ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 915/857/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.,

суддів: Таран С.В., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання: Алієва К.О.,

за участю представників учасників справи:

від прокуратури Лянна О.А.,

від Баштанської РДА не з`явився,

від Управління каналів річки Інгулець Соколенко О.П.,

від ТОВ «Оазис Бисан» не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.11.2023

у справі № 915/857/20

за позовом: Керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Баштанської районної державної адміністрації

до відповідачів:

1. Управління каналів річки Інгулець

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Бисан»

про визнання недійсним договору та додаткової угоди до нього, зобов`язання повернути водний об`єкт та земельну ділянку водного фонду

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Керівник Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області (далі прокурор) в інтересах держави в особі Баштанської районної державної адміністрації (далі Баштанська РДА) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Баштанського міжрайонного управління водного господарства (далі Баштанське МУВГ) та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазис Бисан» (далі ТОВ «Оазис Бисан»), в якому просив суд:

- визнати недійсним договір на оптимізацію гідрологічного, гідрохімічного стану у регулюючій ємкості добового регулювання Явкинської зрошувальної системи «Явкинське водосховище» від 08.01.2014 № 2 (далі договір) та додаткову угоду до нього від 24.01.2020 № 7, укладені між Баштанським МУВГ та ТОВ «Оазис Бисан»;

- зобов`язати ТОВ «Оазис Бисан» повернути у розпорядження держави в особі Баштанської РДА, з правом постійного користування Баштанського МУВГ, земельну ділянку водного фонду площею 105,16 га (із загальної площі земельної ділянки 166,03 га з кадастровим номером :01:000:0460), на якій розташована регулююча ємкість добового регулювання Явкинської зрошувальної системи «Явкинське водосховище», яка знаходиться за межами села Явкине Баштанського району, та використовується ТОВ «Оазис Бисан» на підставі вищевказаного договору та додаткової угоди до нього.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний договір є удаваним та вчинений сторонами для приховання іншого правочину, а саме: договору оренди земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом, а його зміст суперечить вимогам Цивільного та Земельного кодексів України, Закону України «Про оренду землі» та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а тому цей договір, разом з додатковою угодою до нього підлягають визнанню недійсними, а земельна ділянка під водним об`єктом - поверненню у розпорядження держави.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.11.2023 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Місцевий господарський суд виходив з того, що матеріали даної справи не містять доказів передачі земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом. Факт виконання робіт з меліорації свідчить лише про надання доступу до водного об`єкта. Умови в договорі не можуть свідчити виключно про укладення договору оренди.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги прокурор посилається на наступне.

- оспорюваний договір містить всі істотні умови договору оренди, за яким фактично була передана земельна ділянка з розташованим на ній водним об`єктом;

- суд не надав належної оцінки доводам прокурора щодо основної діяльності ТОВ «Оазис Бисан»;

- матеріали цієї справи підтверджують, що ТОВ «Оазис Бисан» на земельній ділянці фактично здійснює господарську діяльність, пов`язану з вирощуванням, переробкою та консервуванням риби, оптовою та роздрібною торгівлею;

- отже оспорюваний договір є удаваним договором оренди, його вчинено Управлінням водного господарства без відповідних на те повноважень;

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., Таран С.В,, Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено іншим учасникам справи строк до 26.02.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

06.02.2024 від ТОВ «Оазис Бисан» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що:

- діяльність Баштанського міжрайонного управління водного господарства припинена;

- ТОВ «Оазис Бисан» не користувалось земельною ділянкою, розташованим на ній водним об`єктом та гідротехнічною спорудою, а при виконанні робіт зобов`язано було додержуватись режиму їх нормального функціонування. Жодних додаткових благ (окрім вирощування риби та її вилову) від земельної ділянки з водним об`єктом та гідротехнічною спорудою ТОВ «Оазис Бисан» не отримувало;

- земельна ділянка водного фонду не вибувала з володіння, користування чи розпорядження ані Баштанської РДА, ані Управління водного господарства;

- позовні вимоги фактично направлені на задоволення потреб іншого відповідача - Управління водного господарства;

- правовідносини, які склалися між відповідачами, можна вважати правовідносинами, які склалися у сфері підряду, а не оренди.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2024 справу № 915/857/20 призначено до розгляду на 02.04.2024 о 13:30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2024 апеляційне провадження за апеляційною скаргою зупинено до перегляду судовою палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 916/1719/22.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2024 провадження у справі № 915/857/20 поновлено, запропоновано учасникам справи у строк до 14.01.2025 надати письмові пояснення з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 12.09.2024 у справі № 916/1719/22, розгляд справи № 915/857/20 призначено на 18.02.2025 о 15:00 год.

В письмових поясненнях, поданих на виконання вищезазначеної ухвали суду, ТОВ «Оазис Бисан» зазначено, що дана справа та справа №916/1719/22 не є аналогічними та подібними, а також про те, що рибогосподарська меліорація є саме роботою не в рамках договору оренди та без необхідності його укладення, а може виконуватися підрядником на свій ризик, та передбачає зобов`язання підрядника передати результат такої роботи замовнику, а тому за своїм змістом не суперечить визначенню підрядних робіт, яке випливає з положень ст. 837 ЦК України.

Прокурор в письмових поясненнях зазначив, зокрема, що підстави позовів у даній справі та справі №916/1719/22 є аналогічні, відмінним є лише обставини щодо факту оплатного/безоплатного користування земельною ділянкою під водним об`єктом, їх місце розташування. Касаційний господарський суд у зазначеній справі фактично погодився з доводами прокурора у даній справі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 замінено відповідача у справі № 915/857/20 Баштанське МУВГ на його правонаступника - Управління каналів річки Інгулець (далі Управління). Розгляд справи відкладено на 18.03.2025 о 14:45 год.

Одночасно зобов`язано прокурора у строк до 28.02.2025 надіслати Управлінню копію позовної заяви та апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.11.2023 у справі № 915/857/20 та запропоновано Управлінню у строк до 14.03.2025 надати суду апеляційної інстанції письмові пояснення щодо суті спору.

21.02.2025 на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, від прокурора надійшла зава, до якої додані докази направлення на адресу Управління каналів річки Інгулець копії позовної заяви та апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.11.2023 у справі № 915/857/20.

14.03.2025 від Управління надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких зазначено, зокрема, що після реорганізації Баштанського МУВГ до Управління, оспорюваний договір з ТОВ «Оазис Бисан» не переукладався, фактично він припинив свою дію, діяльність по риборозведенню в подальшому не проводилась, розрахунки за договором між сторонами не здійснювались. Станом на сьогоднішній день, спірний водний об`єкт перебуває на балансі Управління. За таких обставин, Управління вважає, що предмет спору відсутній, оскільки водний об`єкт і земельна ділянка використовується виключно Управлінням.

Будь-яких інших заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

В судове засідання 18.03.2025 з`явився прокурор та представник Управління. Представники Баштанської РДА та ТОВ «Оазис Бисан» в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.11.2023 у справі № 915/857/20, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Представник Управління заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Системне тлумачення положень ст. 53 ГПК України та ст.. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 923/35/19, від 23.07.2020 у справі № 925/383/18).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Заявляючи позов в інтересах Баштанської РДА, прокурор зазначав, що остання є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено повноваження на розпорядження спірною земельною ділянкою з розташованим на ній водним об`єктом.

В матеріалах даної справи міститься лист заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури від 13.04.2020 № 33-2236вих.-20, адресований Баштанській РДА, яким повідомлено про обставини порушення інтересів держави при укладенні оспорюваного договору. Прокурор просив повідомити про вжиті заходи щодо звернення до суду з позовом про визнання цього договору недійсним та зобов`язання ТОВ «Оазис Бисан» повернути спірну земельну ділянку.

У відповідь на вищевказаний лист Баштанська РДА листом від 15.04.2020 № 470-02-20 повідомила про те, що заходи щодо звернення до суду з позовом не здійснювались.

22.06.2020 прокурор в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» направив Баштанській РДА повідомлення, яке остання отримала 22.06.2020, а 23.06.2022 звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає про підтвердження прокурором підстав для представництва інтересів держави в особі Баштанської РДА.

Щодо суті спору.

Розпорядженням Баштанської РДА від 29.10.2003 № 807р затверджено проект відведення земель Баштанському управлінню зрошувальних систем в постійне користування для розміщення водних об`єктів із земель запасу в межах території Явкинської сільської ради Баштанського району Миколаївської області та дозволено Баштанському управлінню зрошувальних систем замовити землевпорядній організації виконання робіт по встановленню меж водних об`єктів в натурі (на місцевості) та виготовленню державних актів на право власності на землю (а.с. 173 т.1).

На підставі вищевказаного розпорядження Баштанському управлінню зрошувальних систем видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 196745 від 25.04.2005, відповідно до якого Баштанське управління зрошувальних систем на підставі Розпорядження Баштанської райдержадміністрації від 29.10.2003 №807-р є постійним користувачем земельної ділянки площею 166,03 га в межах території Явкинської сільської ради цільове призначення використання земельної ділянки - ведення водогосподарських підприємств.

Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03 (а.с.174 т.1).

Відповідно до інформації Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09.01.2020 № 9/104-20 вищевказана земельна ділянка перебуває у державній власності, категорія - землі водного фонду.

Наказом Державного комітету України по водному господарству № 20 від 18.02.1997 реоранізовано з 01.03.1997 Баштанське міжрайонне виробничо-експлуатаційне об`єднання в Управління зрошувальних систем Миколаївського облводгоспу на правах його структурного підрозділу. Правонаступником реорганізованого Баштанського міжрайонного виробничо-експлуатаційного об`єднання вирішено вважати Миколаївський облводгосп (а.с.47 т.1).

Наказом Миколаївського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства від 23.12.2004 № 173 Баштанське управління зрошувальних систем перейменовано у Баштанське МУВГ (а.с.51 т.1).

08.01.2014 між Баштанським МУВГ (сторона 1) та ТОВ «Оазис Бисан» (сторона 2) укладено договір № 2 на оптимізацію гідрологічного, гідрохімічного стану у регулюючій ємкості добового регулювання Явкинської зрошувальної системи «Явкинське водосховище».

Відповідно до п. 1.1 договору для здійснення заходів для екологічного оздоровлення регулюючої ємкості добового регулювання Явкинської зрошувальної системи Явкинське водосховище (надалі Явкинське водосховище) Сторони проводять оптимізацію гідрологічного, гідрохімічного стану водосховища та поліпшення якості води, шляхом вселення у водний об`єкт рослиноїдних риб меліорантів у певній комбінації (полікультури) відповідної структури.

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3., 1.4. договору заходи здійснюються на Явкинському водосховищі, яке розміщене біля села Явкине, Явкинської с/р, Баштанського району, площею 105,16 га. Явкинське водосховище є водосховищем комплексного використання. Мета використання водосховища - зрошення, риборозведення та рекреація.

Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що Баштанське МУВГ зобов`язане надати ТОВ «Оазис Бисан» Явкинське водосховище для здійснення заходів екологічного оздоровлення.

Відповідно до п. 2.2.2 договору ТОВ «Оазис Бисан» зобов`язане:

- вселяти рослиноїдні риби меліоранти у певній комбінації (полікультури) відповідної структури відповідно до розділу 5 абз.3 та п.3 висновків Розробки комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію гідрологічного стану технологічної водойми Миколаївської області (Явкинське водосховище) розробленої та затвердженої ДВНЗ «Херсонським державним аграрним університетом» від 15.11.2012 для здійснення біологічного очищення та видалення з водойми надлишкової біомаси, шляхом її утилізації та поліпшити якість води (п. 2.2.2. договору);

- кожного року розробляти програму робіт по заходам, спрямованим на оптимізацію гідрологічного, гідрохімічного стану технологічної водойми (Явкинського водосховища), а саме щільності посадки рибопосадкового матеріалу та результатів вирощування (п. 2.2.3. договору);

- дотримуватися режиму господарювання на водосховищі відповідно до чинного законодавства України, не допускати порушень технологічної цілісності гідротехнічного комплексу та процесу його функціонування (п. 2.2.4. договору);

- забезпечувати на землях водного фонду санітарної та епідемічної обстановки, з метою запобігання виникненню інфекційних захворювань та додержання на них природоохоронного законодавства, усунення наслідків здійснення господарської діяльності (забруднень водосховища, його дна та прилеглих територій (п. 2.2.5. договору);

- не проводити будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних - за згодою замовника), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів (п. 2.2.6. договору);

- організовувати рибозахист та охорону на водосховищі та прилеглих землях водного фонду за власний рахунок. Виконувати вимоги ст. 88, 89 Водного Кодексу України (п. 2.2.7. договору);

- використовувати рятувальний пост для зберігання плавзасобів для запобігання загибелі людей на воді (п. 2.2.9. договору).

Відповідно до п. 2.3.1 договору Баштанське МУВГ має право вільного доступу для проведення нагляду за технічним станом водного об`єкту, його раціональним використанням та гідротехнічної споруди на ньому, обстеження їх згідно із відповідним Положенням про проведення планово-попереджувальних ремонтів, взяття аналізів води, гідрологічних замірів та інших дій, пов`язаних з експлуатацією водосховища.

Згідно з п. 2.4.1 договору ТОВ «Оазис Бисан» має право вирощену рибу відловлювати та реалізовувати на свій розсуд.

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3 договору визначено, що:

- його загальна сума складає 43159, 68 грн (з ПДВ) за 1 рік;

- ТОВ «Оазис Бисан» сплачує Баштанському МУВГ вартість кормової бази (відповідно розрахунку), а приріст рибопосадкового матеріалу використовує як дохідну частину на свій розсуд;

- оплату коштів ТОВ «Оазис Бисан» здійснює рівними частинами (1/4 річної суми) до 20 квітня за І квартал; до 20 липня за II квартал, до 20 жовтня за III квартал; до 20 грудня за ІУ квартал поточного року.

Відповідно до п. 5.1 договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє 5 (п`ять) років, тобто до 31.12.2019.

Пунктом 5.3. договору визначено, що він вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення терміну договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Згідно з п. 7.1 договору його умови мають однакову зобов`язальну силу для сторін і можуть бути змінені за взаємною згодою з обов`язковим складанням письмового документа (додаткової угоди).

Додатками до договору є:

- Розробка комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію гідрологічного стану технологічної водойми Миколаївської області (Явкинське водосховище), розробленої та затвердженої ДВНЗ «Херсонським державним аграрним університетом» Міністерства аграрної політики та продовольства України;

- Розрахунок вартості кормової бази на 2014 року;

- Копія Плану земельної ділянки.

Додатковою угодою № 7 від 24.01.2020 до договору сторони внесли наступні зміни до умов договору:

«.п 2.2.1. Надати ТОВ «Оазис Бисан» Явкинське водосховище для здійснення заходів екологічного оздоровлення та приміщення рятувального поста для зберігання плавзасобів для запобігання загибелі людей на воді.

п. 5.1 Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2025.

п. 3.1. Загальна сума договору складає 61959, 64 грн. (з ПДВ) на 2020 рік.

п. 2.2.9 Використовувати рятувальний пост тільки для зберігання плавзасобів для запобігання загибелі людей на воді та підтримувати його у належному стані. Забороняється розміщувати на рятувальному пості риболовні сітки та захаращувати прилеглу територію сторонніми предметами та технікою, вести підсобне господарство.».

Додатком до вищевказаної додаткової угоди до договору є Розрахунок вартості кормової бази (біомаси) по регулюючій ємкості добового регулювання Явкинської зрошувальної системи Явкинське водосховище на 2020 рік

В матеріалах цієї справи містяться документи, що регламентують режим роботи Явкинського водосховища» на 2014-2019, а саме: режим роботи на 2 півріччя 2014 року № 62 від 31.05.2014 (а.с.85 т.1); режим роботи на 2015 рік № 62 від 10.02.2015 (а.с.86 т.1); режим роботи на 2016 рік № 3961-9/МЛ/30-16 від 13.06.2016 (а.с.87 т.1); режим роботи на 2017 рік № 333/МЛ/76-17 від 07.04.2017 (а.с.88 т.1); режим роботи на 2018 рік (а.с.89 т.1); режим роботи на 2019 рік № 49/212/76-19 від 19.02.2019 (а.с.90-91 т.1).

На виконання умов оспорюваного договору від 08.01.2014 ТОВ «Оазис Бисан» складено програми робіт по заходам, спрямованим на оптимізацію гідрологічного, гідрохімічного стану у регулюючій ємкості добового регулювання Явкинської зрошувальної системи «Явкинське водосховище», а саме щільності посадки рибо посадкового матеріалу та результатів вирощування на 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 щодо заселення риби (строкатий товстолоб, короп, білий амур відповідно до показників, наведених у таблицях), які отримано Баштанським МУВГ за вх. № 302, 303, 304, 305, 306, 307, 308 від 10.12.2019, що підтверджується відповідними штампами (а.с.92-98 т.1).

В період з 2014 року по 2018 рік в Явкинському водосховищі відбувалося зариблення, на підтвердження чого в матеріалах цієї справи містяться акти про зариблення Явкинського водосховища 2014-2018 від 25.03.2014, від 06.04.2015, від 04.04.2016, від 30.03.2017, від 03.04.2018, від 23.04.2020, від 24.04.2020, відповідно до яких у Явкинське водосховище щорічно вселено наступні види риби (білий товстолоб, строкатий товстолоб, короп, білий амур) (а.с.99-103 т.1).

Також на підтвердження факту зариблення водосховища відповідачем подано суду видаткові накладні за 2014-2020, за якими ТОВ «Оазис Бисан» придбавало у ТОВ «КАРПІО», ТОВ «ТОЭРИС» рибу (рибопосадковий матеріал), а саме: №РН-0000005 від 24.04.2020, №РН-0000004 від 23.04.2020, №0007 від 03.04.2018, №0006 від 30.03.2017, №0008 від 04.04.2016, №0010 від 06.04.2015, №0018 від 25.03.2014.

Відповідно до висновків, викладених у Звіті ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» з науково-дослідної роботи «Розробки комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію гідрологічного стану технологічної водойми Миколаївської області (Явкинське водосховище)» «Оцінка стану Явкинського водосховища в процесі його використання ТОВ ТОВ «Оазис Бисан», зокрема, п. 12, в цілому, виконання ТОВ «Оазис Бисан» комплексу заходів спрямованих на оптимізацію гідрологічного, гідрохімічного стану Явкинського водосховища сприяє покращенню показників водойми.

За результатами проведення Баштанським районним управлінням Головного управління Держпродспоживслужби у Миколаївській області планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері ветеринарної медицини, порушень не виявлено, про що складено акт № 14151-48/61/576 від 28.09.2018 (а.с.105-137 т.1).

Відповідно до листа Державної екологічної інспекції у Миколаївській області від 25.02.2020 № 06/01-14/671 у ході проведення планової перевірки Баштанського МУВГ Державною екологічною інспекцією порушень вимог природоохоронного законодавства не встановлено. За результатами перевірки складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та направлено до Баштанського МУВГ припис № 02-03-07-08/13к/20 від 31.01.2020, де у п. 13 припису зобов`язано Баштанське МУВГ забезпечити стороною 2 п. 2.2. договору № 2 від 08.01.2014 «обов`язки сторін» … забезпечити заборону вилову живих ресурсів на даних водних об`єктах сторонами-2 без дозвільних документів, забезпечити дотримання обома сторонами вимог ст. 47 Водного кодексу України «Право загального користування». Строк виконання вищевказаних вимог припису щодо водних об`єктів постійно.

Відповідно до інформації Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області вих. №1-3-9/1205-19 від 16.12.2019 до Миколаївського рибоохоронного патруля не надходило жодних звернень від фізичних або юридичних осіб, з наданням відповідного пакету документів для отримання можливості здійснення вселення молоді водних біоресурсів у водний об`єкт регулююча ємність добового регулювання Явкинської зрошувальної мережі «Явкинське водосховище» Баштанського району Миколаївської області. Станом на 13.12.2019 зариблення вищевказаної водойми, за участю представників Управління Державного агентства рибного господарства у Миколаївській області не відбувалось.

Платником Баштанським МУВГ в податкових деклараціях з плати за землю за 2017-2019 відображено земельну ділянку під водним об`єктом площею 105, 16 га.

Предметом спору у даній справі є вимоги прокурора визнати недійсним укладений між сторонами договір та додаткову угоду до нього, а також зобов`язати ТОВ «Оазис Бисан» повернути у розпорядження держави в особі Баштанської РДА, з правом постійного користування Управління каналів річки Інгулець, земельну ділянку водного фонду, яка знаходиться за межами села Явкине Баштанського району та використовується ТОВ «Оазис Бисан» на підставі вищевказаного договору та додаткової угоди до нього.

Підставами позову зазначено, що цей договір є удаваним та вчинений сторонами для приховання іншого правочину, а саме: договору оренди земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом, а його зміст суперечить вимогам Цивільного та Земельного кодексів України, Закону України «Про оренду землі» та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з його необґрунтованості та недоведеності. Зокрема, суд зазначив, що оспорюваний договір є змішаним, містить елементи підряду та надання послуг, він не суперечить положенням законодавства і є волевиявленням сторін, які під час його укладення керувались принципом свободи договору, власними інтересами, а сам правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені - очищення каналу та води.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог прокурора, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, згідно з якою, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17).

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на його зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків.

Подібна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 927/1099/22, від 23.01.2019 у справі № 522/14890/16-ц, від 15.06.2018 у справі № 916/933/17, від 15.05.2018 у справі № 906/854/17, постанові Верховного Суду України від 07.09.2016 у справі № 6-1026цс16.

Вилов риби у водоймах регулюється Законом України «Про аквакультуру».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про аквакультуру» (в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг;

Частинами 1-3 ст. 14 Закону України «Про аквакультуру» рибогосподарський водний об`єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України. Частини рибогосподарського водного об`єкта надаються в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі органами, які здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) відповідно до Земельного кодексу України, лише для розміщення плавучих рибницьких садків. У такому разі межі наданої в користування частини рибогосподарського водного об`єкта визначаються координатами відведеної акваторії. Відведення земельної ділянки водного фонду під водою (водним простором) та встановлення її меж у натурі (на місцевості) не здійснюються. Рибогосподарська технологічна водойма для цілей аквакультури надається юридичній чи фізичній особі органом, який здійснює розпорядження земельною ділянкою під водою (водним простором) відповідно до Земельного кодексу України, за договором оренди землі (земель водного фонду). При передачі юридичній чи фізичній особі в оренду рибогосподарської технологічної водойми такій особі одночасно можуть передаватися в користування гідротехнічні споруди. Надання рибогосподарської технологічної водойми у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта рибогосподарської технологічної водойми та/або технічного проекту рибогосподарської технологічної водойми. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері рибного господарства. Об`єктом користування на умовах оренди рибогосподарської технологічної водойми є земельна ділянка під водою, в межах якої здійснюється аквакультура, та вода (водний простір), які в комплексі одночасно надаються в користування одній і тій самій юридичній чи фізичній особі. Плата за користування на умовах оренди рибогосподарською технологічною водоймою складається з орендної плати за використання земельних ділянок та орендної плати за рибогосподарську технологічну водойму.

З детального аналізу умов спірного договору вбачається, що здійснення ТОВ «Оазис Бисан» робіт не потребувало постійного перебування Баштанського МУВГ на Явкинському водосховищі.

Строк, на який укладено договір (з можливістю пролонгації), свідчить про те, що ТОВ «Оазис Бисан» надано можливість довготривалого здійснення господарської діяльності із риборозведення, оскільки виконання робіт не потребує значного проміжку часу та може виконуватись одноразово або кілька разів упродовж незначного періоду.

З умов договору вбачається, що на його підставі ТОВ «Оазис Бисан» має вчинити дії із зариблення, отримавши при цьому право відловлювати вирощену рибу та розпоряджатись нею на власний розсуд, тобто фактично набуло можливість використовувати водойму для здійснення власної господарської діяльності. Така діяльність ТОВ «Оазис Бисан» за умовами договору фактично зводиться до вселення, вирощування та вилову водних біоресурсів виду: білий товстолоб, строкатий товстолоб, короп, білий амур.

Здійснювати вказану діяльність за умовами договору, не використовуючи водний об`єкт, є неможливим.

Натомість, укладений між сторонами договір фактично містить всі ознаки договору оренди, адже відповідні роботи здійснюються ТОВ «Оазис Бисан» одноособово, Баштанське МУВГ лише надає земельну ділянку водного фонду і не приймає участі в наданні цих послуг, а передбачений в договорі обов`язок ТОВ «Оазис Бисан» сплачувати на користь Баштанського МУВГ кошти є нічим іншим як орендною платою.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1 Водного кодексу України (в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) води - усі води (поверхневі, підземні, морські), що входять до складу природних ланок кругообігу води; водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал, а також водоносний горизонт); використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб; рибогосподарський водний об`єкт - водний об`єкт (його частина), що використовується для рибогосподарських цілей.

Статтею 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Води (водні об`єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим (ст. 6 Водного кодексу України).

Згідно з ст. 43 Водного кодексу України водокористувачі мають право: 1) здійснювати загальне та спеціальне водокористування; 2) використовувати водні об`єкти на умовах оренди; 4) вимагати від власника водного об`єкта або водопровідної системи підтримання належної якості води за умовами водокористування; 5) споруджувати гідротехнічні та інші водогосподарські об`єкти, здійснювати їх реконструкцію і ремонт; 6) передавати для використання воду іншим водокористувачам на визначених умовах; 7) здійснювати й інші функції щодо водокористування в порядку, встановленому законодавством. Права водокористувачів охороняються законом. Порушені права водокористувачів підлягають поновленню в порядку, встановленому законодавством

Відповідно до ст. 51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою (ч. 3 ст. 51 Водного кодексу України).

Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства (ч. 4 ст. 51 Водного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що єдиною можливістю отримати у користування водний об`єкт є укладення з відповідним органом влади договору оренди землі з розташованим на ній водним об`єктом за результатами земельних торгів.

Разом з тим, в порушення приписів ст. 59 Земельного Кодексу України та ст. 51 Водного кодексу України, у даному випадку передача водного об`єкту у користування відбулась поза процедурою земельних торгів.

Крім того, надаючи оцінку укладеному між відповідачами договору, судова колегія також вважає, що він є недійсним на підставі ст. 215 ЦК України, як такий, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 203 ЦК України, відповідно до якої особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Як вже зазначалось, на підставі розпорядження Баштанської РДА від 29.10.2003 № 807р Баштанському управлінню зрошувальних систем видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 196745 від 25.04.2005, відповідно до якого Баштанське управління зрошувальних систем на підставі Розпорядження Баштанської райдержадміністрації від 29.10.2003 №807-р є постійним користувачем земельної ділянки площею 166,03 га в межах території Явкинської сільської ради цільове призначення використання земельної ділянки - ведення водогосподарських підприємств (а.с.174 т.1).

Відповідно до інформації Відділу у Баштанському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09.01.2020 № 9/104-20 вищевказана земельна ділянка перебуває у державній власності, категорія - землі водного фонду.

Таким чином, земельна ділянка, на якій розташований водний об`єкт, є державною власністю і належить Баштанському МУВГ лише на праві постійного користування.

Натомість, правовий статус постійних землекористувачів визначається статтями 92, 95, 96 ЗК України, якими не передбачено права постійного землекористувача передавати земельну ділянку у вторинне користування (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.06.2019 у справі № 910/22880/17).

Таким чином, Баштанське МУВГ, як постійний землекористувач, наділений правомочностями щодо володіння та користування земельною ділянкою, водночас правом розпоряджатися такою земельною ділянкою, у тому числі надавати її в користування третім особам, наділений орган, уповноважений державою на здійснення відповідний функцій, у даному випадку РДА.

Так само до повноважень Баштанського МУВГ не віднесено й право щодо надання дозволу на вселення, вирощування та вилову водних біоресурсів.

При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, колегією суддів враховується загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що «ніхто не може передати більше прав, ніж має сам».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що Баштанське МУВГ взагалі не було наділено повноваженнями щодо передачі в тимчасове користування земельної ділянки з розташованим на ній водним об`єктом, що є окремою підставою для визнання укладеного між відповідачами договору недійсним.

Щодо вимоги прокурора зобов`язати ТОВ «Оазис Бисан» повернути у розпорядження держави в особі Баштанської РДА, з правом постійного користування Управління, земельну ділянку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи задоволення позовних вимог в частині визнання укладеного між відповідачами договору недійсним, підлягає задоволенню і вимога прокурора в частині зобов`язання ТОВ «Оазис Бисан» повернути у розпорядження держави в особі Баштанської РДА земельну ділянку водного фонду, яку ТОВ «Оазис Бисан» отримало на підставі цього договору.

Щодо доводів Управління, викладених у письмових поясненнях по суті спору про відсутність предмету спору, колегія суддів зазначає, що в матеріалах цієї справи відсутні жодні належні та допустимі докази того, що ТОВ «Оазис Бисан» було передано Баштанській РДА спірну земельну ділянку водного фонду під час розгляду справи.

Щодо доводів відповідача про те, що позов в цій частині спрямований на задоволення потреб іншого відповідача, колегія суддів зазначає, що вимоги прокурора спрямовані на зобов`язання ТОВ «Оазис Бисан» повернути спірну земельну ділянку водного фонду саме у розпорядження держави в особі Баштанської РДА. Лише зазначення прокурором в цій вимогі про те, що земельна ділянка водного фонду має бути передана у розпорядження держави в особі Баштанської РДА «з правом постійного користування Баштанського МУВГ», не свідчить про позов в цій частині спрямований на задоволення потреб іншого відповідача.

Крім того, як вже було встановлено судом апеляційної інстанції, Управління каналів річки Інгулець є єдиним правонаступником всіх прав та обов`язків Баштанського МУВГ, у тому числі і набуло в порядку правонаступництва речове право користування земельною ділянкою згідно з Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 196745 від 25.04.2005. Докази припинення права постійного користування земельною ділянкою матеріали цієї справи не містять.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги згідно ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.11.2023 у справі № 915/857/20 скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір на оптимізацію гідрологічного, гідрохімічного стану у регулюючій ємкості добового регулювання Явкинської зрошувальної системи «Явкинське водосховище» від 08.01.2014 № 2 та додаткову угоду до нього від 24.01.2020 № 7, укладені між Баштансьим міжрайонним Управлінням водного господарства та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазис Бисан».

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Оазис Бисан» повернути у розпорядження держави в особі Баштанської районної державної адміністрації, з правом постійного користування Управління каналів річки Інгулець, земельну ділянку водного фонду площею 105,16 га (із загальної площі земельної ділянки 166,03 га з кадастровим номером :01:000:0460), на якій розташована регулююча ємкість добового регулювання Явкинської зрошувальної системи «Явкинське водосховище», яка знаходиться за межами села Явкине Баштанського району, та використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазис Бисан» на підставі вищевказаного договору та додаткової угоди до нього.

Стягнути з Управління каналів річки Інгулець на користь Миколаївської обласної прокуратури 1051 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Стягнути з ТОВ «Оазис Бисан» на користь Миколаївської обласної прокуратури 3153 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Стягнути з Управління каналів річки Інгулець на користь Миколаївської обласної прокуратури 1576,50 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.11.2020 у справі № 915/857/20.

Стягнути з ТОВ «Оазис Бисан» на користь Миколаївської обласної прокуратури 4729,50 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.11.2020 у справі № 915/857/20.

Стягнути з Управління каналів річки Інгулець на користь Миколаївської обласної прокуратури 2102 грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.11.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 915/857/20.

Стягнути з ТОВ «Оазис Бисан» на користь Миколаївської обласної прокуратури 6306 грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.11.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі № 915/857/20.

Стягнути з Управління каналів річки Інгулець на користь Миколаївської обласної прокуратури 1576,50 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 у справі № 915/857/20.

Стягнути з ТОВ «Оазис Бисан» на користь Миколаївської обласної прокуратури 4729,50 грн витрат по сплаті судового збору за апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 у справі № 915/857/20.

Стягнути з Управління каналів річки Інгулець на користь Миколаївської обласної прокуратури 2102 грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у справі № 915/857/20.

Стягнути з ТОВ «Оазис Бисан» на користь Миколаївської обласної прокуратури 6306 грн витрат по сплаті судового збору за касаційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.02.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 у справі № 915/857/20.

Стягнути з Управління каналів річки Інгулець на користь Миколаївської обласної прокуратури 1576,50 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.11.2023 у справі № 915/857/20.

Стягнути з ТОВ «Оазис Бисан» на користь Миколаївської обласної прокуратури 4729,50 грн витрат по сплаті судового збору за апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.11.2023 у справі № 915/857/20.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 ГПК України, набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повна постанова складена 07.04.2025 (у зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Поліщук Л.В. у відпустці з 24.03.2025 по 28.03.2025 відповідно до наказу голови суду від 18.03.2025 № 77-в та з 31.03.2025 по 04.04.2025 відповідно до наказу голови суду від 28.03.2025 № 87-в).

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді С.В. Таран

Л.В. Поліщук