ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.03.2025м. СумиСправа № 920/1239/24

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1239/24

за позовом фізичної особи - підприємця Шевченко Галини Григорівни ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" (вул. Лесі Українки, буд. 14, м. Суми, 40020; код за ),

про стягнення 4285265,63 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

08.10.2024 електронною поштою позивач надіслав позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача 1583254,06 грн основного боргу, 2083841,96 грн інфляційних втрат, 380685,03 грн 3% річних, 237484,58 грн штрафу, що разом складає 4285265,63 грн, а також 48573,37 грн судових витрат.

Ухвалою від 14.10.2024 у справі №920/1239/24 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 12855,75 грн.

15.10.2024 на виконання вимог ухвали від 14.10.2024 у справі №920/1239/24 через систему «Електронний суд» позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви №б/н від 14.10.2024, за якою надав докази сплати судового збору (платіжна інструкція №337 від 14.10.2024 в сумі 12855,75 грн), зазначений доказ долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 16.10.2024 прийнято позовну до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1239/24 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 25.11.2024; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

Ухвалою від 14.11.2024 у справі №920/1239/24 задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №4895 від 13.11.2024); постановлено провести підготовче судове засідання у справі призначене на 25.11.2024, 11:00, за участі фізичної особи -підприємця Шевченко Галини Григорівни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та/або її представника Сюйви Ігоря Євгеновича в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

22.11.2024 представником відповідача електронною поштою надісланий лист, в якому просить розглянути справу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп"; при вирішення спору покладається на розсуд суду.

У підготовчому судовому засіданні 25.11.2024 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 13.01.2025, 11:30, за участі представникам позивача в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 25.11.2024 у справі №920/1239/24 повідомлено відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 13.01.2025, 11:30.

21.12.2024 позивач подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності (вх №4174).

13.01.2025 розгляд справи, призначений в судове засідання на 11:30 не відбувся, у зв`язку з оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 13.01.2025 у справі №920/1239/24.

Ухвалою від 14.01.2025 у справі №920/1239/24 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 10.02.2025, 11:00, за участі позивача та/або його представникам в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів; зобов`язано позивача надати для огляду оригінали документів, копії яких додані до позову.

22.01.2025 копія ухвали від 14.01.2025 у справі №920/1239/24, надіслана відповідачу на адресу місцезнаходження за даними ЄДРПОУ - Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп", вул. Лесі Українки, буд. 14, м. Суми, 40020, була повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».

27.01.2025 на виконання вимог ухвали позивачем за супровідним листом (вх №324/25) надані для огляду оригінали документів.

10.02.2025 розгляд справи, призначений в судове засідання на 11:00 не відбувся, у зв`язку з оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 10.02.2025 у справі №920/1239/24.

Ухвалою від 11.02.2025 у справі №920/1239/24 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 12.03.2025, 11:00, за участі позивача та/або його представникам в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

18.02.2025 копія ухвали від 11.02.2025 у справі №920/1239/24, надіслана відповідачу на адресу його місцезнаходження - ТОВ "Брокінвестгруп", вул. Лесі Українки, буд. 14, м.Суми, 40020, була повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».

11.03.2025 позивач подав клопотання (вх №1022), відповідно до якого позивач просив долучити до матеріалів справи докази державної реєстрації Шевченко Г.Г. права власності на приміщення за адресою: вул. Лесі Українки, буд. 14, м. Суми (витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.03.2008 №18023302).

12.03.2025 позивач надав клопотання про долучення доказів (вх №1059), за яким позивач просив долучити до матеріалів справ витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2018 №128976885 та нотаріально засвідчений акт приймання-передачі від 05.06.2018.

У судовому засіданні 12.03.2025 постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотань позивача про долучення доказів (вх №1022 від 11.03.202 та вх №1059 від 12.03.2025); долучено до матеріалів справи додаткові докази.

У судовому засіданні 12.03.2025 судом розпочато розгляд справи по суті. Позивач позовні вимоги підтримав, відповідач підтвердив факт укладення договору, доказів сплати суми боргу не подав, покладався на розсуд суду при вирішенні спору.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 12.03.2025 в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 219 та ч. 5 ст. 233 ГПК України після судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та постановив протокольну ухвалу про відкладення ухвалення та проголошення судового рішення у справі до 20.03.2025,12:00.

У судовому засіданні 20.03.2025 встановлено:

Сторони в судове засідання не прибули, про місце, дату та час ухвалення та проголошення судового рішення у справі повідомлені належним чином.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України суд підписав скорочене рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.03.2008 №18023302 виданого КП «Сумське МБТІ» Шевченко Галина Григорівна є власником нежитлового приміщення загальною площею 331,7 м2 за адресою: Сумська обл., м. Суми, вул. Лесі Українки, буд. 14.

01.01.2014 між фізичною особою - підприємцем Шевченко Галиною Григорівною (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокінвестгруп» (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди нежитлового приміщення ЛУ-2014 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 договору орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове платне користування нежитлове приміщення (далі за текстом - "приміщення, що орендується"): адреса будинку, у якому знаходиться приміщення, що орендується - 40020, Сумська обл., м. Суми, вул. Лесі Українки, 14; загальна площа приміщення, що орендується - 331,7 м2.

Згідно з п. 3.1 - 3.3 договору приміщення, що орендуються, повинно бути передано орендодавцем та прийняте орендарем протягом 5-ти днів з моменту підписанням даного договору; передача приміщення, що орендуються, здійснюється за актом прийому - передачі; об`єкт вважається переданим орендарю з моменту підписання акту прийому-передачі.

У пункті 4.1 договору визначено, що строк оренди становить з 01.01.2014 до 01.01.2015 з правом пролонгації або дострокового розірвання.

Відповідно до п. 5.1 договору розмір орендної плати складає за 1 м2 70,00 грн за місяць. Всього розмір орендної плати за місяць складає 23205,00 грн (двадцять три тисячі двісті п`ять грн 00 коп.). Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця або готівкою не пізніше останнього числа наступного місяця.

За пунктом 8.1 договору після закінчення терміну оренди орендар зобов`язаний передати орендодавцю приміщення, що орендується, протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту закінчення терміну оренди за актом передачі.

Відповідно до п. 9.1 договору орендар несе наступну відповідальність за даним договором: за порушення строків внесення орендної плати, встановлених п. 5.2. договору, орендар сплачує: штраф в розмірі 15 % від суми заборгованості; пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

На виконання умов договору у період з січня 2014 року по червень 2018 року між сторонами спору підписані акти надання послуг (арк. спр. 33-60) на загальну суму 1583254,06 грн.

За актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2014 по 09.09.2024, складеним сторонами спору, орендар та орендодавець погодили, що станом на 09.09.2024 заборгованість відповідача перед позивачем за договором склала 1583254,06 грн.

05.06.2018 між Шевченко Галиною Григорівною (рнокпп НОМЕР_1 ) та ТОВ «Північно-східна лізингова компанія» () підписано акт приймання-передачі нерухомого майна, відповідно до п. 1 та 7 якого Шевченко Галина Григорівна , як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-східна лізингова компанія", передає як свій внесок до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-східна лізингова компанія", нерухоме майно, що належить їй на праві приватної власності, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 331,5 м2, яке знаходиться за адресою: Сумська область, місто Суми, вулиця Лесі Українки, буд. 14 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 101. Вищезазначене нежитлове приміщення належить Шевченко Галині Григорівні на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Резниченко М.О. 28 лютого 2007 року за р. № 374, рішення Ковпаківського районного суду міста суми від 29 травня 2007 року у справі №2-1934 07. Право власності на вищезазначене нежитлове приміщення зареєстроване за Шевченко Галиною Григорівною в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 26215253. Цей акт набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

21.06.2018, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2018 №128976885, за ТОВ «Північно-східна лізингова компанія» () зареєстровано право приватної власності на нежитлове приміщення, загальною площею 331,5 м2, яке знаходиться за адресою: Сумська область, місто Суми, вулиця Лесі Українки, буд. 14 .

Таким чином з 05.06.2018 позивач не є власником приміщення, що орендується за договором.

Враховуючи, що оренда плата за договором за період з січня 2014 року по червень 2018 року відповідачем не сплачена, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1583254,06 грн основного боргу, 2083841,96 грн інфляційних втрат, 380685,03 грн 3% річних, 237484,58 грн штрафу, що разом складає 4285265,63 грн.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою є договором оренди.

Частина 1 статті 759 ЦК України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами частини 1 статті 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 та 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1 та 4 статті 285 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за період з січня 2014 року по червень 2018 року включно в розмірі 1583254,06 грн. Разом з тим, враховуючи, що позивач був власником об`єкту оренди за договором до 04.06.2018, правомірним періодом для стягнення орендної плати суд визнає період з 01.01.2014 по 04.06.2018.

З огляду на вищезазначене, та враховуючи, що орендна плата є фіксованим платежем за фактичне користування об`єктом оренди, суд дійшов висновку, що відповідач користувався об`єктом оренди за договором у період з січня 2014 року по травень 2018 року, а також 4 дні червня 2018 року, тобто з 01.01.2014 по 04.06.2018, в силу чого у відповідача перед позивачем виник обов`язок здійснити оплату в порядку п.5.1 договору в розмірі 1549197,52 грн за зазначений період.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо порушення відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати орендної плати за договором, а відтак і обґрунтованості вимог позивача в частині стягнення з відповідача 1549197,52 грн основного боргу за період з 01.01.2014 по 04.06.2018. Разом з тим, у частині стягнення 34056,54 грн орендної плати за період з 05.06.2018 по 30.06.2018 за актом надання послуг від 23.07.2018 №7 суд відмовляє за необґрунтованістю та недоведеністю зазначених вимог.

Щодо нарахування позивачем штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем та доданого до позову, позивач просить стягнути з відповідача 237484,58 грн 15% штрафу нарахованого на заборгованість з орендної плати в розмірі 1583254,06 грн.

Відповідно до частини 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно зі ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Судом встановлено факт неналежного виконання умов договору в частині несплати орендної плати в розмірі 1549197,52 грн за період з 01.01.2014 по 04.06.2018, що є порушенням зі сторони відповідача п. 5.1 договору.

Відповідно до п. 9.1 договору орендар несе наступну відповідальність за даним договором: за порушення строків внесення орендної плати, встановлених п. 5.2. договору, орендар сплачує: штраф в розмірі 15 % від суми заборгованості; пеню у розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку штрафу, що складає 15% від заборгованості (п. 9.1 договору) за неналежне виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної та повної оплати вартості орендної плати, не погоджується, що штраф нараховано вірно та правомірно.

Ураховуючи правомірно заявлену заборгованість з орендної плати в розмірі 1549197,52 грн, суд зауважує, що 15% від зазначеного боргу за пунктом 9.1 договору складає 232379,63 грн. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення 232279,63 грн 15% штрафу задовольняються як законні та обґрунтовані. В частині стягнення 5104,95 грн штрафу суд відмовляє за необґрунтованістю та недоведеністю.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних збитків суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 380685,03 грн 3% річних та 2083841,96 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи, що правомірно заявленою є заборгованість з січня 2014 року по травень 2018 року в розмірі 1543958,05 грн та з 01.06.2018 по 04.06.2018 в розмірі 5239,47 грн, за допомогою «Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій» на офіційному вебсайті «Платформа: Ліга Закон» за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної і повної оплати орендної плати, в межах періодів, зазначених позивачем у розрахунку, здійснив власний розрахунок 3% річних та інфляційних збитків, за яким розмір 3% річних склав 374442,02 грн та інфляційних збитків - 2057814,42 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 374442,02 грн 3% річних та 2057814,42 грн інфляційних збитків суд визнає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У частині стягнення 6243,01 грн 3% річних та 26027,54 грн інфляційних збитків суд відмовляє за необґрунтованістю.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд дійшов висновку, що відповідно до матеріалів справи позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 1549197,52 грн орендної плати за договором за період з 01.01.2014 по 04.06.2018, 232379,63 грн 15% штрафу, 2057814,42 грн інфляційних збитків та 374442,02 грн 3% річних, з огляду на що позовні вимоги в цій частині задовольняються як законні та обґрунтовані. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє за необґрунтованістю.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача судовий збір. Як доказ сплати судового збору до матеріалів справи додані наступні платіжні інструкції: від 07.10.2024 №332 в сумі 0,01 грн, від 29.09.2024 №323 в сумі 51423,22 грн, від 14.10.2024 №337 в сумі 12855,75 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 63207,50 грн судового збору, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" (вул. Лесі Українки, буд. 14, м. Суми, 40020; код за ) на користь фізичної особи - підприємця Шевченко Галини Григорівни ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) 1549197,52 грн (один мільйон п`ятсот сорок дев`ять тисяч сто дев`яносто сім грн 52 коп.) орендної плати за період з 01.01.2014 по 04.06.2018, 232379,63 грн (двісті тридцять дві тисячі триста сімдесят дев`ять грн 63 коп.) 15% штрафу, 2057814,42 грн (два мільйони п`ятдесят сім тисяч вісімсот чотирнадцять грн 42 коп.) інфляційних збитків, 374442,02 грн (триста сімдесят чотири тисячі чотириста сорок дві грн 02 коп.) 3% річних, а також 63207,50 грн (шістдесят три тисячі двісті сім грн 50 коп.) судового збору.

3. В іншому відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 02.04.2025.

Суддя В.Л. Котельницька