ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Справа № 915/837/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Керівника Вознесенської окружної прокуратури (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, пров. Костенка, буд. 2; адреса електронної пошти: )

в інтересах держави в особі:

1) Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 40477150)

від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 42-а; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 41168670)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1; адреса електронної пошти: ; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Єланецький професійний аграрний ліцей (55501, Миколаївська обл., смт Єланець, вул. Аграрна, буд. 1; )

про: визнання недійсними додаткових угод,

за участі представників сторін:

від позивача 1 не з`явився;

від 3-ї особи не з`явився;

від відповідача Компанієць О.М.

Білецька О.В.

прокурор не з`явився,

встановив:

Керівник Вознесенської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом (вих. №53/4-3675 вих-23 від 10.05.2023) в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, Єланецького професійного аграрного ліцею до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", яким просить суд:

1. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 13.01.2021 до договору № 53/4 від 21.12.2020 на постачання електричної енергії для потреб навчального корпусу, укладеної між Єланецьким професійним аграрним ліцеєм та товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія";

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 04.02.2021 до договору № 53/4 від 21.12.2020 на постачання електричної енергії для потреб навчального корпусу, укладеної між Єланецьким професійним аграрним ліцеєм та товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія";

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 03.03.2021 до договору № 53/4 від 21.12.2020 на постачання електричної енергії для потреб навчального корпусу, укладеної між Єланецьким професійним аграрним ліцеєм та товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія";

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 25.08.2021 до договору № 53/4 від 21.12.2020 на постачання електричної енергії для потреб навчального корпусу, укладеної між Єланецьким професійним аграрним ліцеєм та товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія";

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" () на розрахункові рахунки Єланецького професійного аграрного ліцею () надміру сплачені бюджетні кошти в сумі 18 263,10 грн.

6. Стягнути з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/р ІЛА0000340, Банк ДКСУ м. Києва МФО 820172) сплачений судовий збір за подачу позову.

Позовні вимоги обґрунтовано посиланням на те, що внаслідок безпідставного збільшення додатковими угодами до договору №53/4 ціни електричної енергії Єланецьким ПАЛ зайво перераховано на рахунок ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" кошти в сумі 18263,10 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 визначено головуючим у справі №915/837/23 суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою від 05.06.2023 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Судом встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

23.06.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволені позову відмовити.

Заперечення відповідача обґрунтовано наступним:

1) у позовній заяві зазначено, що спеціалістами Держаудитслужби за результатами кримінального провадження підтверджено, що підвищення ціни додатковими угодами № 1 від 13.01.2021, № 2 від 04.02.2021, № 3 від 03.03.2021, № 4 від 28.08.2021 до Договору № 53/4 проведено з порушенням чинного законодавства. Тобто, ціна електричної енергії у період з 01.01.2021 по 31.08.2021 залишалась 1,82 грн. з ПДВ за 1 кВт/год.

Позивач, у якості доказу проведенні перевірки, та встановлення порушення під час виконання умов Договору надає Довідку від 30.01.2023, у якій зазначено, що спеціалісти Держаудитслужби у період з 12.01.2023 по 25.01.2023 надали консультації з питань діяльності Єланецького професійного аграрного ліцею. Спеціалісти Держаудитслужби, які надавали Позивачу консультації зазначають, що звіт про виконання Договору про закупівлю UА-2020-11-17-003042-Ь сформовано та оприлюднено 20.10.2021, отже довідка яка додана до матеріалів справи, та яку Позивач вважає доказом порушення під час виконання Договору не є актом перевірки у розумінні п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки складена після оприлюднення звіту про виконання Договору. Довідка, на яку посилається Позивач, як на підтвердження факту порушень умов Договору, не може розглядатися як доказ оскільки обставини, на які посилається Позивач, не підтверджені певними засобами доказування передбаченими законодавством, оскільки отримана з порушення вимог ст. 77 ГПК України.

Посилаючись на правові позиції Верховного Суду у постановах від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 20.10.2021 у справі №910/10222/19, від 30.09.2021 у справі №927/741/19, відповідач зазначає, що в матеріалах справи, відсутній дозвіл слідчого або прокурора на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000051 від 29.11.2022 (зокрема, на використання копій матеріалів кримінального провадження під час звернення до господарського суду) або інші відомості, що свідчили б про однозначне надання такої згоди та обсяг відомостей, що можуть бути розголошені. Довідка від 30.01.2023, яка є складовою матеріалів кримінального провадження, не засвідчена слідчим прокурором, який безпосередньо веде це кримінальне провадження.

Таким чином, на думку відповідача, позивач не маючи Акту перевірки Держаудитслужби, який може бути доказом порушення законодавства під час виконання умов Договору приходить до суб`єктивних висновків про наявність порушення вимог законодавства та вбачає у цьому порушення інтересів держави, які підлягають судовому захисту;

2) щодо твердження позивача, що Держаудитслужба самоусунулась від вирішення питання про пред`явлення позову для усунення порушень законодавства, обґрунтовуючи це відсутністю повноважень, відповідач вважає, що для звернення до суду з позовом щодо усунення допущених порушень необхідно, як мінімум, встановити їх наявність, та довести порушення у спосіб, передбачений законодавством, а саме здійснити перевірку у відповідності до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та постанови Кабінету Міністрів України № 631 від 01.09.2013.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивач намагався формально дотриматися процедури для встановлення підстав представництва інтересів держави у суді та направив до Єланецького професійного аграрного ліцею лист, який не додано до позовної заяви. Позивач зазначає, що Єланецький професійний аграрний ліцей листом від 10.02.2022 № 21 повідомив, що ним не вживались заходи спрямовані на усунення порушень зазначених позивачем.

Однак, зміст відповіді Єланецького професійного аграрного ліцею свідчить, що жодної інформації про порушення чинного законодавства при укладання додаткових угод йому не надходило, а тому відповідно жодних дій на усунення порушень інтересів держави не вживалось. Тобто, Єланецький професійний аграрний ліцей вважає, що відсутні будь-які підстави для вжиття заходів про усунення порушень, оскільки порушення відсутні;

3) посилаючись на ст.. 203, 215, 216, 632, 651, 652 Цивільного кодексу України, ч. 1, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», ч. 6 ст. 67 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правила ринку «на добу наперед» відповідач наголошує, що договір не визнано недійсним у судовому порядку, тому він є правомірним

Зміст укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 53/4 від 20.12.2020 не тільки передбачає умови збільшення ціни (п. 5,3, 13.7), а також встановлює, що обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені Споживачем, зокрема у разі зміни ціни на електричну енергію (п. 2.5) договору, зменшення фактичного обсягу видатків Споживача.

В обґрунтування свого права на підписання додаткових угод та збільшення ціни на одиницю товару Відповідач зазначає, що документальним підтвердженням факту коливання ціни товару на ринку електричної енергії, є довідки Харківської регіональної торгово-промислової палати та інформація, яка оприлюднена на офіційному сайті ДП «Оператор ринку». Відтак, Відповідач вважає, що сторони правомірно вносили зміни до Договору № 53/4 від 20.12.2020 декілька разів у частині ціни за одиницю товару, але не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього та дотрималися при цьому умови, що такі зміни не призвели до збільшення суми, визначеної в договорі; в той час як законодавчо не передбачено обмеження в частині перегляду (зменшення) запланованих обсягів постачання товару, визначеного сторонами на момент укладення договору. Отже Відповідач вважає, що Сторони належним чином виконали свої зобов`язання відповідно до умов договору.

Відповідач вважає, що внесення змін до договору за взаємною згодою сторін, погодження сторонами порядку внесення змін до договору, внесення змін до договору на підставі вказаних додаткових угод внаслідок коливання цін на ринку електричної енергії в сторону збільшення, що не залежало від відповідача та відповідало умовам договору і вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», збільшення ціни за одиницю товару у кожній додатковій угоди не більше ніж на 10%, та не збільшення ціни договору, в сукупності свідчать про дотримання сторонами договору положень ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та положень ст. 632, 652 ЦК України, а отже про відсутність підстав для визнання додаткових угод недійсними;

4) вимоги прокурора про стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів згідно до ст. 670 ЦК України є похідними від вимог про визнання недійсними додаткових угод, а таке стягнення має наслідком позбавлення відповідача належних йому коштів, не відповідає критеріям втручання у право мирного володіння майном згідно усталеної практики ЄСПЛ.

03.07.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача за вих. №03/07-1627 від 03.07.2023 про залишення без розгляду позову керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області, пред`явленого в інтересах держави.

05.07.2023 прокурором подано до суду відповідь на відзив.

Прокурор вважає, що позов заявлено відповідно до вимог матеріального та процесуального права, з обґрунтуванням належними та допустимими доказами, який підлягає задоволенню у повному обсязі, а аргументи відповідача, наведені у відзиві, не спростовують підстав позову з огляду на наступне.

1) посилаючись на ч. 2 ст. 72 КПК України, ст. 73, 91 ГПК України, ст.7 Закону України «Про публічні закупівлі», ст. 2, 5, п. 8, 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положення про Державну аудиторську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, абз. 5 п. 3.1. Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України», затвердженого спільним Наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19.10.2006 № 346/1025/685/53 прокурор зазначає, що Держаудитслужба та її територіальні органи є уповноваженим центральним органом виконавчої влади, одним з основних завдань якого є виявлення порушень вимог бюджетного законодавства та фінансової дисципліни при здійсненні державних закупівель, а складена спеціалістами Держаудитслужби за результатами участі у кримінальному провадженні довідка є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 76, 77, 79 ГПК України;

2) звертаючись до суду із цим позовом, прокурор відповідно до вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.53 ГПК України обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави, визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, та зазначив, що ці органи не вжили заходів щодо усунення порушень інтересів держави;

3) зміна додатковими угодами істотних умов договору в частині підвищення ціни за одиницю товару відбулася без документального підтвердження дотримання пропорційності рівню коливання ціни такого товару на ринку електричної енергії, а отже з порушенням п.2 ч.5 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі».

4) внаслідок укладення з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» додаткових угод до договору, вартість електричної енергії безпідставно збільшено до 2,3355 грн з ПДВ, у зв`язку з чим відповідач незаконно отримав кошти в сумі 18263,10 грн.

Прокурор вважає, що у даному випадку не порушено вимог статті І Першого протоколу до Конвенції.

05.07.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладення підготовчого провадження на 25 серпня 2023 року об 11:00 год.

11.07.2023 відповідачем подано до господарського суду відзив на позовну заяву за вих. №03/13-723 від 11.07.2023 подібний за змістом відзиву від 23.06.2023.

26.07.2023 прокурором подано до суду заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

25.08.2023 у судовому засіданні судом оголошено перерву до 06 вересня 2023 року о 10:20 год.

Ухвалою від 06.09.2023 суд постановив: клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" за вих.№03/07-1627 від 03.07.2023 задовольнити частково; позов в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, Єланецького професійного аграрного ліцею до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів в частині позовних вимог, поданих в інтересах держави в особі Єланецького професійного аграрного ліцею, щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" на розрахункові рахунки Єланецького професійного аграрного ліцею надміру сплачених бюджетних коштів в сумі 18263,10 грн залишити без розгляду; залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Єланецький професійний аграрний ліцей (55501, Миколаївська обл., смт Єланець, вул. Аграрна, буд. 1; ); запропонувати третій особі подати до суду пояснення щодо позовних вимог, які мають відповідати вимогам ч. ч. 3-7 ст. 165 та ст. 168 ГПК України, в 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали.

06.09.2023 судом також постановлено ухвалу про залишення без задоволення усного клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" заявлене в судовому засіданні 06.09.2023 про витребування доказів про стан кримінального провадження №0000051.

06.09.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 11 жовтня 2023 року об 11:30 год.

04.10.2023 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення Єланецького професійного аграрного ліцею щодо суті позову.

Клопотанням від 04.10.2023 відповідач просить суд зупинити провадження у справі №915/837/23 до прийняття рішення за результатами перегляду судового рішення у подібних правовідносинах в іншій справі у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

09.10.2023 керівником Вознесенської окружної прокуратури подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі №915/837/23 за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, Єланецького професійного аграрного ліцею до ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів у розмірі 18 263,10 грн. до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2321/22.

Ухвалою від 11.10.2023 суд постановив: клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" від 04.10.2023 про зупинення провадження у справі задовольнити; клопотання керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області від 09.10.2023 задовольнити; зупинити провадження у справі №915/837/23 за позовом керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, Єланецького професійного аграрного ліцею до ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів у розмірі 18 263,10 грн. до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/2321/22.

04.12.2024 до суду від Вознесенської окружної прокуратури надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.12.2024 поновлено провадження у справі №915/837/23, судове засідання у справі призначено на 22 січня 2025 року об 11:30 год.

22.01.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 19 лютого 2025 року об 11:30 год.

19.02.2025 судом оголошено перерву у судовому засіданні до 19 березня 2025 року об 11:30 год.

21.02.2025 відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі №915/837/23 до прийняття рішення за результатами перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку платою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою суду від 19.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" від 21.02.2025 про зупинення провадження у справі.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні 19.03.2025 представники відповідача підтримали позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Позивач та прокурор своїх представників в судове засідання не направили.

Враховуючи, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення засідання за відсутності представника позивача.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Питання правомірності представництва прокурором у суді законних інтересів держави у даній справі вирішувалось судом під час розгляду клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та ухвалою від 06.09.2023 судом було постановлено: клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" за вих.№03/07-1627 від 03.07.2023 задовольнити частково; позов в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області, Єланецького професійного аграрного ліцею до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів в частині позовних вимог, поданих в інтересах держави в особі Єланецького професійного аграрного ліцею, щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" на розрахункові рахунки Єланецького професійного аграрного ліцею надміру сплачених бюджетних коштів в сумі 18263,10 грн залишити без розгляду. Суд дійшов висновку, що в даних правовідносинах прокурором правильно обрано орган, уповноважений здійснювати захист інтересів держави у відповідних правовідносинах - Держаудитслужбу.

Зазначену ухвалу суду в установленому порядку не оскаржено та вона набрала законної сили 06.09.2023.

Щодо суті позовних вимог судом встановлено наступне.

За результатами проведення переговорної процедури закупівлі (UA-2020-11-17-003042-b) 21.12.2020 між Єланецьким професійним аграрним ліцеєм, як споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", як постачальником, укладено договір №53/4 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснити інші платежі на умовах цього Договору (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору, очікуваний загальний обсяг споживання електричної енергії складає 113400 кВт/год.

Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від потреб і реального фінансування видатків споживача (п. 2.5. Договору).

Відповідно до п. 5.1, 5.2. Договору, ціна за 1 кВт/год електричної енергії за цим договором становить 1,82 грн, у т.ч. ПДВ 0,30333 грн. Загальна вартість цього Договору становить 206388 грн, у т.ч. ПДВ - 34398,00 грн.

Згідно п. 5.3. Договору зміна ціни за одиницю товару (електричної енергії) може відбуватися відповідно до умов ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" за умови письмового звернення постачальника до споживача та надання постачальником необхідних підтверджуючих документів щодо кожного коливання ціни електроенергії на ринку шляхом підписання додаткової угоди до даного Договору.

Зміна ціни 1 кВт електроенергії в бік збільшення не більше, ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни електричної енергії на ринку, може відбутись тільки відносно її фактичної вартості, не враховуючи при цьому тариф постачальника і тариф на передачу.

У подальшому додатковою угодою № 1 від 13.01.2021 внесено зміни до Договору та збільшено ціну за 1 кВт/год до 1,85956 грн з ПДВ.

Додатковою угодою №2 від 04.02.2021 внесено зміни до Договору та збільшено ціну за 1 кВт/год до 2,00243 грн з ПДВ.

Додатковою угодою №3 від 03.03.2021 внесено зміни до Договору та збільшено ціну за 1 кВт/год до 2,16104 грн з ПДВ.

Додатковою угодою №4 від 25.08.2021 внесено зміни до Договору та збільшено ціну за 1 кВт/год до 2,3355 грн з ПДВ.

Підставою укладання Додаткової угоди №1 від 13.01.2021 став лист ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" від 12.01.2021 №01-14/97 про те, що відбулось коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим змінилась ціна за електричну енергію у договорі.

На підтвердження зазначеного ТОВ "Миколаївська електропостачальна компанія" надано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 28.12.2020 №1728/20, згідно з якою середньозважена ціна на ринку купівлі-продажу електричної енергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) за 20 днів грудня (01.12-20.12) 2020 року у порівнянні з листопадом (01.11-30.11) 2020 року зросла на 4,50%.

Додатковою угодою № 2 від 04.02.2021 внесено зміни до Договору та збільшено ціну електричної енергії до 2,00243 грн з ПДВ, або на 7,68% у порівнянні з ціною, визначеною Договором №53/4 в редакції додаткової угоди від 13.01.2021 №1.

В якості обґрунтування підвищення ціни Постачальником надана цінова довідка Харківської РТПП від 21.01.2021 № 142/21, згідно з якою середньозважена ціна на ринку купівлі-продажу електричної енергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) за 20 днів січня (01.01-20.01) 2021 року у порівнянні з 10 днями січня (01.01 - 10.01) 2021 року зросла на 19,14%.

Додатковою угодою № 3 від 03.03.2021 внесено зміни до Договору та збільшено ціну електричної енергії до 2,16104 грн з ПДВ, або на 7,92% у порівнянні з ціною, визначеною Договором №53/4 в редакції додаткової угоди від 04.02.2021 №2.

В якості обґрунтування підвищення ціни постачальником надана цінова довідка Харківської РТПП від 12.02.2021 № 343/21, згідно з якою середньозважена ціна на ринку купівлі-продажу електричної енергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) за 1 декаду лютого (01.02-10.02) 2021 року у порівнянні з січнем (01.01-01.02) 2021 року зросла на 16,15%.

Додатковою угодою № 4 від 25.08.2021 внесено зміни до Договору та збільшено ціну електричної енергії до 2,3355 грн з ПДВ, або на 8,07% у порівнянні з ціною, визначеною Договором №53/4 в редакції додаткової угоди від 03.03.2021 №3.

В якості обґрунтування підвищення ціни постачальником надана цінова довідка Харківської РТПП від 11.08.2021 № 1862/21, згідно з якою середньозважена ціна на ринку купівлі-продажу електричної енергії на майданчику РДН (ринок "на добу наперед") у торговій зоні ОЕС України (об`єднаної енергетичної системи України) за липень (01.07-01.08) 2021 року у порівнянні з червнем (01.06-01.07) 2021 року зросла на 29,48%.

Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю, сформованого та оприлюдненого 07.09.2021 в електронній системі, сума оплати за Договором № 41СВ547-86-21 складає 266 941,01 грн, в т.ч. ПДВ (20%) - 44 490,17 грн. Причини розірвання договору - ініціатива Постачальника.

Додатковою угодою №5 від 10.09.2021 Договір про постачання електричної енергії споживачу №53/4 від 21.12.2020 в частині постачання електричної енергії розірвано з 01.09.2021.

10.09.2021 на веб-порталі "Prozzoro" Єланецьким ПАЛ оприлюднено звіт про виконання договору №53/4 від 21.12.2020 на суму 128735,51 грн.

Під час виконання договору, з урахуванням змін, внесених до нього додатковими угодами, у період з 01.01.2021 по 31.08.2021 за Договором №53/4 прийнято від постачальника електричної енергії в обсязі 61462,00 кВт/год на загальну суму 128735,51 грн з ПДВ. (а.с.78-90).

Єланецький професійний аграрний ліцей здійснив розрахунки за електричну енергію, на підтвердження чого до матеріалів справи додано платіжні доручення: № 120 від 15.02.2021 на суму 14846,68 грн; № 198 від 10.03.2021 на суму 27217,00 грн; № 310 від 02.04.2021 на суму 26799,10 грн; №431 від 05.05.2021 на суму 14494,10 грн, № 548 від 01.06.2021 на суму 12597,72 грн; № 620 від 22.06.2021 на суму 4898,10 грн; № 657 від 02.07.2021 на суму 14537,34 грн; №745 від 25.05.2021 на суму 6967,21 грн; № 823 від 02.09.2021 на суму 6378,26 грн (т.1, а.с. 106-114).

Прокурор також посилається на те, що у межах кримінального провадження № 0000051, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 29.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, залучено спеціалістів Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області.

Спеціалістами Держаудитслужби за результатами участі у кримінальному провадженні підтверджено, що підвищення ціни додатковими угодами від 13.01.2021 № 1, від 04.02.2021 № 2, від 03.03.2021 № 3, від 25.08.2021 №4 до Договору № 53/4, проведене з порушенням чинного законодавства.

З урахуванням вищезазначеного, фактична вартість електричної енергії, отриманої Єланецьким ПАЛ згідно договору №53/4 становить 110472,41 грн, що на 18263,10 грн менше суми коштів, перерахованих Єланецьким професійним аграрним ліцеєм на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" згідно платіжних доручень.

За результатами опрацювання вказаних документів прокурором визначено, що сума переплати на підставі додаткових угод становить 18263,10 грн.

При цьому, прокурор наголошує, що при укладенні вищевказаних додаткових угод до договору №53/4 від 20.12.2020 постачання електричної енергії споживачу порушено вимоги Закону України "Про публічні закупівлі" та його умови.

Таким чином, предметом даного позову (з урахуванням залишення частини позовних вимог без розгляду ухвалою суду від 06.09.2023) виступають немайнові вимоги прокурора в інтересах держави до єдиного Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" щодо визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії, укладеного між Єланецьким професійним аграрним ліцеєм, як споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія".

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні даного спору судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами ч. 2 ст. 16 ЦК України та ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 ЦК України).

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Зі змісту позову вбачається, що оспорювані додаткові угоди № 1 від 13.01.2021, № 2 від 04.02.2021, № 3 від 03.03.2021, №4 від 25.08.2021 до Договору № 53/4 від 20.12.2020 на постачання електричної енергії споживачу, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", як постачальником, який є відповідачем у даній справі, та Єланецьким професійним аграрним ліцеєм, як покупцем.

Суд враховує, що приписами ч. 1, 3, 4 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За змістом ч. 1, 2 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

При цьому, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 у справах №570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц).

Однак за власною ініціативою суд не може залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (наведену правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №910/7122/17).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у процесі": сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 (провадження №14-208цс18, пункт 70), від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 4-376цс18, пункт 66), від 07.07.2020 у справі №712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09.02.2021 у справі №635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2).

Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (див. пункт 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).

У пунктах 57, 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №125/2157/19 викладені правові висновки про те, що: 1) вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав; 2) якщо під час розгляду позовних вимог про визнання правочину недійсним суд встановить, що позов пред`явлено не до всіх учасників цього правочину, тобто встановить неналежний суб`єктний склад учасників справи, суд відмовляє в задоволенні позову із зазначеної підстави або за клопотанням сторони спору здійснює заміну відповідача на належного або залучає співвідповідача.

Схожі за змістом висновки (щодо необхідності визначення усіх сторін оспорюваного правочину як належних відповідачів при вирішенні спору за позовом заінтересованої особи, яка не є стороною такого правочину) викладено в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.07.2020 в справі №670/23/18, від 18.11.2020 у справі №318/1345/17, від 14.04.2021 у справі №552/3469/18, від 01.07.2021 у справі № 542/546/19-ц та в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 917/2041/20, від 26.09.2023 у справі № 910/2392/22 зі спорів, що виникли з подібних процесуальних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що Єланецький професійний аграрний ліцей фактично втратив процесуальний статус позивача у справі (сторони у справі) у зв`язку із залишенням Господарським судом Миколаївської області ухвалою від 06.09.2023 позову Керівника Вознесенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Єланецького професійного аграрного ліцею у справі № 915/837/23 без розгляду, з мотивів відсутності підстав для представництва інтересів держави в особі Єланецького професійного аграрного ліцею, оскільки останній не є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження із захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

З таким висновком суду прокурор погодився, оскільки не оскаржував його в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, суд зазначає, що наразі Єланецький професійний аграрний ліцей (споживач за договором про постачання електричної енергії споживачу та укладених до нього спірних додаткових угод) не стороною у справі № 915/837/23, тому фактично прокурором у цій справі пред`явлено позов в інтересах Південного офісу Держаудитслужби в особі його Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області до однієї із сторін спірних правочинів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія".

Враховуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду (щодо необхідності визначення усіх сторін оспорюваного правочину як належних відповідачів при вирішенні спору за позовом заінтересованої особи, яка не є стороною такого правочину), господарський суд зазначає, що у цій справі за позовом заінтересованої особи, яка не є стороною оспорюваних додаткових угод, про визнання останніх недійсними, як відповідачі мають залучатись всі сторони цих правочинів, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваних додаткових угод, а не одна із них.

Суд вважає, що визначення позивачем у справі складу сторін (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи, як співвідповідача, за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті, є підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін.

Отже, у цій справі позовні вимоги пред`явлені до неналежного суб`єктного складу відповідачів, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову про визнання оспорюваних угод недійсними.

Зазначені вище мотиви відмови в задоволенні позову про визнання недійсними додаткових угод (з підстав неналежного складу відповідачів у справі) виключають необхідність надавати господарським судом оцінку іншим аргументам учасників справи, які стосуються передусім з`ясування обставин порушення вимог законодавства про закупівлі при укладенні спірних правочинів, адже дослідженню вказаних обставин має передувати встановлення належного суб`єктного складу учасників спірних правовідносин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" рішення ЄСПЛ від 10.02.2010)

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову в повному обсязі, судовий збір за подання позову підлягає покладенню на позивача (прокурора).

Керуючись ст. 53, 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити

2.Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

3.Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

особа, яка звернулась до суду в інтересах держави: Керівник Вознесенської окружної прокуратури (56500, Миколаївська обл., м. Вознесенськ, пров. Костенка, буд. 2; адреса електронної пошти: )

в інтересах держави в особі:

1) Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 40477150)

від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 42-а; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 41168670)

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1; адреса електронної пошти: ; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Єланецький професійний аграрний ліцей (55501, Миколаївська обл., смт Єланець, вул. Аграрна, буд. 1; ).

Повний текст судового рішення складено та підписано судом 31.03.2025.

Суддя В.О.Ржепецький