ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/632/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЄКОН-УКРАЇНА

до Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ОПТ

про стягнення 830633,90 грн

До суду 21.02.2025 через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЄКОН-УКРАЇНА до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ" про стягнення 830633,90 грн заборгованості за договором поставки № 30 від 06.05.2021.

Ухвалою від 24.02.2025 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідання. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву та заяви із запереченнями (в разі наявності) проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач отримав ухвалу в електронному кабінеті 24.02.2025 після 17 години, тому відповідно до ст. 242 ГПК України вважається, що відповідач отримав ухвалу на наступний робочий день, тобто 25.02.2025.

Таким чином, строк для подання відзиву був до 12.03.2025 включно.

Відзиву на позовну заяву відповідач не надав суду, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

06.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЕЛЄКОН-УКРАЇНА (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ" (відповідач, покупець) укладено договір поставки № 30, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору (п. 1.1).

Найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість товару, строки поставки узгоджуються сторонами окремо. Підставою для бухгалтерського обліку господарської операції з поставки товару є первинний документ, а саме - видаткова накладна. Сторони домовились, що первинний документ підтверджує здійснення господарської операції (п. 1.2).

Згідно з п. 11.5 договору, його строк з моменту підписання і по 31.12.2022. Якщо жодна із сторін за 14 днів до закінчення строку письмово не відмовиться від пролонгації, то договір є автоматично пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що у випадку, коли частина товару не була реалізована протягом 90 днів з моменту отримання товару, покупець має право повернути його. Постачальник зобов`язаний протягом 14 календарних днів з моменту пред`явлення покупцем письмової вимоги, прийняти цей товар та/або замінити його. Постачальник зобов`язаний прийняти такий товар з одночасним оформленням відповідних товарно-супровідних документів.

У відповідності з п. 4.1. Договору обов`язок постачальника по передачі товару вважається виконаним в момент передачі товару покупцю, який визначається датою накладної.

Пунктом 4.2. Договору сторони узгодили, що право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або пошкодження товару, переходить до покупця з моменту одержання товару, що підтверджується підписами на видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній.

Згідно з п. 7.3 договору покупець зобов`язаний оплачувати реалізований ним товар щотижня.

Покупець за необхідності надає постачальнику звіт і зазначенням кількості реалізованого товару та вказує товарні залишки на дату формування звіту. Такий звіт надається покупцем у електронному вигляді засобами електронної пошти, по факсу та в інший спосіб (п. 7.7).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1001003,70 грн, на підтвердження чого позивачем надані копії видаткових накладних за період з 16.06.2021 по 21.02.2022, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в України").

Згідно з абз. 1 п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 № 88, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

З огляду на викладене, вищезазначені видаткові накладні відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів.

Відтак, у відповідача виник обов`язок з проведення розрахунку за відпущений позивачем товар.

Відповідач частково розрахувався за вищезазначений товар на суму 170369,80грн, що підтверджується банківською випискою.

З огляду на викладене, враховуючи часткову оплату, за відповідачем утворилась заборгованість перед позивачем за отриманий товар в сумі 830633,90грн.

Позивач надіслав відповідачу претензію від 23.01.2025 про необхідність сплатити борг у триденний строк від дня отримання вимоги за адресою колишнього місцезнаходження відповідача м. Одеса вул. Велика Арнаутська, 19, оф. 807.

Згідно з трекінгом Укрпошти (а.с. 29) поштове відправлення 982 було повернуто позивачу без вручення з відміткою пошти 08.02.2025 «закінчення терміну зберігання».

Станом на час подання позовної заяви та на час ухвалення судом рішення місцезнаходження відповідача відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м. Херсон вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, 24.

Суд дійшов висновку, що строк оплати товару в сумі 830633,90грн настав, оскільки по-перше, відповідач не скористався своїм правом, відповідно до п. 3.7 договору, на повернення нереалізованого товару протягом 90 днів з його отримання.

Крім того, частиною 1 статті 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання закріплені і в статті 526 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

До договорів поставки та купівлі-продажу застосовується спеціальна норма - частина 1 статті 692 ЦК України, якою передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший порядок оплати товару.

Сторони визначили в п. 7.3 договору, що покупець зобов`язаний оплачувати реалізований ним товар щотижня.

З огляду на викладене, відповідач має оплатити вартість отриманого ним і неоплаченого товару на суму 830633,90грн, тому позовні вимоги про стягнення 830633,90грн основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Позивач сплатив за подання позову 12459,51грн судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При цьому, суд враховує, що оскільки позов подано через підсистему Електронний суд, то позивач мав сплатити відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір 9967,61грн судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі 9967,61грн сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАНГАРД-ОПТ" (код 43331493, м. Херсон, вул. 49 Гвардійської Херсонської дивізії, 24) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЄКОН-УКРАЇНА (код 38199527, м. Дніпро, вул. Будівельників, 23, оф. 301) 830633,90грн заборгованості та 9967,61грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2025 р.

Суддя В.В. Литвинова