ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/601/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вх. №2-395/25 від 21.03.2025) про видачу дубліката виконавчого документа, подану по справі,

за позовом: Південного міжобласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий

центр «Тензометричних вимірів»

про стягнення 249 334,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.07.2021 позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі по тексту АМКУ) було задоволено шляхом присудження до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Тензометричних вимірів» (далі по тексту ТОВ «НВЦ «Тензометричних вимірів») штрафу у розмірі 113 334,00 грн, пені у розмірі 136 000,00 грн, судового збору у розмірі 3740,01 грн.

06.08.2021 судом було видано наказ про стягнення із ТОВ «НВЦ «Тензометричних вимірів» до державного бюджету України штрафу в сумі 113 334,00 грн, пені у розмірі 136 000,00 грн.

06.08.2021 судом було видано наказ про стягнення із ТОВ «НВЦ «Тензометричних вимірів» на користь позивача судового збору у розмірі 3740,01 грн.

21.03.2025 до суду від АМКУ надійшла заява про видачу дублікату наказу від 06.08.2021 про стягнення з відповідача штрафу в сумі 113 334,00 грн, пені у розмірі 136 000,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивачем було наголошено, що вказаний наказ був пред`явлений АМКУ до виконання після його отримання. Однак, постановою державного виконавця від 20.07.2022 наказ був повернутий позивачу. Після отримання позивачем лише 03.10.2024 постанови про повернення виконавчого документа АМКУ повторно пред`явило його до виконання. Водночас у березні 2025 року позивач у відповідь на направлений на адресу органу державної виконавчої служби лист з`ясував про ненадходження на адресу органу державної виконавчої заяви про примусове виконання наказу.

Посилаючись на своєчасне пред`явлення наказу для виконання, що мало наслідком переривання строку, ненадходження на адресу АМКУ виконавчого документа, останній стверджує, що строк пред`явлення наказу до виконання пропущений не був.

Розглянувши заяву АМКУ про видачу дублікату виконавчого документу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа (наказу суду) до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Відповідно до пп. 19.4 п. 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Враховуючи визначений у пп. 19.4 п. 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України порядок розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документу, заява АМКУ розглянута судом за наявними матеріалами без виклику учасників судового процесу.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою «Дублікат».

Аналіз змісту пп. 19.4 п. 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є:

1) втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо);

2) звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зауважує, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом АМКУ дубліката виконавчого документа обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (зі змінами) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Таким чином, наказ суду від 06.08.2021, виданий на виконання рішення від 05.07.2021, яке набрало законної сили 03.08.2021, міг бути пред`явлений АМКУ до виконання у строк до 03.11.2021, оскільки стягувачем за таким наказом є державний орган.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

У поданій до суду заяві АМКУ стверджує, що наказ від 03.08.2021 був пред`явлений до виконання, але постановою державного виконавця від 20.07.2022 наказ був повернутий позивачу та фактично отриманий останнім 03.10.2024.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Проте, АМКУ не було надано суду ні доказу пред`явлення наказу до виконання, ні постанови державного виконавця від 20.07.2022, ні доказів отримання постанови 03.10.2024.

Про наявність вказаних обставин можна опосередковано встановити зі змісту заяви про відкриття виконавчого провадження від 16.10.2024 доказів направлення якої на адресу органу державної виконавчої служби не надано, та заяви АМКУ від 19.02.2025, у якій позивач просив орган державної виконавчої служби надати інформацію про відкриття виконавчого провадження.

Листом 05.03.2025 відділ державної виконавчої служби у відповідь на лист позивача повідомив про відсутність інформації про перебування на виконанні наказу від 06.08.2021 про стягнення штрафу та пені.

З огляду на викладене господарський суд доходить висновку про ненадання АМКУ належних доказів на підтвердження пред`явлення наказу суду від 06.08.2021 до виконання у межах визначеного ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строку, тобто протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Відсутність вказаних доказів має наслідком неможливість перевірки судом обставини переривання строку пред`явлення наказу до виконання, а, отже, і звернення до суду із заявою про видачу дублікату наказу у межах визначеного законом строку для примусово виконання рішення суду. Викладене має наслідком необхідність відмови у задоволенні заяви АМКУ про видачу дубліката виконавчого документа.

Керуючись ст. ст. 86, 327 пп. 19.4 п. 19 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Південному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у задоволенні заяви (вх. №2-395/25 від 21.03.2025) про видачу дубліката виконавчого документа.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Желєзна Світлана Петрівна