УХВАЛА

27 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/3303/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О.М. - головуючий, Кролевець О.А., Студенеця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича

на ухвалу Господарського суду Харківської області

у складі судді Добрелі Н.С.

від 23.12.2024

та на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Хачатрян В.С., Россолова В.В., Склярук О.І.

від 06.02.2025 (повний текст складено 17.02.2025)

у справі за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення 6 363 955,31 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 724 133,67 грн пені, 330 448,27 грн 3% річних, 747 754,29 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.01.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2023, позов задоволено.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2024, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025, скаргу Акціонерного товариства «Харківгаз» на дії приватного виконавця задоволено: визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.О. щодо відкриття виконавчого провадження № 76691392; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.О. про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2024 № 76691392.

11.03.2025 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 у справі № 922/3303/21.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 11.03.2025 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Кролевець О.А., Студенець В.І.).

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частинами другою і третьою вказаної норми учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами частини четвертої статті 116 Господарського процесуального кодексу України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

У тексті касаційної скарги приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович зазначає, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 доставлено до підсистеми «Електронний суд» 18.02.2025 після 17:00.

При цьому Верховний Суд зазначає, що предметом касаційного оскарження, як убачається з касаційної скарги, є зокрема, постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 (повний текст якої складено та підписано 17.02.2025) у справі № 922/3303/21, отже останнім днем оскарження якої відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України є 10.03.2025.

Втім приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов Михайло Андрійович звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 11.03.2025, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, та без клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження; учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Згідно з частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених у статті 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Верховний Суд зазначає, що оскільки касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича подана після закінчення строку, встановленого для її подання, а скаржником не порушується питання щодо поновлення цього строку, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 про розгляд скарги на дії приватного виконавця, а також постанова Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 за наслідками її перегляду.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, скаржником оскаржуються рішення суду, передбачені пунктом 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами абзацу 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених, зокрема, у пункті 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пункті 2 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) з обов`язковим наведенням у взаємозв`язку із посиланням на відповідну підставу передбачену статтею 287 цього Кодексу.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, частина друга статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 часини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, системний аналіз наведених положень Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

При цьому скаржник у касаційній скарзі не зазначає відповідний абзац частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином зміст касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича, поданої до суду касаційної інстанції у цій справі, не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми та змісту касаційної скарги.

За змістом частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, не зазначення скаржником підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі, передбачених частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює прийняття касаційної скарги до розгляду та відкриття за такою касаційною скаргою касаційного провадження. Суд касаційної інстанції не може за особу, яка подала касаційну скаргу, визначити підстави касаційного оскарження та норми права, які були неправильно застосовані судами попередніх інстанцій.

З огляду на викладене, враховуючи принципи диспозитивності та рівності усіх сторін перед законом та судом, Верховний Суд за результатом проведеної перевірки форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановив, що касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи вищевикладені недоліки.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Верховний Суд зазначає про те, що скаржнику слід виконати вимоги частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та усунути недоліки касаційної скарги у спосіб, визначений судом, а саме: протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: касаційну скаргу в новій редакції з посиланням на норми права, які були порушені та/або неправильно застосовані судами при прийнятті ухвали Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 у справі № 922/3303/21, з обґрунтуванням неправильного застосування та / або порушення судом (судами) норм матеріального та/або процесуального права та із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень та посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а також надати суду докази надіслання копії касаційної скарги в новій редакції іншим учасникам справи; клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення і наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав.

Усунувши недоліки касаційної скарги, скаржнику необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, для визначення дотримання заявником касаційної скарги строку на усунення недоліків касаційної скарги, встановленого частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича на ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.12.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.02.2025 у справі № 922/3303/21 залишити без руху.

2. Надати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Корольову Михайлу Андрійовичу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Корольову Михайлу Андрійовичу усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для його поновлення і наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав;

- надати касаційну скаргу в новій редакції з посиланням на норми права, які були порушені та/або неправильно застосовані судами попередніх інстанцій, з обґрунтуванням неправильного застосування та/або порушення судом (судами) норм матеріального та/або процесуального права та із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень та посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а також надати суду докази надіслання копії касаційної скарги в новій редакції іншим учасникам справи.

4. Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, а у разі не усунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кролевець

В. Студенець