ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 Справа № 914/2949/24

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Плів Захист»

до відповідача: Головного Управління Державної податкової служби України у Львівській області

про: припинення обтяження у вигляді податкової застави,

представники:

позивача: Березюк С.В.,

відповідача: Матис А.В.,

ВСТАНОВИВ

28.11.2024р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Плів Захист» до відповідача: Головного Управління Державної податкової служби України у Львівській області про припинення обтяження у вигляді податкової застави.

03.12.2024р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 08.01.2025р.; викликати представників сторін у підготовче засідання.

Хід справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

18.12.2024р. через систему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позов (вх.№30678/24).

07.01.2025р. через систему «Електронний суд» позивачем подано заяву про проведення підготовчого засідання без участі представника та закриття підготовчого провадження (вх.№468/25).

Протокольною ухвалою від 22.01.2025р. суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 19.02.2025р.

Суть спору та правові позиції учасників справи:

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що придбавши майно на електронних торгах в межах виконавчого провадження, які не були оспорені, не може належним чином реалізувати права власника, саме через наявність податкової застави. Тобто, придбавши таке майно на торгах, позивач розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, а відповідач не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

Відтак, підставою звернення позивача з відповідним позовом до суду є захист права власності шляхом припинення податкової застави, яка перешкоджає йому, як титульному власнику розпоряджатись юридичною долею належного на праві власності майна, відтак, за твердженням останнього, наявні підстави для усунення в судовому порядку перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном у порядку ст.391 ЦК України.

В свою чергу, відповідач посилається на п. 93.2. ст. 93 ПК України та зазначає, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1. цієї статті. Також, зазначає, що згідно з п. 93.4. ст.93 ПК України, у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу, таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. Вказує, що станом на даний час відсутні підстави для звільнення майна позивача з податкової застави.

Разом з тим, відповідач вважає, що аргументи наведені у позовній заяві, не спростовують правомірності підстав для опису контролюючим органом майна платника податків у податкову заставу та її реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та не доводять законності підстав для звільнення майна відповідача з податкової застави.

За результатами дослідження поданих доказів та матеріалів справи, пояснень представників позивача та відповідача, суд встановив наступне:

Нерухоме майно у вигляді Будівлі блоку ремонтних служб, загальною площею 1504,5 кв.м., за адресою: с.Бориси, вул.Хімічна, №119 Яворівського району Львівської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №258, належало на праві власності Державному підприємству «Екотрансенерго», місцезнаходження с.Новий Яр Яворівського району Львівської області, .

Через наявність податкової заборгованості вищезазначене нерухоме майно перебувало в податковій заставі на підставі Акту опису майна №14/33, виданого Головним управлінням ДФС у Львівській області, номер запису про обтяження №30183210 від 06.02.2019 року, боржник Державне підприємство «Екотрансенерго», .

Також, в провадженні Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебувало зведене виконавче провадження ЗВП №50259885 про стягнення заборгованості з боржника Державного підприємства «Екотрансенерго».

11.07.2019 року на замовлення Яворівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області по примусовому виконанні ЗВП №50259885 Державним підприємством «СЕТАМ» було проведено електронні торги щодо реалізації майна боржника ДП «Екотрансенерго», реєстраційний номера лоту:358404, найменування майна: нежитлова будівля блоку ремонтних служб «А-1», загальною площею 1504,5 кв.м., за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Бориси, вул.Хімічна, №119, стартова ціна 510 026,00 грн.

За результатами проведення електронних торгів (Протокол №418373 від 11.07.2019 року) позивача у даній справі - ТзОВ «Плів Захист» визнано переможцем електронних торгів за підставою: найвища цінова пропозиція, щодо реєстраційного номера лоту:358404, найменування майна: нежитлова будівля блоку ремонтних служб «А-1», загальною площею 1 504,5 кв.м., за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Бориси, вул.Хімічна, №119.

Згідно Акта про проведені електронні торги від 26.07.2019 року, який затверджено начальником Яворівського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Хомин В.Я., підтверджено за протоколом №418373 проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» від 11.07.2019 року реалізацію майна нежитлової будівлі блоку ремонтних служб «А-1», загальною площею 1 504,5 кв.м., що належало боржнику ДП «Екотрансенерго», та визнання переможцем електронних торгів щодо лоту №358404 учасника 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Плів Захист». Також, даним актом підтверджено, що кошти в сумі 510026,00 грн. перераховано покупцем - переможцем в повному обсязі.

На підставі вказаного Акта про проведення електронних торгів від 26.07.2019 року, приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Бунтусовою О.В., у відповідності до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження», посвідчено належність на праві власності ТзОВ «Плів Захист» нерухомого майна, що складається із будівлі блоку ремонтних служб «А-1», загальною площею 1 504,5 кв.м., що раніше належало на праві власності боржнику ДП «Екотрансенерго», із видачею Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) №2104 від 12.08.2024 року.

Набуте право власності щодо придбаного майна за результатами електронних торгів у вигляді будівлі блоку ремонтних служб «А-1», загальною площею 1 504,5 кв.м. було внесено приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Бунтусовою О.В. 12.08.2024 року до Державного реєстру речових прав.

Під час державної реєстрації права власності на придбане нерухоме майно за результатами проведення електронних торгів уповноваженому представнику власника майна стало відомо, що на будівлю блоку ремонтних служб «А-1», загальною площею 1 504,5 кв.м., за адресою: с.Бориси, вул.Хімічна, №119 Яворівського району Львівської області, що раніше належало на праві власності ДП «Екотрансенерго», зареєстровано обтяження у вигляді податкової застави, номер запису про обтяження: №30183210, дата, час державної реєстрації обтяження: 06.02.2019 15:51:58, підстава для державної реєстрації обтяження: Акт опису майна серія та номер: №14/33, виданий 31.01.2019, видавник: Головне управління ДФС у Львівській області, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №45408466 від 07.02.2019, Хомяк Наталія Романівна, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Оскільки придбане майно, що раніше належало на праві власності ДП «Екотрансенерго», вибуло із власності останнього за результатами проведення електронних торгів із сплатою грошових коштів в повному обсязі, уповноважений власник ТзОВ «Плів Захист» 25.10.2024 року звернувся з письмовою заявою на адресу Головного управління ДПС у Львівській області з вимогою про зняття існуючого обтяження у вигляді податкової застави, номер запису про обтяження №30183210.

Письмовою відповіддю Головного управління ДПС у Львівській області за вих. №33289/6/13-01-13-02-10 від 31.10.2024 року було відмовлено у звільненні від податкової застави придбаного за результатами електронних торгів нерухомого майна у вигляді Будівлі блоку ремонтних служб «А-1», загальною площею 1504,5 кв.м., в зв`язку з відсутністю законодавчих підстав щодо зняття податкової застави.

Однак, з відмовою відповідача у знятті податкової застави з придбаного на електронних торгах нерухомого майна, позивач не погоджується, наведене стало підставою для звернення до господарського суду з позовом.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За приписами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставою звернення позивача з відповідним позовом до суду є захист права власності шляхом припинення податкової застави, яка перешкоджає йому, як титульному власнику розпоряджатись юридичною долею належною на праві власності річчю, відтак, такий вважає, що є наявні підстави для усунення в судовому порядку перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном у порядку статті 391 ЦК України.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання наявності чи відсутності підстав для припинення податкової застави.

За частиною 1 статті 317, частиною 1 статті 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Юридично забезпечена можливість здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження власника належним йому майном не може виходити за рамки, встановлені правовими нормами, що регулюють відносини в сфері власності (абзац 2 підпункту 4.2. п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.05.2005р. № 4-рп/2005).

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, установлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення в порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (п. п. 14.1.155. статті 14 Податкового Кодексу України).

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України встановлено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з пунктом 88.1 статті 88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 89.1 статті 89 ПК України передбачено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до п. 89.2. статті 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) в день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п. 89.5. цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому.

Згідно з пунктом 89.3 статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що предметом податкової застави є майно виключно боржника - платника податків.

Стаття 93 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника. Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває в податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених п. 93.1. цієї статті (пункти 93.1, 93.2 статті 93 ПК України).

Податкова застава є способом забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом. Право податкової застави виникає згідно з Податковим кодексом України та не потребує письмового оформлення. Підставою виникнення податкової застави є несплата в строки, встановлені ПК України, сум грошових зобов`язань. Податкова застава виникає з дня виникнення в платника податків податкового боргу з грошових зобов`язань. При виникненні права податкової застави майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) в день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. У зв`язку з цим, закон передбачає оформлення майна, на яке поширюється право податкової застави, актом опису, яке здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу.

Відповідний правовий висновок викладений в постанові Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 14.04.2020р. у справі №803/3853/15.

За висновком Верховного Суду в постанові від 02.11.2022 у справі № 916/2016/21, предметом податкової застави може бути виключно майно, яке належить на законних підставах платнику податків, що має податковий борг.

Суд встановив, що податкова застава до позивача не застосовувалась.

Спірне нерухоме майно знаходиться в податковій заставі, в зв`язку із наявністю податкового боргу в ДП «Екотрансенерго» (попереднього власника), тобто приписи статті 93 ПК України (на які посилається відповідач) не можна застосовувати в контексті спірних правовідносин, оскільки позивач не є боржником, щодо якого передбачені в указаній нормі випадки звільнення майна з податкової застави.

Окрім того, як було встановлено судом, відповідно до Акта про проведені електронні торги від 26.07.2019 року, який затверджено начальником Яворівського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Хомин В.Я., підтверджено за протоколом №418373 проведення електронних торгів ДП «СЕТАМ» від 11.07.2019 року реалізацію майна нежитлової будівлі блоку ремонтних служб «А-1», загальною площею 1 504,5 кв.м., що належало боржнику ДП «Екотрансенерго», визнання переможцем електронних торгів щодо лоту №358404 учасника 2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Плів Захист». Також, даним актом підтверджено, що кошти в сумі 510026,00 грн. перераховано покупцем - переможцем в повному обсязі.

Вказаний акт є дійсним, процедура електронних торгів не оскаржувалась, не оскаржуються і дії позивача, пов`язані із набуттям права власності на майно, придбане на прилюдних торгах.

Відповідно до п.п.7.,8. Розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. № 2831/5, не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведений електронний аукціон переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, особа, яка придбала майно на електронних торгах, стає його власником, а це майно звільняється від арештів та заборон. Більше того, в даних правовідносинах незастосовними є норми Податкового кодексу України, оскільки вони виникли не у зв`язку з відносинами оподаткування між позивачем та відповідачем (позивач не є боржником з податків і зборів), а у зв`язку з придбанням нерухомого майна з прилюдних торгів, тому застосовними нормами є саме норми цивільного законодавства.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина 1 статті 316 ЦК України).

За частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частина друга статті 328 ЦК України).

Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд погоджується з позицією позивача в контексті того, що позивач, придбавши майно на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження, які не були оспорені, не може належним чином реалізувати права власника, саме через наявність податкової застави.

Тобто, придбавши таке майно на торгах, позивач розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, а відповідач не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, оскільки податкова застава не пов`язана з особою позивача, в той час, як обтяження зареєстроване ГУ ДПС у Львівській області перешкоджає позивачу, як титульному власнику в розпорядженні належним йому майном, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та припинення податкової застави щодо спірного майна, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.11.2022р. у справі № 916/2016/21, від 27.06.2023р. у справі № 907/568/22, від 09.08.2023р. у справі № 907/850/22.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №361 від 26.11.2024р. на суму 3 028,00 грн.

Водночас, господарський суд вважає за доцільне надати роз`яснення щодо можливості повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви, у зв`язку із внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Так, відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Однак, ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8 для сплати судового збору у разі подання до суду документів у електронній формі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022р. у справі №916/228/22 наголосила, що при поданні позову через Електронний суд, судовий збір розраховується з понижуючим коефіцієнтом.

Позовна заява у справі №914/2949/24 була сформована в системі «Електронний суд», а тому правомірним є застосування ставки судового збору з понижуючим коефіцієнтом.

Отже, за подання позовної заяви з одною вимогою майнового характеру позивач мав сплатити 2 422,40 грн, а сплатив 3 028,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, у позивача наявна можливість повернути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а саме у сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Припинити обтяження у вигляді податкової застави відносно нерухомого майна Будівлі блоку ремонтних служб, загальною площею 1504,5 (одна тисяча п`ятсот чотири цілих п`ять десятих) кв.м., за адресою с.Бориси, вул.Хімічна, №119 Яворівського району Львівської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №258, номер запису про обтяження: №30183210, дата, час державної реєстрації обтяження: 06.02.2019 15:51:58, підстава для державної реєстрації обтяження: Акт опису майна серія та номер: №14/33, виданий 31.01.2019, видавник: Головне управління ДФС у Львівській області, підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №45408466 від 07.02.2019, Хомяк Наталія Романівна, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

3.Стягнути з Головного Управління Державної податкової служби України у Львівській області (місцезнаходження: Україна, 79003, Львівська обл., місто Львів, вул.Стрийська, будинок 35; ідентифікаційний код: 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Плів Захист» (місцезнаходження: Україна, 81064, Львівська обл., Яворівський р-н, село Бердихів, будинок 11; ідентифікаційний код: 37824833) судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 31.03.2025 р.

Суддя Король М.Р.