ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07 квітня 2025 рокуСправа № 921/194/25
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В. розглянувши заяву Чортківської міської ради №б/н (вх.№2404) від 03.04.2025 про забезпечення позову у справі
про зобов`язання передати із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Чортківського району у комунальну власність Чортківської міської ради (територіальної громади) бюджетної установи
без виклику представників сторін
До Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява Чортківської міської ради до Чортківської районної ради про зобов`язання передати із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Чортківського району у комунальну власність Чортківської міської ради (територіальної громади) бюджетної установи.
Ухвалою суду від 02.04.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Разом із позовною заявою органом місцевого самоврядування подано заяву б/н та б/д (вх.№2247 від 28.03.2025) про забезпечення позову, яку ухвалою суду 01.04.2025 повернуто заявнику без розгляду.
Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер б/н, виданий 20.08.2007 Чортківською міською радою, нежитлова будівля, з господарськими спорудами, розташованими за адресою місто Чортків, вулиця Зелена, будинок 3, належить на праві спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чортківського району, та перебуває в управлінні Чортківської районної ради.
Чортківською районною радою повідомлено міську раду листом вих. №03-06/48 від 03.03.2025, що зазначений вище комплекс задовольняє колективні потреби не виключно Чортківської міської територіальної громади, а і цілого Чортківського району. Однак, звернення Чортківської міської ради належним чином не розглянуто, протиправно передано питання щодо приватизації об`єкта на розгляд сесії Чортківської районної ради, про що свідчать розпорядження голови Чортківської районної ради №05-од від 03.03.2025, №07-од від 13.03.2025.
За таких обставин, як зазначає заявник, 17.03.2025 Чортківська міська рада повторно звернулася до Чортківської районної ради та її депутатів з проханням викладеним у листі вих. №01-10-541 щодо не прийняття рішення про затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чортківського району, що підлягають приватизації у 2025 році.
Заявник зазначає, що у випадку прийняття Чортківською районною радою рішення "Про затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чортківського району, що підлягають приватизації у 2025 році" до якого буде включено спірне нерухоме майно, останнє суперечитиме актам цивільного законодавства і порушить права та інтереси Чортківської міської територіальної громади.
На переконання органу місцевого самоврядування, невжиття заходів забезпечення позову з високою вірогідністю призведе до ускладнення ефективного виконання судового рішення через недобросовісну поведінку відповідача чи вчинення недобросовісних дій із відповідним нерухомим майном, а також призведе до ймовірного відчуження (приватизації) нерухомого майна. В свою чергу, запропонований заявником захід дозволяє уникнути відчуження спірного нерухомого майна на користь третіх осіб до вирішення справи судом.
Заявник вважає, що вжиття заходів для забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення його прав на час вирішення спору в суді, та забезпечить можливість виконання рішення суду у випадку його винесення на користь позивача, тоді як невжиття заходів утруднить чи зробить неможливим виконання такого судового рішення.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Заходи забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 ГПК України, а саме, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід враховувати, зокрема, за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звернувся позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.
З точки зору законодавця, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі.
Системний аналіз приписів частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає суду підстави для висновку про те, що під час вирішення питання про необхідність забезпечення позову чи відмови у застосуванні цього заходу, відповідні заяви слід розглядати із застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).
Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Метою забезпечення позову є вжиття судом відповідних заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальний захист порушених прав.
Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності
Як вбачається із долучених до заяви документів, 03.03.2025 розпорядженням голови Чортківської районної ради Тернопільської області за №05-од скликано шістнадцяту сесію Чортківської районної ради VІІІ скликання на 13.03.2025.
На розгляд цієї сесії винесені наступні питання: про стан законності, боротьби із злочинністю та результати діяльності на відповідній території Бучацької окружної прокуратури упродовж 2024 року; про затвердження звіту про виконання районного бюджету за 2024 рік; про внесення змін до рішення районної ради від 16.02.2024 №212 "Про Програму забезпечення виконання рішень суду"; про затвердження угод між районною радою та міськими, селищними, сільськими радами об`єднаних територіальних громад Чортківського району про передачу-приймання коштів на виконання повноважень; інші питання поточної роботи ради.
Розпорядженням голови Чортківської районної ради Тернопільської області від 13.03.2025 за №07-од перенесено засідання шістнадцятої сесії Чортківської районної ради VІІІ скликання на 20.03.2025 о 11:00 год. з розглядом питань, які зазначені у розпорядженні № 05-од від 03.03.2025.
Отже, твердження заявника, що Чортківською районною радою буде розглядатися питання щодо затвердження Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чортківського району, що підлягають приватизації у 2025 році", а саме включення до об`єктів, що підлягають приватизації у 2025 році, зокрема спірний комплекс, не знайшло свого підтвердження.
Крім того, заявник посилається на проект рішення Чортківської районної ради від 13.03.2025, яким вирішено затвердити Перелік об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чортківського району, що підлягають приватизації у 2025 році", згідно додатку.
Водночас, суд звертає увагу, що це лише проект рішення без номера та без підпису. Проект не є офіційним документом та в будь-якому випадку не може бути доказом на підтвердженням відповідних доводів Чортківської міської ради без наявності первинних документів або інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість продажу спірного майна на електронному аукціоні.
При цьому суд зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, законодавцем покладається саме на заявника.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги виключно прогнозоване на майбутнє можливе (непідтверджене) порушення права позивача, суд зазначає, що вказані у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст. 137 ГПК України.
Суд також зауважує, що законність підстав передачі (чи не передачі ) відповідачем нерухомого майна є предметом доказування у даній справі, що потребує доведення. Відтак, на даній стадії судового процесу не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.
До того ж, у прохальній частині поданої заяви органом місцевого самоврядування зазначено про заборону відповідачу вчиняти не певні, а " ... будь - які дії", тобто не наведено, які саме конкретні заходи забезпечення позову необхідно вжити, в аспекті співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.
Таким чином, всупереч вказаним нормам ГПК України, до заяви про забезпечення позову від 03.04.2025 заявником не надано достатніх доказів, на підставі яких у суду була б можливість встановити не лише існування, а й обґрунтованість обставин, з якими заявник пов`язує необхідність забезпечення позову у даній справі.
При цьому суд звертає увагу позивача, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано повторно, якщо змінились певні обставини.
Проте, ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.03.2025 у справі №921/166/25 в задоволенні заяви (вх.№ 187 від 20.03.2025) Чортківської міської ради про забезпечення позову до подання позову відмовлено. Дана ухвала господарського суду є такою, що набрала законної сили. При цьому, ніяких нових обставин, які б слугували підставою для застосування судом заходів забезпечення позову, при повторному зверненні до суду заявником фактично не наведено.
На підставі наведеного, керуючись 136-140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
1. В задоволенні заяви Чортківської міської ради №б/н (вх.№2404) від 03.04.2025 про забезпечення позову відмовити.
2. Копію ухвали надіслати позивачу в порядку ч.5 ст.6 ГПК України.
В порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 07.04.2025.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.
Суддя О.В. Руденко