ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"02" квітня 2025 р. Справа № 916/1282/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву керівника Доброславської окружної прокуратури (вх. №2-465/25 від 31.03.2025) про забезпечення позову, пред`явленого в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен плейс»,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Доброславської окружної прокуратури (далі по тексту прокурор), пред`явлена в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі по тексту РВ ФДМ України) до товариства з обмеженою відповідальністю «Чікен плейс» (далі по тексту ТОВ «Чікен плейс»), відповідно до якої прокурор просить суд усунути позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні протирадіаційним укриттям № 56485 площею 623,5 кв. м., яке розташоване у підвальному приміщенні будівлі колишнього торговельного центру за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Причорноморське, вул. Миру, буд. 53, шляхом повернення відповідачем майна державі в особі позивача.

В обґрунтування заявленого позову прокурор зазначає, що приватизація сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Комінтернівська птахофабрика» (далі по тексту СТОВ «Комінтернівська птахофабрика») у 1995 році майнового комплексу, до складу якого увійшло протирадіаційне укриття № 56485, було здійснено з порушенням законодавства, чинного на момент проведення приватизації. У 2015 році майновий комплекс перейшов у власність товариства з обмеженою відповідальністю «Укрегс» (далі по тексту ТОВ «Укрегс»), яке стало переможцем публічних торгів з продажу майна банкрута - сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Комінтернівська птахофабрика». У листопаді 2024 року ТОВ «Укрегс» було прийнято рішення про створення ТОВ «Чікен плейс» та передачу до статутного капіталу останнього, в тому числі, спірного майна.

Віднесення спірного майна, тобто протирадіаційного укриття № 56485, до об`єктів загальнодержавного значення, приватизація яких заборонена законом, чинним на момент приватизації та на теперішній час, а тому первинна приватизація захисної споруди цивільного захисту, її відчуження на підставі цивільно-правових угод з подальшим оформленням права приватної власності за відповідачем є протиправною, а, отже, наявні підстави для усунення державі перешкод у користуванні майном.

Разом з позовною заявою прокурором подано до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої прокурор просить суд накласти арешт на будівлю колишнього торгівельного центру (реєстраційний номер 27) площею 2770,2 кв. м., який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Причорноморське, вул. Миру, буд. 53.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову, за переконанням прокурора, пов`язана з наявністю у відповідача можливості відчужити належне йому майно на користь третіх осіб з наступною реєстрацією права власності, що призведе до утруднення чи неможливості виконання рішення суду. Протягом тривалого проміжку часу майно перебувало у власності ТОВ «Укрегс», але у 2014 році вказане товариство відчужило майно на користь відповідача. Метою відчуження спірного майна, за переконанням прокурора, є намір ТОВ «Укрегс» приховати порушення майнових інтересів держави на майно. Наведене, з урахуванням обрання прокурором такого способу забезпечення позову як накладення арешту на майно, що узгоджується з предметом спору, за твердженням прокурора, свідчить про наявність підстав для задоволення заяви.

Розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Водночас, для встановлення наявності правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Разом з цим, при дослідженні наявності або відсутності підстав для забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Суд зазначає, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову за певних обставин може повністю нівелювати результати судового процесу. Позиція суду з даного питання відповідає висновкам, до яких дійшов Верховний Суд у постанові від 11.10.2023 по справі № 922/1533/23, постанові від 11.09.2023 по справі №910/7974/23.

Предметом заявленого прокурором позову в інтересах держави в особі РВ ФДМ України є вимога до ТОВ «Чікен плейс» про повернення протирадіаційного укриття № 56485 площею 623,5 кв. м., яке розташоване у підвальному приміщенні будівлі колишнього торговельного центру за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Причорноморське, вул. Миру, буд. 53.

У поданій до суду позовній заяві прокурор посилається на неправомірне включення у 1995 році спірного майна до складу майна, яке підлягало приватизації, та, відповідно, набуття такого майна у власність ТОВ «Укрегс» та ТОВ «Чікен плейс».Вказані доводи повторно наведені по тексту заяви про забезпечення позову.

Враховуючи відсутність у суду правових підстав для оцінки питання правомірності приватизації майна у 1995 році та його подальшого відчуження на користь інших осіб, в результаті чого право власності було зареєстровано за відповідачем, зазначені доводи прокурора під час розгляду заяви про забезпечення позову не досліджуються.

Прокурор звернувся до господарського суду з позовною вимогою про усунення перешкод у користування протирадіаційним укриттям № 56485 площею 623,5 кв. м. Натомість у заяві про забезпечення позову прокурор просить накласти арешт на всю будівлю, площа якої складає 2770,2 кв. м.

Судом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відповідь №1251404 від 01.04.2025) встановлено, що загальна площа об`єкта нерухомого майна дійсно складає 2770,2 кв. м. Таким чином, прокурором заявлено вимогу про накладення арешту навіть на ту частину об`єкта нерухомого майна, яке не є предметом спору. Проте, пред`явлення прокурором позовної вимоги щодо частини об`єкта нерухомого майна виключає можливість накладення судом арешту на весь об`єкт, оскільки обмеження прав ТОВ «Чікен плейс» на користування та розпорядження майном яке не є предметом спору, матиме наслідком невиправдане втручання у право власності ТОВ «Чікен плейс».

Господарським судом також враховано, що зі змісту позовної заяви слідує, що протирадіаційне укриття з 1995 року по 2015 рік, тобто протягом майже 20 років перебувало у класності СТОВ «Комінтернівська птахофабрика»; у власності ТОВ «Укрегс» спірне майно перебувало з 2015 року по 2024 рік, тобто протягом 9 років; ТОВ «Чікен плейс» лише нещодано було набуто майно у власність.

Таким чином, за 30 років майно перебувало у власності лише трьох осіб, що, з урахуванням відсутності будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, дозволяє господарському суду дійти висновку про недоведеність прокурором існування обґрунтованого припущення вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вищенаведеного, господарський суд доходить висновку, що недоведеність прокурором наявності фактичних обставин, з якими ГПК України пов`язує можливість застосування певного виду забезпечення позову, а також відсутність доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, у сукупності з пред`явленням вимоги про накладення арешту на частину майна, яке не є предметом спору, має наслідком відмову у задоволенні заяви керівника Доброславської окружної прокуратури про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 141, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1.Відмовити керівнику Доброславської окружної прокуратури у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 02.04.2025 та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна