ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025р. Справа № 904/158/25

За позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» , м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістіклакіфлоу», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 479 952,24грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

АТ «Українська залізниція» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» (позивач) звернулось до суду з позовом до ТОВ «Логістіклакіфлоу» (відповідач) про стягнення збору за зберігання вантажу в сумі 479 952,24грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.20р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.25р. відкрито провадження у справі №904/158/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Але після відкриття провадження у справі судом було виявлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України, а саме - не вказано доказів сплати судового збору в належному розмірі відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір». Ухвалою суду від 06.02.25р. позовну заяву залишено без руху, позивача зобов`язано усунути недоліки позовної заяви, надати докази сплати судового збору у встановлених ЗУ «Про судовий збір» порядку і розмірі 7 199,28грн.

07.02.25р. через систему «Електронний суд» від позивача АТ «Українська залізниція» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимоги суду, зазначеної в ухвалі від 06.02.25р.

Ухвалою суду від 10.02.25р. продовжено розгляд справи №904/158/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

ТОВ «Логістіклакіфлоу» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористалось, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було повідомлене належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку 20.01.25р., 11.02.25р. копій ухвал суду в його електронний кабінет, зареєстрований у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до електронного повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-45094000/2024-0001 від 22.02.24р. АТ «Укрзалізниця» засвідчило прийняття від ТОВ «Логістіклакіфлоу» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Отже, ТОВ «Логістіклакіфлоу» було приєднано АТ «Українська залізниця» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, відповідно до у мов якого, предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги. (п. 1.1.). Надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами. (п. 1.4.). Відповідно до пункту 2.1. договору, обов`язки замовника, становлять, зокрема: сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.4.); відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п. 2.1.5.); у строки, встановлені розд. 4 договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (п. 2.1.7.). Відповідно до п. 2.3.2 договору залізниця зобов`язана приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації розміщеної у системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та збірнику тарифів. Розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця» (п. 4.1.). У випадку відсутності або недостатності на особовому рахунку замовника коштів у розмірі, необхідному для оплати провізних та інших платежів, додаткових послуг, перевізник має право припинити надання послуг за договором, у тому числі приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно зі ст. 62 Статуту залізниць України з одночасним віднесенням відповідальності на Замовника за затримку вагонів і контейнерів та зберігання вантажу. За наявності заборгованості перевізник має право відповідно до ст. 51, 62 Статуту залізниць України затримати видачу вантажу, що надійшов, і реалізувати його для покриття заборгованості (п. 5.1). Сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік. (п. 7.3.).

Позивач зазначає, 21.06.24р. на станцію призначення Кривий Ріг - Західний Придніпровської залізниці за накладними від 14.06.24р. №№45313954, 45314200 на адресу ТОВ «Логістіклакіфлоу» прибували порожні вагони №№64924111, 64924152 власності ТОВ «Макс 2021», як знаходяться в оперативному управлінні ТОВ «Аве Лоджистік».

26.06.24р. на станцію призначення Кривий Ріг - Західний Придніпровської залізниці за накладними від 18.06.2024 Nє45389418, від 16.06.2024 №45351871 на адресу ТОВ «Логістіклакіфлоу» прибували порожні вагони №№62052360, 62034723 власності ТОВ «Креа І Юєй», які знаходяться в оперативному управлінні ТОВ «Югл Карго».

01.07.24р. на станцію призначення Кривий Ріг - Західний Придніпровської залізниці за накладною від 28.06.24р. №45587474 на адресу ТОВ «Логістіклакіфлоу» прибував порожній вагон №60806437, власності ТОВ «Креа І Юєй», який знаходиться в оперативному управлінні ТОВ «Югл Карго».

08.07.24р. на станцію призначення Кривий Ріг - Західний Придніпровської залізниці за накладною від 30.06.24р. №45628518 на адресу ТОВ «Логістіклакіфлоу» прибував породний вагон №62011531, власності ТОВ «Креа І Юєй», який знаходиться в оперативному управлінні ТОВ «Югл Карго».

29.06.24о. о 12 год. 30 хв. вагони №№64924111, 64924152, 62052360, 62034723 були подані на під?їзну колію ТОВ «ДП Втормет», що підтверджено пам?яткою про подавання ф. ГУ-45 від 29.06.24р. №14.

13.07.24р. о 10 год. 30 хв. вагони №64924111, 64924152, 62052360, 62034723 з вантажем були забрані з під?їзної колії ТОВ «ДП Втормет», що підтверджено пам?яткою про забирання вагонів ф.ГУ-45 від 13.07.24р. №19.

Вагони №№64924111, 034723, 62052360 затримані на коліях станції Кривий Ріг-Західний в очікуванні оформлення перевізних документів відправником з 13.07.24р. о 10 год. 30 хв. по 27.08.24р. о 19 год. 50 хв., що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 №226 від 18.07.24р. (про початок затримки), №269 від 27.08.24р. (про закінчення затримки).

Відповідно до ст. 36 Статуту залізниць України у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру.

Відповідно до підп. 2.2. п. 2 розд. ІІІ Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009, при виникненні на станції ускладнень, пов`язаних із несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів одержувачами (експедиторами), начальник залізниці має право збільшити ставку збору за зберігання вантажів до двократного розміру. Підвищена ставка вводиться після двох годин з моменту повідомлення одержувача про введення підвищеної ставки, але не раніше ніж через 24 години після закінчення терміну безоплатного зберігання.

За твердженням позивача, відповідач був належним чином повідомлений про введення підвищеної ставки, про ще є відповідний запис у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження/вивантаження.

На підставі ст. 36 Статуту залізниць України, згідно з наказом №20 від 12.08.24р. за підписом в. о. заступника начальника служби Криворізького регіону Копича Є.В., у зв?язку з гривалим знаходженням вагонів на коліях станції, розмір збору за зберігання збільшено вдвічі, про що свідчить акт загальної форми №242 від 12.08.24р.

Вагони №№ 62052360, 64924111, 924152 прийняті до перевезення за накладною від 27.08.24р. №46085379.

02.07.24р. о 11 год. 10 хв. вагон №60806437 було подано на під?їзну колію ТОВ «ДП Втормет», що підтверджено пам?яткою про подавання ф. ГУ-45 від 02.07.24р. №15.

29.07.24р. о 12 год. 00 хв. вагон №60806437 з вантажем був забраний з під?їзної колії ТОВ «ДП Втормет», що підтверджено пам??яткою про забирання вагонів ф.ГУ-45 від 29.07.24р. №20.

13.07.24р. о 10 год. 40 хв. вагон №62011531 було подано на під?їзну колію ТОВ «ДП Втормет», що підтверджено пам?яткою про подавання ф. ГУ-45 від 13.07.24р. №17.

29.07.24р. о 12 год. 00 хв. вагон №62011531 з вантажем був забраний з під?їзної колії ТОВ «ДП Втормет», що підтверджено пам?яткою про забирання вагонів ф.ГУ-45 від 29.07.24р. №20.

Вагони №№60806437, 62011531 затримані на коліях станції Кривий Ріг-Західний в очікуванні оформлення перевізних документів відправником з 29.07.24р. о 12 год. 00 хв. по 26.08.24р. о 08 год. 30 хв. що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 від 29.07.24р. №236 (про початок затримки), Nє266 від 26.08.24р. (про закінчення затримки).

На підставі ст. 36 Статуту залізниць України, згідно з наказом №21 від 13.08.24р. за підписом в. о. заступника начальника служби Криворізького регіону Копича Є.В., у зв?язку з довготривалою затримкою, розмір збору за зберігання збільшено вдвічі, про що свідчить акт загальної форми №243 від 13.08.24р.

Відповідач був належним чином повідомлений про введення підвищеної ставки, про що є відповідний запис в Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження/вивантаження (копія витягу додається).

Вагони №№62011531, 60806437 прийнято до перевезення за накладною від 26.08.24р. Nє46085387.

На підставі актів ф. ГУ-23 від 27.08.24р. №269, ф. ГУ-23 від 12.08.24р. №242 було сформовано накопичувальну картку ф. ФДУ-92 N№28080121, по якій нараховано збір за зберігання вантажу у однократному розмірі 151 140,90грн. (без ПДВ) та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі 151 594,70грн. (без ПДВ), на загальну суму 302 735,60грн., і надіслано на узгодження вантажовласнику ТОВ «Логістіклакіфлоу», але вантажовласник у встановлений термін відмовився від узгодження. На паперову накопичувальну картку №2808121 було присвоєно номер 30089012.

02.09.24р. представник ТОВ «Логістіклакіфлоу» логіст Волошков С.В. підписав накопичувальну картку №30089012 із запереченням, а саме: «Згодні за 45 діб однократного зберігання на суму 224 004,80грн.».

На підставі актів загальної форми ф. ГУ-23 від 26.08.24р. №266, від 13.08.24р. №243 було сформовано накопичувальну картку ф. ФДУ-92 №26080119 та нараховано збір за зберігання вантажу в однократному розмірі 35 653,00грн (без ПДВ) та збір за зберігання вантажу у двократному розмірі 62 225,80грн.(без ПДВ), на загальну суму 97 878,80 рн., і надіслано на узгодження вантажовласнику ТОВ «Логістіклакіфлоу», але вантажовласник у встановлений термін відмовився від узгодження. На паперову накопичувальну картку №26080119 було присвоєно номер 28089011.

30.08.24р. представник ТОВ «Логістіклакіфлоу» - логіст Волошков С.В. підписав накопичувальну картку №28089011 із запереченням, а саме: «Згодні за 27 діб однократного зберігання на суму 64 381,40грн.»

Таким чином, вантажовласником погоджено загальну суму 288 386,20грн. та не погоджено 112 228,20грн.

Погоджені вантажовласником суми перевізник не мав можливості стягнути з особового рахунку вантажовласника з причини недостатності грошових коштів на особовому рахунку, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998р., та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Пунктом 8 ЗУ «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України. Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Абзацом 2 п. 64 Статуту залізниць визначено, що для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії. Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (абз. 1, 4 п. 71 Статуту).

Час перебування вагонів під навантаженням і вивантаженням у разі обслуговування залізничної під`їзної колії локомотивом залізниці визначається з моменту фактичної подачі вагонів на місце навантаження або вивантаження до моменту одержання станцією від підприємства повідомлення про готовність вагонів до забирання.

Час знаходження вагонів на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються їх локомотивами, визначається з моменту передачі вагонів на передавальних коліях.

Місце і порядок операцій встановлюються договором про експлуатацію залізничної під`їзної колії. Норми часу на операції передачі не повинні перевищувати однієї хвилини на вагон і 30 хвилин на всю пред`явлену партію вагонів (абз. 1-3 п. 76 Статуту).

Згідно з ст. 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до ст. 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Відповідно до підп. 2.2. п. 2 розд. ІІІ Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 317 від 26.03.2009р., при виникненні на станції ускладнень, пов`язаних із несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів одержувачами (експедиторами), начальник залізниці має право збільшити ставку збору за зберігання вантажів до двократного розміру. Підвищена ставка вводиться після двох годин з моменту повідомлення одержувача про введення підвищеної ставки, але не раніше ніж через 24 години після закінчення терміну безоплатного зберігання.

Застосування двократного розміру збору за зберігання вантажу є підвищеною мірою відповідальності, яка застосовується за умови створення вантажоодержувачем ускладнень на станції призначення з його вини. Диспозиція даної норми пов`язує можливість застосування такої фінансово-господарської санкції саме зі створенням вантажоодержувачем ускладнень на станції призначення внаслідок несвоєчасного вивантаження вантажів, які прибули на цю станцію. Аналогічну правову позицію містить Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020р. по справі № 908/1795/19 (п.22).

При визначенні часу користування вагонами і контейнерами час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година (пункт 3 розділу V Збірника тарифів). Також аналогічна норма міститься у п. 12 Правил користування вагонами і контейнерами.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованим у Мінюсті України 24.11.2000р. за №866/5087 (далі - Правила), передбачено, що якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці - з моменту затримки.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (п. 6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. № 334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.

Порядок нарахування збору за зберігання вантажів наведений у п.2 Розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України, який затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009р. №317, зареєстрований у Мінюсті 15.04.2009 за №340/16536, (далі - Збірник тарифів). Збірником тарифів визначено, що у всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Так, згідно з п. 9 Правил зберігання вантажів за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Як вбачається з матеріалів справи, станціями затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, згідно із Тарифним керівництвом № 1 (затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356), нарахований збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками у загальній сумі 479 952,24грн.

Судом здійснено перевірку розрахунку виконаного позивачем, за результатами якої суд приходить до висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що вагони подавалися вантажовідправником частинами та простоювали в очікуванні оформлення перевезення, що вбачається з актів загальної форми, суд вважає що позивачем правомірно нарахований відповідачу збір за зберігання вантажу.

Залізниця не мала можливості забрати вагони до перевезення без оформлення перевізних документів. Дані факти засвідчено в складених на станції Кривий Ріг-Західна Придніпровська залізниця актах загальної форми ф.ГУ-23. Акти підписані представником вантажовідправника.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 та 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що виставлені частинами завантажені вагони на колії до відправлення простоювали в очікуванні оформлення перевізних документів відправником, тобто з вини відповідача.

При цьому, позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного передання цих вагонів до відправки.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведене та встановивши, що завантажені відповідачем вагони простоювали на коліях станції Кривий Ріг-Західна Придніпровська залізниця в очікуванні оформлення перевезень, тобто з причин, які залежать від вантажовласника (відповідача), що доводить і його вину, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збору за зберігання вантажу в сумі 479 952,24грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістіклакіфлоу» (50086, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 81а, оф. 300; ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49038, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108; ): 479 925,24грн. - збору за зберігання вантажу та 7 199,28грн. - витрат зі сплати судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 02.04.25р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.