РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2025Справа № 910/13743/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Волкової Олени Тарасівни

до Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни

про стягнення 378 194,76 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Гомза В.В. за ордером від 14.01.2025 року серії ЧЦ № 21678.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Волкова Олена Тарасівна (далі - позивач) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 378 194,76 грн., з яких: 287 219,00 грн. - основний борг за укладеним між сторонами 01.04.2024 року договором підряду № 2/2024 (далі - Договір), а також 90 975,76 грн. - пеня.

Ухвалою від 11.11.2024 року господарський суд міста Києва залишив означену позовну заяву без руху з одночасним встановленням строку та способу усунення її недоліків.

19.11.2024 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Волкової Олени Тарасівни від 18.11.2024 року про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 25.11.2024 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/13743/24 та вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

02.12.2024 року через систему "Електронний суд" надійшов відзив Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни від 02.12.2024 року на позовну заяву, в якому остання заперечила проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що з незрозумілих підстав до позовної заяви додано так званих актів наданих послуг з переробки на суму 875 135,00 грн., що значно перевищує розмір позовних вимог. Водночас послуги позивачем фактично надані не були, а відповідні акти виконаних робіт відповідачем не підписувалися; документи про передачу пошитої продукції відповідачу не надані, що прямо свідчить про фактичне невиконання даних послуг з переробки. Долучені позивачем до матеріалів справи акти виконаних робіт (наданих послуг з переробки) від 06.08.2024 року № 16 на суму 883,00 грн., від 31.07.2024 року № 14 на суму 127 861,00 грн., від 23.08.2024 року № 18 на суму 265,00 грн. та від 13.08.2024 року № 17 на суму 158 210,00 грн. взагалі не підписані замовником. Інші додані до позовної заяви акти виконаних робіт, а також дефектні акти та специфікації відповідачем не підписувалися та містять підпис невстановленої особи. Крім того, для надання послуг за Договором замовник мав передати підряднику (позивачу) сировину для пошиття виробів під кожне конкретне замовлення, однак жодна сировина не передавалась, як і в подальшому не були передані готові вироби замовнику, що свідчить про те, що відповідні послуги позивачем фактично не могли бути надані.

02.12.2024 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни від 02.12.2024 року, в якому остання просила суд призначити у даній справі судову почеркознавчу експертизу та доручити її проведення Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертизи відповідач просив суд поставити питання: чи виконано підпис, наявний у реквізитах акту наданих послуг з переробки № 16 від 06.08.2024 на суму 883,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 14 від 31.07.2024 на суму 127 861,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 18 від 23.08.2024 на суму 265,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 17 від 13.08.2024 на суму 158 210,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 7 від 29.05.2024 на суму 281 095,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 8 від 12.06.2024 на суму 214 664,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 10 від 04.07.2024 на суму 18 855,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 12 від 19.07.2024 на суму 560,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 11 від 12.07.2024 на суму 65 377,00 грн.; акту наданих послуг з переробки № 13 від 23.07.2024 на суму 7 365,00 грн.; Специфікації № 1, план робіт по замовленню готової продукції у квітні 2024 р.; дефектному акті № 1 від 29.05.2024 року до Специфікації № 1; дефектному акті № 2 від 12.06.2024 року до Специфікації № 1; дефектному акті № 3 від 04.07.2024 року до Специфікації № 1; дефектному акті № 5 від 19.07.2024 року до Специфікації № 1; дефектному акті № 8 від 06.08..2024 року до Специфікації № 1; Специфікації № 2, план робіт по замовленню готової продукції у червні 2024 року; дефектному акті № 12 від 12.07.2024 року до Специфікації № 2; дефектному акті № 6 від 23.07.2024 року до Специфікації № 2; дефектному акті № 7 від 31.07.2024 року до Специфікації № 2; дефектному акті № 10 від 23.08.2024 року до Специфікації № 2; дефектному акті № 9 від 13.08.2024 року до Специфікації № 2, а саме в реквізитах замовника (Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни), самою Кайдаш Оленою Петрівною чи іншою особою?

Крім того, 02.12.2024 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни від 02.12.2024 року про розгляд справи № 910/13743/24 у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

03.12.2024 року відзив Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни на позовну заяву, клопотання про розгляд справи № 910/13743/24 у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін та клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи надійшли до суду засобами поштового зв`язку.

Ухвалою від 13.12.2024 року господарський суд міста Києва вирішив перейти до розгляду справи № 910/13743/24 за правилами загального позовного провадження та призначив її до розгляду в підготовчому засіданні на 15.01.2025 року.

15.01.2025 року представник позивача подав суду заяву від 15.01.2025 року, в якій повідомив про те, що оригінали долучених до позовної заяви документів були вилучені у кримінальному провадженні № 0002406 від 25.11.2024 року за частиною 4 статті 191 Кримінального кодексу України.

У підготовчому засіданні 15.01.2025 року суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/13743/24 на 30 днів та відклав підготовче засідання на 12.02.2025 року.

21.01.2025 року через систему "Електронний суд" надійшло клопотання Фізичної особи-підприємця Волкової Олени Тарасівни від 20.01.2025 року, в якому остання просила суд зупинити провадження у даній справі до вирішення іншої справи в кримінальному судочинстві (кримінальне провадження № 0002406 від 25.11.2024 року).

У підготовчому засіданні 12.02.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача від 02.12.2024 року про призначення у справі № 910/13743/24 судової почеркознавчої експертизи з огляду на недоведеність Фізичною особою-підприємцем Кайдаш Оленою Петрівною належними і допустимими доказами одночасної наявності передбачених статтею 99 Господарського процесуального кодексу України умов, необхідних для призначення означеної судової експертизи у даній справі. Судом також враховані наявні у матеріалах справи документи, які свідчать про вилучення вказаних відповідачем у клопотанні від 02.12.2024 року оригіналів документів Головним слідчим управлінням Національної поліції України в рамках кримінального провадження № 0002406 від 25.11.2024 року.

Крім того, у наведеному підготовчому засіданні суд постановив протокольну ухвалу про відмову в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Волкової Олени Тарасівни від 20.01.2025 року про зупинення провадження у справі, оскільки положеннями пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість зупинення провадження у справі лише у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства. Разом із тим, зупинення провадження у справі до завершення кримінального провадження, яке наразі не перебуває на стадії розгляду в суді у порядку кримінального судочинства, статтею 227 Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Ухвалою від 12.02.2025 року господарський суд міста Києва закрив підготовче провадження у справі № 910/13743/24 та призначив її до судового розгляду по суті на 12.03.2025 року.

У судовому засіданні 12.03.2025 року оголошувалася перерва до 26.03.2025 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.03.2025 року проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву від 02.12.2024 року.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином та в установленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника у призначене на 26.03.2025 року судове засідання не забезпечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

У судовому засіданні 26.03.2025 року проголошену вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.04.2024 року між Фізичною особою-підприємцем Волковою Оленою Тарасівною (підрядник) та Фізичною особою-підприємцем Кайдаш Оленою Петрівною (замовник) був укладений договір підряду № 2/2024 (далі - Договір), за умовами якого замовник доручив, а підрядник відповідно до умов даного Договору зобов`язався виконати роботу по виконанню окремих операцій з розкрою, пошиття та пакування швейних виробів (далі - продукція) з матеріалів (сировини) замовника, а останній, у свою чергу, - зобов`язався прийняти цю роботу та оплатити її.

Означений правочин підписаний позивачем та відповідачем.

За умовами пункту 2.1 Договору предметом підряду (результатом виконаної роботи за даним Договором) є швейні вироби (продукція), найменування, кількість яких визначається в Додатку до даного Договору.

Відповідно до пункту 3.1 цієї угоди робота за цим Договором виконується із сировини замовника у терміни, погоджені сторонами. Підрядник жодним чином не набуває права власності на сировину замовника, вироблену продукцію, залишки (надлишки) чи відходи сировини.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що вартість наданих послуг по виконанню робіт, вказаних у пункті 1.1 даного Договору, визначається на основі специфікацій, які є невід`ємною частиною даного Договору, та становить 0,21 євро за 1 (одну) хвилину роботи по курсу Національного банку України на дату підписання акту виконаних робіт, який надається підрядником виключно у національній валюті України. Об`єм робіт на поточний період розраховується і затверджується згідно специфікації до цього Договору обома сторонами до початку робіт.

Замовник оплачує вартість робіт протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт (пункт 4.2 Договору).

Згідно з пунктом 4.3 наведеного правочину розрахунки між сторонами за даним Договором здійснюються у безготівковій формі.

За умовами пунктів 5.1, 5.2 Договору підрядник зобов`язується розпочати виконання роботи з моменту отримання матеріалів (сировини) та необхідної документації. Підрядник зобов`язується виконувати роботу в термін, узгоджений сторонами.

Відповідно до пунктів 6.1-6.3 означеної угоди здача-приймання виконаної роботи здійснюється сторонами за актом протягом двох днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання.

Приймання по кількості та якості здійснюється представниками сторін на складі замовника.

Одночасно із здачею-прийманням виконаної роботи, підрядник зобов`язується повернути замовникові всі залишки (надлишки) та відходи сировини, яка була надана замовником за цим Договором. Повернення залишків (надлишків) та відходів сировини оформлюється окремим актом здачі-приймання або зазначається в акті, передбаченому в пункті 6.1 цього Договору.

За змістом пункту 6.4 Договору у випадку виявлення замовником недоробок, недоліків, дефектів (далі - недоліки) у виконаних роботах з вини підрядника, замовник має право відмовитися від підписання акту приймання-передачі виконаних робіт. При цьому, сторони складають та підписують дефектний акт, що фіксує такі недоліки та терміни їх усунення.

Недоліки, зазначені в пункті 6.4 Договору, мають бути усунені підрядником за рахунок власних коштів в терміни, що зазначені в дефектному акті. При цьому роботи, в яких виявлено недоліки, вважаються не виконаними та не підлягають оплаті замовником до моменту усунення підрядником відповідних недоліків та прийняття таких робіт замовником (пункт 6.5 Договору).

Пунктом 6.7 Договору встановлено, що акт приймання-передачі підписується обома сторонами після отримання останньої одиниці продукції і залишків матеріалів згідно кожної окремої специфікації до цього Договору.

Згідно з пунктом 7.1 Договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2024 року. Даний Договір продовжується на кожний наступний рік в разі відсутності заперечень з боку сторін протягом місяця до його закінчення.

Обґрунтовуючи пред`явлені у даній справі вимоги, Фізична особа-підприємець Волкова Олена Тарасівна посилалася на те, що на виконання умов Договору вона протягом липня-серпня 2024 року пошила та відвантажила відповідачу товари (нижню білизну) на загальну суму 287 219,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи актами надання послуг з переробки (надання послуг). Останній акт надання послуг з переробки № 18 на суму 265,00 грн. був підписаний сторонами 23.08.2024 року.

У той же час, всупереч умовам цього правочину Фізична особа-підприємець Кайдаш Олена Петрівна останній платіж за Договором в сумі 7 365,00 грн. здійснила 29.07.2024 року та у добровільному порядку не провела оплату вартості відвантаженого їй у подальшому протягом липня-серпня 2024 року товару, заборгувавши таким чином позивачу 287 219,00 грн. Означені обставини були відображені в акті звірки взаєморозрахунків між сторонами, за яким кінцеве сальдо заборгованості відповідача станом на 31.08.2024 року становить 287 219,00 грн.

З огляду на викладене, Фізична особа-підприємець Волкова Олена Тарасівна звернулася до господарського суду міста Києва з даним позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни 287 219,00 грн. основного боргу, а також 90 975,76 грн. пені, нарахованої внаслідок несвоєчасного проведення розрахунків.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

За умовами частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 840 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок.

Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За умовами статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частинами 1, 2 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, обґрунтовуючи пред`явлені у даній справі вимоги, Фізична особа-підприємець Волкова Олена Тарасівна посилалася на те, що на виконання умов Договору вона протягом липня-серпня 2024 року пошила та відвантажила відповідачу товари (нижню білизну) на загальну суму 287 219,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи актами надання послуг з переробки (надання послуг). Останній акт надання послуг з переробки № 18 на суму 265,00 грн. був підписаний сторонами 23.08.2024 року.

У той же час, всупереч умовам цього правочину Фізична особа-підприємець Кайдаш Олена Петрівна останній платіж за Договором в сумі 7 365,00 грн. здійснила 29.07.2024 року та у добровільному порядку не провела оплату вартості відвантаженого їй у подальшому протягом липня-серпня 2024 року товару, заборгувавши таким чином позивачу 287 219,00 грн. Означені обставини були відображені в акті звірки взаєморозрахунків між сторонами, за яким кінцеве сальдо заборгованості відповідача станом на 31.08.2024 року становить 287 219,00 грн.

На підтвердження означених обставин позивач надав суду, зокрема, копії актів надання послуг з переробки від 31.07.2024 року № 14 на суму 127 861,00 грн., від 06.08.2024 року № 13 на суму 883,00 грн., від 13.08.2024 року № 17 на суму 158 210,00 грн. та від 23.08.2024 року № 18 на суму 265,00 грн. Загальна вартість послуг за вищенаведеними актами склала 287 219,00 грн., стягнення яких і становить предмет спору в даній справі (в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за Договором).

Слід також зазначити, що у матеріалах справи наявні копії й інших актів надання послуг з переробки, зокрема від 29.05.2024 року № 7 на суму 281 095,00 грн., від 12.06.2024 року № 8 на суму 214 664,00 грн., від 04.07.2024 року № 10 на суму 18 855,00 грн., від 12.07.2024 року № 11 на суму 65 377,00 грн., від 19.07.2024 року № 12 на суму 560,00 грн. та від 23.07.2024 року № 13 на суму 7 365,00 грн. Загальна вартість послуг за цими актами склала 587 916,00 грн. Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що оплата наданих за вказаними актами послуг вартістю 587 916,00 грн. не входить до предмета доказування у даній справі, оскільки за змістом складеного та підписаного уповноваженим представником позивача акту звірки взаємних розрахунків, а також реєстру банківських документів позивача за червень-жовтень 2024 року, означена заборгованість була у повному обсязі оплачена відповідачем (останній платіж на суму 7 365,00 грн. здійснений Фізичною особою-підприємцем Кайдаш Оленою Петрівною 29.07.2024 року).

Отже, заборгованість Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни у даній справі в загальному розмірі 287 219,00 грн. була заявлена позивачем до стягнення, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем покладених на нього за Договором обов`язків саме на підставі актів надання послуг з переробки від 31.07.2024 року № 14 на суму 127 861,00 грн., від 06.08.2024 року № 13 на суму 883,00 грн., від 13.08.2024 року № 17 на суму 158 210,00 грн. та від 23.08.2024 року № 18 на суму 265,00 грн.

Разом із тим, суд зазначає таке.

За умовами статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За умовами частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Разом із тим, суд наголошує, що визначальною ознакою господарської операції у розумінні статей 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів.

Подібні за змістом висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 року в справі № 905/49/15, від 29.11.2019 року в справі № 914/2267/18 та інших.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі - Положення), визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до пункту 2.3 Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: печатка, ідентифікаційний код підприємства, установи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Отже, первинні документи повинні містити відомості, які підтверджують вчинення господарської операції, на виконання якої вони складаються, у зв`язку з чим вчинення певної господарської операції фіксуватиметься документально, що в сукупності свідчить про підтвердження між учасниками такої операції певних прав та обов`язків, зокрема, і щодо обов`язку сплатити певну суму коштів, яка складатиме еквівалент певної вартості наданих послуг.

Проте судом встановлено, що наявні у матеріалах справи копії актів надання послуг з переробки від 31.07.2024 року № 14 на суму 127 861,00 грн., від 06.08.2024 року № 13 на суму 883,00 грн., від 13.08.2024 року № 17 на суму 158 210,00 грн. та від 23.08.2024 року № 18 на суму 265,00 грн., на які Фізична особа-підприємець Волкова Олена Тарасівна посилалася як на підставу для пред`явлених у цій справі вимог, не містять особистого підпису відповідача чи його уповноваженої особи або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні вказаних господарських операцій від імені замовника. Також означені документи не містять і відтиску печатки відповідача (у разі її наявності).

Слід зазначити, що наявні у матеріалах справи копії Специфікації № 1 та Специфікації № 2 до Договору, а також дефектних актів від 31.07.2024 року № 7, від 06.08.2024 року № 8, від 13.08.2024 року № 9 та від 23.08.2024 року № 10 (факт підписання замовником яких заперечувався Фізичною особою-підприємцем Кайдаш Оленою Петрівною під час розгляду справи) також не можуть підтверджувати факт належного виконання зобов`язань позивача та здійснення між сторонами господарських операцій з пошиття та відвантаження відповідачу товарів (нижньої білизни) на загальну суму 287 219,00 грн., оскільки останні у будь-якому разі не є тими оформленими у встановленому законом порядку первинними документами, які містять відомості про спірні господарські операції та переконливо свідчать про фактичні обставини здійснення надання послуг (виконання робіт) за цими документами.

Інші документи, які підтверджують відповідні обставини, у матеріалах справи також відсутні.

Слід також зазначити, що згідно з пунктами 3.4-3.6 Договору сировина повинна бути надана підряднику протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання цього Договору (Додатку) та специфікації на кожне погоджене сторонами замовлення.

Замовник власним транспортом доставляє матеріали (сировину) до складу підрядника та по закінченню виконання роботи доставляє готову продукцію на склад замовника.

Графік і спосіб поставки виготовленої продукції обговорюється та затверджується окремо по кожній специфікації перед початком виготовлення партії.

Відповідно до пунктів 6.2-6.3 Договору приймання по кількості та якості здійснюється представниками сторін на складі замовника. Одночасно із здачею-прийманням виконаної роботи, підрядник зобов`язується повернути замовникові всі залишки (надлишки) та відходи сировини, яка була надана замовником за цим Договором. Повернення залишків (надлишків) та відходів сировини оформлюється окремим актом здачі-приймання або зазначається в акті, передбаченому в пункті 6.1 цього Договору.

За умовами пункту 6.7 Договору акт приймання-передачі підписується обома сторонами після отримання останньої одиниці продукції і залишків матеріалів згідно кожної окремої специфікації до цього Договору.

Проте матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження надання підряднику матеріалів (сировини), необхідних для виконання спірних у даній справі робіт, а також доказів повернення підрядником замовникові всіх залишків (надлишків) та відходів сировини, яка була надана замовником за цим Договором, за окремим актом здачі-приймання.

Позивачем не було надано суду й відповідних податкових накладних, складених та зареєстрованих за результатами вчинення спірних господарських операцій.

Суд також зазначає, що наданий позивачем акт звірки взаємних розрахунків сторін за період з 31.07.2024 року по 31.08.2024 року за Договором також не містить ні підпису уповноваженої особи відповідача, ні відбитку його печатки (у разі її наявності), у зв`язку із чим не береться судом до уваги.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також зважаючи на те, що вказані недоліки у первинних документах не можуть вважатися неістотними в розумінні норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів визнання відповідачем факту здійснення господарських операцій за актами надання послуг з переробки від 31.07.2024 року № 14 на суму 127 861,00 грн., від 06.08.2024 року № 13 на суму 883,00 грн., від 13.08.2024 року № 17 на суму 158 210,00 грн. та від 23.08.2024 року № 18 на суму 265,00 грн., суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог Фізичної особи-підприємця Волкової Олени Тарасівни про стягнення з відповідача 287 219,00 грн. основного боргу, а також похідних вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кайдаш Олени Петрівни нарахованої суми пені у розмірі 90 975,76 грн.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи сторін не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог Фізичної особи-підприємця Волкової Олени Тарасівни в даній справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати залишаються за Фізичною особою-підприємцем Волковою Оленою Тарасівною та компенсації останній не підлягають.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 04.04.2025 року.

Суддя В.С. Ломака