14 ціна вказана в оферті), у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення з першого відповідача основного боргу у розмірі 163 115,82 грн, яка є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт прострочення першим відповідачем оплати, правильний початок періоду прострочення, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що правильними, та такими, що підлягають стягненню з першого відповідача є суми інфляційних втрат та 3% річних у розмірах 26 595,46 грн та 15 967,39 грн, відповідно.

Щодо оскарження додаткового рішення.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 позовні вимоги до першого відповідача про зобов`язання вчинити дії та стягнення 205 692,28 грн задоволені. Зобов`язано першого відповідача надати депозитарній установі, у якій відкритий рахунок у цінних паперах першого відповідача у встановленому законом порядку, розпорядження про виконання облікової операції переказу цінних паперів (зарахування прав на цінні папери) щодо 63 штук акцій Приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському», які переказуються фізичною особою ОСОБА_1 з рахунку у цінних паперах в депозитарній установі - Товариство з обмеженою відповідальності «Фрідом Фінанс Україна», підстава для виконання облікової операції: «Переказ викуплених у власника цінних паперів». Стягнуто з першого відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 163 115,82 грн, 3% річних у розмірі 15 967,39 грн, інфляційні втрати у розмірі 26 595,46 грн та судовий збір у розмірі 5 355,18 грн. В задоволенні позовних вимог до другого відповідача - відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі № 910/19066/21 задоволено частково. Стягнуто з Компанії «Евінз Лімітед» («EWINS LIMITED») («Ewins Limited») на користь фізичної особи ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду у розмірі 16 043,40 грн. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» про розподіл судових витрат у справі № 910/19066/21 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн. В інших частинах у задоволенні заяв ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» відмовлено.

Скаржник у апеляційній скарзі просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» про розподіл судових витрат у справі № 910/19066/21 та стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-фінансова компанія «Профінвест» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн, і в цій частині в задоволенні заяви відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 20.02.2024 представниками позивача та другого відповідача у судовому засіданні заявлено про розподіл витрат за підсумками рішення.

27.02.2024 через відділ діловодства суду від другого відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій останній просить суд вирішити питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки в частині позовних вимог до другого відповідача позивачу було відмовлено.

Відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 168, т. ІІІ), заява про відшкодування судових витрат підписана 26.02.2024 та надіслана, разом із додатками, на електронну пошту, зокрема, суду першої інстанції та представника позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.02.2024 (а.с. 169, т. ІІІ), тобто, в межах п`ятиденного строку (враховуючи, що останній день 25.02.2024 був вихідним днем).

Зазначене спростовує доводи скаржника про те, що заява про ухвалення додаткового рішення подана з пропуском 5-денного терміну, а другим відповідачем не надсилались позивачу копії документів, поданих для стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3-5 ст. 126 зазначеного Кодексу, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Так, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу другим відповідачем, надано копії: договору про надання правничої допомоги №13-10/23 від 13.10.2023 (далі - договір №2), укладеного між другим відповідачем, як замовником, та адвокатським бюро «Паніотов і партнери» (далі - виконавець), платіжних інструкцій №147 від 16.10.2023 на суму 11 400,00 грн, № 161 від 23.11.2023 на суму 3 800,00 грн, № 168 від 23.12.2023 на суму 7 600,00 грн, № 181 від 02.02.2024 на суму 7 600,00 грн та № 197 від 26.02.2024 на суму 3 800,00 грн з призначенням платежів «правнича допомога в господарській справі № 910/19066/21 згідно рахунку», ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА №1362572 від 11.10.2023, виданого на ім`я адвоката Паніотова Олега Костянтиновича, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №005598 від 23.04.2015, а також оригінал довіреності від 04.02.2022, виданої на ім`я Паніотова О.К. на представлення інтересів другого відповідача.

Так, за умовами пункту 1.1 договору № 2 в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надавати замовнику правничу допомогу в судовому процесі по господарській справі № 910/19066/21 за позовом Семенюка В.В. до замовника, Компанії «Евінз Лімітед», що включає в себе: аналіз документів; надання консультацій з правових питань; підготовку претензій, листів; підготовку процесуальних документів; ознайомлення з матеріалами справи, отримання/подачу документів, виконання інших дій; збір доказів; надіслання адвокатських запитів тощо; представництво інтересів замовника в судових засіданнях (далі - правнича допомога).

Ціна послуги за цим договором становить: підготовка письмових пояснень по справі - 7 600,00 грн; участь виконавця в судовому засіданні - 3 800,00 грн за одне судове засідання. Якщо виконавець прибув у визначену дату і час в призначене судове засідання, а воно не відбулось з будь-яких причин, оплата здійснюється в загальному порядку. Зазначена в пункті 4.1 цього договору ціна послуг покриває надання правничої допомоги замовнику по веденню справи в суді першої інстанції - у Господарському суді міста Києва (пункт 4.1, 4.2 та 4.3 договору №2).

З урахуванням приписів пункту 4.1 договору № 2 другий відповідач вказує про понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 34 200,00 грн, що складається з підготовки письмових пояснень у справі вартістю 7 600,00 грн та участі виконавця в семи судових засіданнях вартістю 3 800,00 грн за кожне.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає завищеною суму у зазначеному розмірі та співставляючи вартість наданих адвокатом юридичних послуг, зокрема, в частині вартості участі адвоката другого відповідача в судових засіданнях зі складністю даної справи, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що заявлені позивачем до відшкодування судові витрати на правову допомогу у загальному розмірі 34 200,00 грн, з яких 26 600,00 грн за участь у судових засіданнях, не відповідають критеріям розумності, співмірності та пропорційності до предмету спору у даній справі та її складності, тому підлягають зменшенню до 25 000,00 грн.

Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про те, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, від 20.07.2021 у справі № 922/2604/20, від 01.12.2021 у справі № 641/7612/16-ц).

Крім того, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідним доказам, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо, не свідчить про незаконність оскаржуваних судових рішень.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує на тому, що послуги адвоката не охоплюються лише участю адвоката в судовому засіданні, а полягають також і у підготовці до справи та вчиненні інших процесуальних дій від імені та в інтересах клієнта.

Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції.

З огляду на встановлені обставини справи, виходячи з критеріїв складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів, враховуючи розмір середньої заробітної плати, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що заявлений другим відповідачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України, зважаючи на принципи співмірності та розумності судових витрат, у зв`язку із чим, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про часткове задоволення заяви другого відповідача на професійну правничу допомогу в справі № 910/19066/21 на суму у розмірі 25 000,00 грн.

Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді першої інстанції.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідним доказам, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, критерію розумності їх розміру тощо, не свідчить про незаконність оскаржуваних судових рішень.

Водночас, скаржником не доведено необґрунтованості та неспівмірності присуджених до стягнення витрат, не надано таких доказів до матеріалів справи, водночас сама лише незгода позивача з наданою господарським судом першої інстанції оцінкою обставин справи та відповідних доказів не вказує на те, що така оцінка була проведена з порушенням норм права.

Доводи скаржника про те, що суд не повідомляв позивача про судове засідання 18.07.2024, оцінюються колегією суддів апеляційної інстанції критично, оскільки у матеріалах справи наявне поштове повернення за № 060027622, яке свідчить про надсилання ухвали Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 у справі № 910/19066/21 на адресу позивача: 08202, м. Ірпінь, вул. Тургенівська, 10, кв. 132.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує те, що отримання поштової кореспонденції не залежить від волі відправника.

Щодо відсутності підписаного між другим відповідачем та Адвокатським бюро «Паніотов і партнери» акту прийому-передачі наданих послуг, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що це не свідчить про ненадання адвокатом Паніотов О.К. послуг в дійсності, оскільки матеріалами справи підтверджено фактичне надання адвокатом правничої допомоги під час розгляду даної справи, а вартість послуг визначена умовами пункту 4.1 договору про надання правничої допомоги №13-10/23 від 13.10.2023, укладеного між другим відповідачем та адвокатським бюро «Паніотов і партнери».

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що необхідність складення акту прийому-передачі наданих послуг, не передбачена умовами договору про надання правничої допомоги № 13-10/23 від 13.10.2023.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на відсутність солідарного обов`язку між відповідачами ані за законом, ані за умовами договору комісії, і, як наслідок, відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо другого відповідача, те, що обставини відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є предметом оцінки у кожному конкретному випадку, а сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою відповідних доказів, які підтверджують факт надання професійної правничої допомоги, а також оцінкою обставин критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру тощо не свідчить про незаконність оскаржуваного судового рішення, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог щодо першого відповідача шляхом стягнення вартості акцій у розмірі 163 115,82 грн, 3% річних у розмірі 15 967,39 грн, інфляційних втрат у розмірі 26 595,46 грн та відмови в задоволенні позовних вимог щодо другого відповідача, стягнення з позивача на корить другого відповідача 25 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та додаткового рішення від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21, в оскаржуваній частині, відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятих у справі рішень, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення прийняті відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для їх скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 910/19066/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу 910/19066/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 25.03.2025, зокрема, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гаврилюка О.М.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко