УХВАЛА

м. Київ

02.04.2025Справа № 910/18376/20 (910/1536/25)

Суддя Морозов С.М., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Апогей» про відвід судді Стасюка С.В. у справі №910/18376/20 (910/1536/25)

за позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича, м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімреактив", м. Київ

про визнання недійсним договору

в межах справи № 910/18376/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва (суддя Стасюк С.В.) на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою суду від 23.01.2025 перебуває справа №910/18376/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей".

Розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" арбітражний керуючий Самчук Антон Миколайович звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімреактив" про визнання недійсним договору від 09.09.2024 укладеного між ТОВ "Апогей" та ТОВ "Хімреактив" про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "КМ Інвестпроект" від 30.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог розпорядник майна вказує, що:

- укладенням вказаного договору ТОВ "Апогей" взяло на себе зобов`язання з передачі права вимоги та передало його, внаслідок чого стало неплатоспроможним та виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами стало неможливим;

- ТОВ "Апогей" здійснив відчуження майна (права вимоги) за ціною нижчою від ринкових, в момент коли майна боржника було недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Ринковою ціною права вимоги в даному випадку слід вважати її собівартість адже отримання коштів від укладеного (оспорюваного) договору можливе лише за умови стягнення боргу товариством "Хімреактив". При цьому, укладеним договором ТОВ "Апогей" передало в тому ж числі право стягнення інфляційних втрат, а також 3% річних тобто, за оспорюваним правочином було створено можливість не здійснення оплати навіть тіла боргу не говорячи про інфляційні втрати та % річних, а право вимоги взагалі передано банкрутуючому підприємству ТОВ "Хімреактив" яке в разі винесення постанови про визнання його банкрутом можливо отримані кошти від ТОВ "СКН "Сучасна Комерційна Нерухомість" взагалі розподілятиме між всіма кредиторами ТОВ "Хімреактив";

- укладенням вказаного договору ТОВ "Апогей" фактично безоплатно здійснило відчуження майна (права вимоги) та взяло на себе зобов`язання з передачі дебіторської заборгованості та виконало його без відповідних майнових дій іншої сторони чим відмовилося від власних майнових вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2025 прийнято позовну заяву розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімреактив" про визнання недійсним договору до розгляду в межах справи № 910/18376/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.03.2025.

24.02.2025 у системі електронний суд розпорядником майна ТОВ "Апогей" арбітражним керуючим Самчуком А.М. було сформовано клопотання про розгляд позовної заяви в новій редакції, відповідно до даного клопотання було додано нову редакцію позовної заяви.

03.03.2025 до суду надійшла заява представника ТОВ "Апогей" про залишення без руху позовної заяви.

06.03.2025 до суду надійшла заява представника ТОВ "Хімреактив" ліквідатора - арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. про залишення без руху позовної заяви.

13.03.2025 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

07.03.2025 (перереєстровано в КДМ 27.03.2025) до суду надійшла заява розпорядника майна ТОВ "Апогей" Самчука А.М., в якій останній заперечує щодо залишення без руху позовної заяви. Також, в даній заяві, на виконання вимог ухвали суду від 24.02.2025 наведено обґрунтування щодо необхідності залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "СКН "Сучасна Комерційна нерухомість" в якості третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2025 задоволено клопотання розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича про залучення до участі у справі третьої особи. Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "СКН "Сучасна Комерційна Нерухомість" до участі у справі № 910/18376/20 (910/1536/25) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімреактив" інформацію про стан дебіторської заборгованості ТОВ "СКН "Сучасна Комерційна Нерухомість" перед ТОВ "Хімреактив". Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Апогей" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімреактив" надати для огляду у підготовчому засіданні 17.04.2025 оригінал договору укладений 09.09.2024 між ТОВ "Апогей" та ТОВ "Хімреактив" про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "КМ Інвестпроект" від 30.09.2020. Відкладено підготовче засідання на 17.04.2025.

31.03.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Апогей" Щербака Є.М. про відвід судді Стасюка С.В. від розгляду справи № 910/18376/20 (910/1536/25).

Ухвалою від 31.03.2025 суддею Стасюком С.В. було визнано заяву про відвід судді Стасюка С.В. необґрунтованою, матеріали справи №910/18376/20 (910/1536/25) та заяву представника ТОВ «Апогей» про відвід судді Стасюка С.В. від розгляду справи №910/18376/20 (910/1536/25) передано уповноваженій особі для вирішення питання щодо визнання складу суду для розгляду вказаних заяв.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи №910/18376/20 (910/1536/25), визначено суддю Морозова С.М, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 року.

Дослідивши матеріали заяви в справі №18376/20 (910/1536/25), суддя Морозов С.М. вважає за необхідне заявити самовідвід від розгляду цієї заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

При цьому, як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

За змістом абзацу 9 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень, тобто, наявність приватного інтересу, що може за настанні певних обставин у майбутньому вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. При цьому приватний інтерес може мати своїм наслідком як позитивний вплив (особа має прагнення віддячити тощо) на ситуацію, так і негативний (завдати клопоту тощо). Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на обєктивність прийняття рішень.

Пунктом 6 частини 8 статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що контроль за додержанням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів покладається на Раду суддів. Вона ж приймає рішення про врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів у їх діяльності(якщо такий не може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом). Отже, питання вирішення конфлікту інтересів у процесуальний спосіб визначається відповідним процесуальним законом і не потребує вирішення Радою суддів України.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

У справі Європейського суду з прав людини "Газета "Україна - Центр" проти України" вказано, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996). З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, "правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998).

Так, суддею Морозовим С.М., 17.02.2020 року до Печерського районного суду міста Києва подано позовну заяву до Публічного акціонерного товариства Комерційного банк "Приватбанк" про визнання протиправними дій та усунення перешкод у користуванні коштами. При цьому, інтереси Морозова С.М. в межах справи в Печерському районному суді міста Києва представляв адвокат Щербак Є.М.

Враховуючи, що заяву про відвід в межах справи №910/18376/20 (910/1536/25) заявлено ОСОБА_1 , тому існує потенційна можливість наявності у сторін сумнівів у безсторонності та неупередженості судді.

З метою недопущення сумнів в неупередженості суду при розгляді заяви в межах даної справи, з огляду на положення ст. ст. 35, 38 ГПК України, задля недопущення у сторін чи інших осіб будь-яких сумнівів у безсторонності суду та забезпечення довіри до судової влади України, суддя Морозов С.М. вважає за необхідне заявити самовідвід.

За змістом ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

З огляду на викладене, без виклику сторін, самовідвід судді Морозова С.М. від розгляду заяви в межах справи №910/18376/20 (910/1536/25) підлягає задоволенню, а матеріали відповідної справи - передачі уповноваженому працівнику Господарського суду міста Києва для вирішення питання про повторний автоматичний розподіл справи.

Керуючись ст. ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити самовідвід судді Морозова С.М. від розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Апогей» Щербака Є.М. про відвід судді Стасюка С.В. в справі №910/18376/20 (910/1536/25).

2. Відвести суддю Морозова С.М. від розгляду справи №910/18376/20 (910/1536/25).

3. Матеріали справи №910/18376/20 (910/1536/25) передати уповноваженій особі для вирішення питання про повторний автоматизований розподіл справи.

4. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя C. МОРОЗОВ