ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 квітня 2025 року Справа № 903/1044/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/1044/24

за позовом Акціонерного товариства Кредобанк, м. Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, м. Нововолинськ

відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Нововолинськ

відповідача-3: ОСОБА_2 , м. Нововолинськ

про стягнення 476 954,62 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача-1: н/з,

від відповідача-2: н/з,

відповідача-3: н/з,

в с т а н о в и в:

19.12.2024 до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Кредобанк, у якій позивач просить:

- стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, ОСОБА_1 , 476 954,62 грн., з них: 384 368,59 грн. заборгованості за кредитом на підставі договору кредитної лінії № 25/21 від 13.03.2021, 92 586,03 грн. заборгованості за процентами;

- стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, ОСОБА_2 476 954,62 грн., з них: 384 368,59 грн. заборгованості за кредитом на підставі договору кредитної лінії №25/21 від 13.03.2021, 92 586,03 грн. заборгованості за процентами.

Ухвалою суду від 24.12.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.01.2025; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України до 06.01.2025.

01.01.2025 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача за наявними в ній матеріалами. Представник зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

06.01.2024 від представника відповідача-2 надійшло клопотання про надання додаткового строку для підготовки та направлення сторонам відзиву у справі та відкладення розгляду справи.

Оскільки Господарським процесуальним кодексом України не передбачено надання додаткового строку для підготовки та направлення відзиву, суд розцінив клопотання представника відповідача-2 як клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ухвалою суду від 08.01.2025 було задоволено клопотання представника відповідача-2 ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву; постановлено продовжити ОСОБА_1 строк на подання відзиву на позовну заяву до 23.01.2025; відкладено підготовче засідання на 29.01.2025; постановлено позивачу подати суду до 28.01.2025 відповідь на відзив.

23.01.2025 через систему Електронний суд від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на необгрунтованість позовних вимог в частині нарахування процентів за користування кредитом за вересень, жовтень, листопад 2024 року, вказує, що у зв`язку з цим заборгованість становить 452742,10 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2025 було закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2025.

В судове зсідання 19.02.2025 представники сторін не з`явились.

19.02.2025 від відповідача-3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою. Відповідач 3 зазначила, що докладаються зусилля для вирішення питання виконання кредитного договору до ухвалення рішення по справі, а тому вона бажає брати участь у судовому засіданні та надавати пояснення.

Ухвалою суду від 19.02.2025 було відкладено розгляд справи по суті на 05 березня 2025 року.

Ухвалою суду від 05.03.2025 відкладено розгляд справи по суті на 19 березня 2025 року, визнано явку представника позивача - АТ Кредобанк в судове засідання 19.03.2025 в режимі відеоконференції обов`язковою.

18.03.2025 представник позивача надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою.

19.03.2025 представник відповідача-2 подав клопотання про приєднання доказів: довідки Акціонерного товариства Кредобанк №107-6455/25 від 18.03.2025, згідно з якою станом на 18.03.2025 заборгованість ТзОВ «Реконбуд» за кредитним договором №25/21 від 15.03.2021 становить: 383 862,44 грн. сума боргу за кредитом; 19261,48 грн. заборгованість за відсотками.

Оскільки представник позивача не виконав вимог ухвали суду від 05.03.2025, не взяв участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції 19.03.2025, з метою усунення розбіжностей у сумах заборгованості, заявлених до стягнення, з`ясування дійсної суми заборгованості відповідача-1 перед позивачем суд вийшов за межі строку розгляду справи по суті, визначеного ч.2 ст.195 ГПК України, та відклав розгляд справи по суті на 02.04.2025.

28.03.2025 позивач надіслав заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просить:

- стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, ОСОБА_1 , 402 523,92 грн., з них: 383 262,44 грн. заборгованості за кредитом на підставі договору кредитної лінії № 25/21 від 13.03.2021, 19 261,48 грн. заборгованості за процентами;

- стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, ОСОБА_2 402 523,92 грн., з них: 383 262,44 грн. заборгованості за кредитом на підставі договору кредитної лінії №25/21 від 13.03.2021, 19 261,48 грн. заборгованості за процентами.

До заяви позивач приєднав виписки з особових рахунків за період з 03.12.2024 по 24.03.2025, розрахунок заборгованості станом на 24.03.2025.

31.03.2025 представник відповідача-2 надіслав додаткові пояснення, у яких заперечує проти задоволення заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що її подано після закриття підготовчого провадження, а згідно з п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання.

Також у додаткових поясненнях від 31.03.2023 представник відповідача-2 посилається на те, що за період з вересня 2024 року по березень 2025 року було сплачено 95600,14 грн., яка повинна бути зарахована до суми погашення тіла кредиту. Вважає, що станом на 31.03.2025 сума заборгованості за кредитним договором становить 288 262,30 грн. (383 862,44 95600,14).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог 28.03.2025, коли розгляд справи знаходився на стадії розгляду справи по суті, що не відповідає приписам п.2 ч.2 ст.46 ГПК України, а тому суд не приймає її до розгляду та вирішує справу по суті, враховуючи первісно заявлені позовні вимоги.

В судове засідання 02.04.2025 представник позивача, представник відповідача-1, відповідач-2, відповідач-3 не з`явились.

Неявка представника позивача, представника відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, а тому спір вирішено судом за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що позивач та відповідачі належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання 02.04.2025 представника позивача, представника відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 датою ухвалення рішення у справі №903/1044/24 слід вважати 04.04.2025, коли було складено повний текст рішення.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції кожен має право, зокрема, на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Така гарантія статті 6 Конвенції передбачена і у відповідних процесуальних законах. Розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України). Порушення зазначеного принципу може негативно впливати на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Аналіз практики Європейського суду щодо тлумачення положення «розумний строк» свідчить: у рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» він роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Справу №903/1044/24 розглянуто у розумний строк, що був об`єктивно необхідним для її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступні обставини.

15.03.2021 року між Акціонерним товариством Кредобанк як банком та Товариством з обмеженою відповідальністю Реконбуд як позичальником було укладено договір кредитної лінії №25/21 (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк зобов`язується на умовах, обумовлених договором відкрити позичальнику кредитну лінію, згідно з якою видавати позичальнику грошові кошти-кредит, кредити (надалі - транші) в межах максимального ліміту заборгованості (п. 2.1. ч. А), а позичальник зобов`язується повернути транш, транші (основну заборгованість), сплатити проценти, комісії та інші платежі, передбачені договором.

Сторони дійшли згоди, що взаємні права, обов`язки та умови кредитування за договором визначаються умовами кредитування (частина А) договору, додатком № 1 до договору - загальними умовами кредитування (частина Б), додатком № 2 до договору-графіком зміни максимального ліміту, заборгованості, надалі-графік. Частина А, частина Б та графік є складовими договору та спільно іменуються як договір.

Відповідно до п. 2.1. умов кредитування (частина А) максимальний ліміт заборгованості та валюта кредитної лінії - 2700000,00 грн.

Згідно з п. 2.2. договору термін (сторк) дії кредитної лінії - до 14.03.2023 включно.

За користування кредитом встановлена змінювана процента ставка, яка станом на дату укладення кредитного договору складає 15,13% річних (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. п. 2.8.7. кредитного договору банк вправі вимагати дострокового повернення траншів, сплати процентів відповідно до п. 8.10.4. частини Б.

У випадках, передбачених п. 6.3.1. частини Б кредитного договору банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту у разі прострочення сплати позичальником процентів, комісій та/або повернення основної заборгованості чи ін. платежів, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п.п.8.10.5 частини Б кредитного договору позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту отримання повідомлення банку про повне дострокове погашення кредиту - достроково повністю повернути основну заборгованість, сплатити проценти та інші платежі в повному обсязі.

Згідно з п.п.2.4.2. кредитного договору за управління кредитною лінією встановлена комісія, яка сплачується щомісячно до дня закінчення кредитного договору.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору (частина Б кредитного договору) проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за кожен день календарний місяць користування кредитом на суму основної заборгованості за методом факт/360 з дня видачі кредиту до дня його повного повернення у повному обсязі.

Як узгоджено у п.п. 10.5.7 позичальник зобов`язаний забезпечувати грошові обороти відповідно до вимог п.2.10.3. частини А .

Згідно з п.п.9.1.2. частини Б кредитного договору за порушення даного пункту передбачено відповідальність у розмірі, визначеному п. 2.9.1.2. частини А кредитного договору.

01.06.2022, 17.10.2022 між Акціонерним товариством Кредобанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Реконбуд були укладені договори про внесення змін до договору кредитної лінії № 25/21 від 15.03.2021.

Договором від 17.10.2022 про внесення змін до договору кредитної лінії № 25/21 від 15.03.2021 пункт 2.2. кредитного договору викладено в редакції: « 2.2. термін (строк) дії кредитної лінії: до 14.03.2025 року включно», також сторони узгодили графік погашення заборгованості в розмірі 1 995 000,00 грн.

Позивач - АТ Кредобанк виконав свої зобов`язання за договором кредитної лінії №25/21 від 15.03.2021 та надав відповідачу-1 кредит у розмірі 2 700 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 14319825 від 17.03.2021 на суму 2700000,00 грн., (а.с. 33), у якому зазначено призначення платежу: надання кредиту ТОВ Реконбуд відп. до кред. дог. 25/21 від 15.03.2021.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 договірних зобов`язань за ним станом на 03 грудня 2024 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 384 368,59 грн., заборгованість за процентами у розмірі 92 586,03 грн.

30.09.2024 позивач у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 договірних зобов`язань звернувся до відповідача-1 з досудовою вимогою №85-13415774/24 про дострокове погашення кредиту і сплату 1004299,70 грн. (а.с. 36), з них: 538 125 грн. строкового боргу по тілу, 388 537,51 грн. простроченої заборгованості по тілу, 75 128,60 грн. строкових процентів, 2508,59 грн. прострочених процентів.

Факт надіслання вимоги підтверджується копією списку згрупованих відправлень від 30.09.2024, копією фіскального чеку від 30.09.2024 (а.с. 37-38) та копією опису вкладення у цінний лист від 30.09.2024 (а.с. 43).

Проте, позичальник (відповідач-1) вимог позивача не виконав, заборгованості добровільно не перерахував.

Згідно з розрахунком позивача, приєднаним до позовної заяви (а.с.6), станом на 03.12.2024 заборгованість відповідача-1 за кредитом становила 384 368,59 грн., заборгованість за процентами за період березень 2021 року листопад 2024 року 92 586,03 грн.

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності із ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

15.03.2021 між Акціонерним товариством Кредобанк як кредитором та ОСОБА_1 як поручителем було укладено договір поруки № 25.21-1.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Реконбуд зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за договором кредитної лінії №25/21.

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель своїм підписом на цьому договорі підтверджує, що як поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань боржника, а також за будь-якого іншого боржника в разі переведення боргу, заміни особи боржника або смерті боржника на підставі або у зв`язку із кредитним договором (п. 2.6. договору поруки).

17.10.2022 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору поруки № 25.21-1 від 15.03.2021.

01.06.2022 між Акціонерним товариством Кредобанк як кредитором та ОСОБА_2 як поручителем було укладено договір поруки № 25.21-2.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Реконбуд зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за договором кредитної лінії №25/21 від 15.03.2021.

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель своїм підписом на цьому договорі підтверджує, що як поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання зобов`язань боржника, а також за будь-якого іншого боржника в разі переведення боргу, заміни особи боржника або смерті боржника на підставі або у зв`язку із кредитним договором (п. 2.6. договору поруки).

17.10.2022 позивач та ОСОБА_1 уклали договір про внесення змін та доповнень до договору поруки № 25/21-1 від 15.03.2021, в якому пункт 1.1. договору поруки виклали в новій редакції: «поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Реконбуд зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за договором кредитної лінії №25/21 від 15.03.2025». Також сторони встановили максимальний ліміт кредитування - 2700000,00 грн., строк дії кредитної лінії включно до 14.03.2025.

17.10.2022 сторони уклали договір про внесення змін та доповнень до договору поруки № 25.21-2 від 15.03.2021.

Досудовими вимогами №85-13415774/П/24 від 28.10.2024, №85-13415774/ПП/24 від 28.10.2024 позивач звертався до відповідача-2, відповідача-3 як до поручителів про сплату суми заборгованості.

Факт надіслання вимог підтверджується копією списку згрупованих відправлень від 29.10.2024, копією фіскального чеку від 29.10.2024, копією опису вкладення у цінний лист (а.с. 41-43).

Відповідач-2, відповідач-3 як поручителі вимог позивача не виконали, добровільно заборгованості не перерахували.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою (частина перша статті 546 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно зі статтею 554 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що у разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає декілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов`язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука декількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов`язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.12.2021 у справі № 201/13782/14-ц.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №25/21 від 15.03.2021 було укладено окремі договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно 92 586,03 грн. процентів за користування кредитом за період березень 2021 листопад 2024 року.

Відповідно до п.3.2. кредитного договору (частина Б кредитного договору) проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за кожен день календарний місяць користування кредитом на суму основної заборгованості за методом факт/360 з дня видачі кредиту до дня його повного повернення у повному обсязі.

Відповідно до розрахунку позивача, приєднаного до позовної заяви, проценти за користування кредитом станом на 03.12.2024 становили 92586,03 грн. і були нараховані за період з травня 2024 року по листопад 2024 року включно (розрахунок - а. с. 5).

Згідно з п. 2.2. договору про внесення змін до договору кредитної лінії № 25/21 від 15.03.2021 термін (строк) дії кредитної лінії - до 14.03.2025 (включно).

Як узгоджено п.п.8.10.5. п.8.10.частини Б кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту.

30.09.2024 позивач звернувся до відповідача-1 з досудовою вимогою №85-13415774/24 від 26.09.2024 про дострокове погашення боргу (а.с. 36).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 дійшла висновку про те, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 91 постанови від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України (пункт 116 постанови).

Пунктом 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведені правові висновки Верховного Суду, враховуючи той факт, що позивач 30.09.2024 звернувся до відповідача-1 з вимогою про дострокове повернення кредиту, нарахування позивачем процентів річних після цього є неправомірним, а тому частково слід погодитись з доводами відповідача-2, наведеними у відзиві, та відмовити у задоволенні позову на суму 21610,17 грн. (15485,68 + 6124,49) процентів за користування кредитом, нарахованих за період жовтень листопад 2024 року.

Щодо решти нарахованих позивачем процентів за користування кредитом у розмірі 70975,86 грн. (92586,03 21610,17)

У процесі розгляду справи відповідач перерахував позивачу нараховані проценти у загальному розмірі 73 324,55 грн. (14561,13 +31066,56 + 14399,25 + 13297,61), що підтверджується випискою з особових рахунків за період з 03.12.2024 по 24.03.2025, наданою позивачем, у якій призначенням платежу зазначено компенсацію процентів. Оплату у розмірі 22275,59 грн. позивач врахував, звертаючись з позовом до суду, що вбачається з його розрахунку, доданого до позовної заяви.

Черговість платежів визначена п.8.8. (частина Б) договору кредитної лінії, яким передбачено спочатку погашення заборгованості за процентами, а потім основної заборгованості, що спростовує доводи відповідача-2 про зарахування всієї перерахованої ним суми у рахунок погашення заборгованості за кредитом.

У зв`язку з оплатою провадження у справі в частині стягнення 70975,86 грн. процентів за користування кредитом на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України слід закрити.

Таким чином, у відповідача-1 як позичальника відсутня заборгованість за процентами за користування кредитом.

Залишок суми від перерахованих процентів становить 2348,69 грн. (73324,55 70975,86).

Щодо стягнення 384 368,59 грн. заборгованості за кредитом.

У процесі розгляду справи відповідач 2 перерахував позивачу заборгованість за кредитом у загальному розмірі 1106,15 грн., що підтверджується випискою з особових рахунків за період з 03.12.2024 по 24.03.2025, наданою позивачем.

Окрім цього, залишок суми від перерахованих процентів становить 2348,69 грн. (73324,55 70975,86).

Відсутність заборгованості за процентами дає підстави згідно з умовами п.8.8. (частина Б) договору кредитної лінії зарахувати 2348,69 грн. залишку оплаченої суми в рахунок оплати заборгованості за кредитом.

У зв`язку з цим провадження у справі в частині стягнення 3454,84 грн. (1106,15 + 2348,69) грн. заборгованості за кредитом на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України слід закрити.

Враховуючи часткове перерахування суми заборгованості, з огляду на те, що на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №25/21 від 15.03.2021 було укладено окремі договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення:

- солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, ОСОБА_1 380 913,75 грн. заборгованості за кредитом (384 368,59 3454,84) на підставі договору кредитної лінії № 25/21 від 13.03.2021;

- солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, ОСОБА_2 380 913,75 грн. заборгованості за кредитом (384 368,59 3454,84) на підставі договору кредитної лінії №25/21 від 13.03.2021.

Звертаючись з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір у розмірі 7154,32 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №59605574 від 11.12.2024 (а.с. ).

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України у абзаці 3 п.п.. 4.1. п. 4 постанови №7 від 21.02.2013 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Таким чином, витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідачів порівну пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 380 913,75 грн. х 1,5% = 5713,71 грн.; 5713,71 грн. : 3 = 1904,57 грн.

Керуючись ст.ст. 129, п.2 ч.1 ст.231, ст.ст.236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, 5 Мікрорайон, 13, оф. 2, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, )

- 380 913 грн. 75 коп. заборгованості за кредитом на підставі договору кредитної лінії № 25/21 від 13.03.2021.

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, 5 Мікрорайон, 13, оф. 2, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, )

- 380 913 грн. 75 заборгованості за кредитом на підставі договору кредитної лінії №25/21 від 13.03.2021.

4. Провадження у справі в частині стягнення 3454 грн. 84 коп. заборгованості за кредитом закрити.

5. У задоволенні позову про стягнення 21610 грн. 17 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом відмовити.

6. Провадження у справі в частині стягнення 70975 грн. 86 коп. заборгованості за процентами закрити.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Реконбуд, м. Нововолинськ (45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, 5 Мікрорайон, 13, оф. 2, ) на користь Акціонерного товариства Кредобанк (79026, м.Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДРОПУ 09807862) 1904 грн. 57 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

8. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Кредобанк (79026, м.Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДРОПУ 09807862) 1904 грн. 56 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

9. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Кредобанк (79026, м.Львів, вул. Сахарова, 78, код ЄДРОПУ 09807862) 1904 грн. 56 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 04.04.2025.

Суддя І. О. Якушева