ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Київ

"07" квітня 2025 р. Справа № 911/931/25

Суддя Карпечкін Т.П. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 325 727, 20 грн.

Встановив:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 325 727, 20 грн. з яких: 75 000,00 грн. - прострочених платежів по тілу кредиту; 239 477,20 грн. - прострочених платежів по процентах; 11 250,00 грн.- прострочених платежів за комісією;

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням боржником грошових зобов`язань за Договором № 477111-КС-007 про надання кредиту від 19.02.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу заявника на положення ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Законом України Про Державний бюджет України на 2025 рік встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3 028,00 грн.

Отже, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» вимога про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 325 727, 20 грн. не відповідає вищевказаним положенням статті 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

При цьому, відповідно до частини другої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 325 727, 20 грн.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку і строк встановлені, ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін