ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"01" квітня 2025 р. Справа№ 910/7255/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Мальченко А.О.

Скрипки І.М.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Репкін Н.І. самопредст.;

від третьої особи: не з`явився;

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нана Фудс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.10.2024 (повний текст складено 07.11.2024)

у справі №910/7255/24 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нана Фудс"

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22 жовтня 2024 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нана Фудс" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання необхідності зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/2546/22.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти зупинення апеляційного провадження.

Заслухавши думку представника відповідача, розглянувши доводи та аргументи апеляційної скарги і відзиву на неї, дослідивши обставини справи, Північний апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Предметом розгляду даного судового спору є вимоги позивача, у яких він просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №1319/5 від 03.05.2024, яким задоволено скаргу Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Відділ ДВС) від 05.03.2024 №27846/23.14/7, посилаючись на те, що спірний наказ було прийнято всупереч приписам статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV), а саме:

- Відділ ДВС не міг бути суб`єктом звернення, оскільки останнім не доведено порушення його прав на земельну ділянку, площею 0,1281 га (кадастровий номер :16:001:0364);

- у відповідності до правової позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №916/4093/21, Міністерство юстиції України не мало повноважень здійснювати розгляд скарги, оскільки спір щодо земельної ділянки вирішувався у судовому порядку (справа №308/1574/24).

За результатами розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 22 жовтня 2024 в позові відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив, зокрема, із того, що наказ Міністерства №1319/5 від 03.05.2024 "Про задоволення скарги" було прийнято у відповідності до положень Закону №1952-IV.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У провадженні Верховного Суду перебуває справа №910/2546/22 за позовом 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та 2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива" до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: 1) Державний реєстратор Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області Федорич Андрій Миколайович, 2) Державний реєстратор Завадівської сільської ради Турківського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович, 3) Державний реєстратор Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області Шкітак Володимир Михайлович, 4) Державний реєстратор Виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаний Володимир Дмитрович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Лан" про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Предметом розгляду у справі №910/2456/22 є вимоги позивачів про:

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 15.10.2021 №3707/5 "Про задоволення скарги";

- зобов`язання відповідача не пізніше наступного дня з дня надходження рішення поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права оренди позивача-1 та прав суборенди позивача-2, які припинені на підставі наказу Міністерства юстиції України № 3707/5 від 15.10.2021 "Про задоволення скарги".

Позов мотивовано тим, що оспорюваним наказом порушено права Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Еконива", пов`язані з орендою та суборендою земельних ділянок.

Отже, у даній справі №910/7255/24 та справі №910/2456/22 збігаються відповідач (Міністерство юстиції України) та є схожими позовні вимоги (про визнання протиправним та скасування наказу).

Ухвалою від 16.07.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду передав справу №910/2456/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 302 ГПК України.

Мотивуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив наступне:

- існують різні підходи як до визначення складу учасників, так і до визначення способів захисту у цій категорії спорів, які засновано на трактуванні одних і тих же висновків Великої Палати Верховного Суду, що свідчить про існування виключної правової проблеми;

- колегія суддів зауважує, що в судах усіх інстанцій як господарської юрисдикції, так і в судах загальної юрисдикції постійно розглядаються спори за позовами щодо оскарження наказів Мін`юсту, якими скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (зокрема, в порядку, передбаченому статтею 37 Закону). Подібні справи неодноразово розглядав Верховний Суд, що підтверджується посиланнями на постанови, викладені в ухвалі про передання. Водночас навіть та обставина, що лише Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово розглядала такі справи, підтверджує кількісний критерій;

- щодо якісного критерію колегія суддів звертає увагу на те, що вирішення правової проблеми як щодо належних відповідачів за позовами про скасування наказів Мін`юсту, так і загалом ефективного та належного способу захисту прав позивачів у подібних правовідносинах сприятиме формуванню однозначної практики судів з цього питання. При цьому наявність трьох підходів щодо розгляду такої категорії спорів може призвести до подальших розходжень у судовій практиці. Більше того, невизначеність щодо правильного обрання складу учасників процесу, а також способу захисту у подібних правовідносинах, зумовлюватиме складнощі не лише для судів різних юрисдикцій, які розглядають такі справи, але і для сторін, які не можуть достеменно розуміти, як саме необхідно заявляти позовні вимоги з метою захисту свого порушеного права та/або інтересу;

- на думку колегії суддів, оскільки у цьому випадку наявні якісний та кількісний критерії визначення виключної правової проблеми і вона має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, існують обґрунтовані припущення, що аналогічні проблеми щодо тлумачення правових норм неминуче виникатимуть у майбутньому у значній кількості судових спорів.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2024 року було прийнято до розгляду справу №910/2546/22.

Отже, правовідносини у даній справі та у справі №910/2546/22 є схожими, оскільки стосуються розгляду вимог про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, судам нижчих інстанцій результат вирішення конкретної судової справи.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку, згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З метою забезпечення єдності судової практики, враховуючи підстави для передачі справи №910/2546/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, апеляційний господарський суд вважає необхідним зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку судових рішень у справі №910/2546/22 та вирішення питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №910/2546/22.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 03.04.2025.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.О. Мальченко

І.М. Скрипка