ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/4275/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024, суддя суду першої інстанції Петров В.С., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 23.12.2024

по справі №916/4275/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт»

до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Великолепетиський елеватор»

про стягнення заборгованості в загальній сумі 294 618,49 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Великолепетиський елеватор» про стягнення заборгованості в загальній сумі 294 618,49 грн.

Позовні вимоги неналежним виконанням умов договору № 58 від 09.07.2021 та додаткової угоди № 1 від 26.07.2021 в частині оплати робіт, виконаних по черзі №4 та прострочення виконання зобов`язання робіт по чергах №1-3.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 вирішено:

« 1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Великолепетиський елеватор» про стягнення заборгованості в загальній сумі 294618,49 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Великолепетиський елеватор» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» суму боргу за несвоєчасну оплату за договором № 58 від 09.07.2021 р. та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 р. по чергам № 1, № 2 та № 3 всього в розмірі 25834,14 грн., яка складається із: інфляційного збільшення в розмірі 14647,99 грн, 3% річних у розмірі 11186,15 грн.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Великолепетиський елеватор» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» суму боргу за несвоєчасну оплату за договором № 58 від 09.07.2021 р. та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 р. по черзі № 4 всього в розмірі 268763,75 грн., яка складається із: основної суми боргу у розмірі 167036,68 грн, інфляційного збільшення в сумі 71446,32 грн, 3% річних у розмірі 15050,67 грн, пені в сумі 15230,08 грн.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Великолепетиський елеватор» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» судовий збір у розмірі 3 535,18 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 998,25 грн.

5. В задоволенні решти частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» в особі філії Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Великолепетиський елеватор» відмовити.»

Стягуючи основний борг по черзі №4, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт розроблення проектно-кошторисної документації по робочому проекту по договору від 09.07.2021 р. № 58 по черзі № 4 є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити вказані роботи відповідно до умов договору та чинного законодавства, однак відповідачем не були в повному обсязі сплачені виконані позивачем роботи.

Суд першої інстанції вказав, що у зв`язку з прострочення виконанням зобов`язання з оплати робіт по черзі №4, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційне збільшення в сумі 71 446,32 грн, 3% річних у розмірі 15 050,67 грн та пеня в сумі 15 230,08 грн.

Крім того, суд першої інстанції вказав, що за невиконання зобов`язань з оплати заборгованості по чергам № 1, № 2, № 3 підлягають стягненню інфляційне збільшення в розмірі 14 647,99 грн та 3% річних у розмірі 11 186,15 грн.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24.

Апелянт зазначає, що в порушення вимог п.п. 5.1.7. Договору Позивач не виконав своє зобов`язання щодо погодження готової проектно-кошторисної документації із архітектурно-будівною радою та органами (організаціями), які беруть участь в експертизі проектно-кошторисної документації.

Апелянт вказує, що наявні у матеріалах справи акт приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт за формою та змістом не відповідають умовам Договору, не підтверджують виконання робіт та не є підставою для проведення розрахунків за Договором.

Крім того, апелянт вказує, що у нього не виникало зобов`язання щодо проведення остаточного розрахунку за Договором.

Відповідач також вказує, що наданий позивачем акт №4 від 15.09.2021 складений на суму 228 690,00 грн. При цьому, сторони пунктом 2.1. Договору погодили, що вартість робіт 4 черги становить 205 511,05 грн. без ПДВ. Отже, складання акту №4 на суму, яка перевищує погоджену сторонами у Договорі, свідчить про порушення сторонами умов Договору і нікчемність такого акту виконаних робіт.

На думку апелянта, судом першої інстанції проігноровано твердження відповідача про те, що станом на дату підписання акту приймання-передачі виконаних робіт № 4 від 15.09.2021 проектно-кошторисна документація не була погоджена в органах ДСНС, про що свідчить копія листа ГУ ДСНС України у Херсонській області від 23.09.2021 № 6604-4950/04-2 та додатку до нього, з яких вбачається, що 23.09.2021 (тобто вже після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт 4 черги) органи ДСНС відмовили у погодженні розробленого Позивачем проекту у зв`язку з тим, що у ньому були виявлені порушення вимог нормативних актів з питань пожежної безпеки.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 у справі №916/4275/24 в частині задоволення позову про стягнення з АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь ТОВ «Ахатконсалт» суму боргу за несвоєчасну оплату за договором №58 від 09.07.2021 та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 по черзі № 4, всього в розмірі 268 763,75 грн, яка складається із: основної суми боргу у розмірі 167 036,68 грн, інфляційного збільшення в сумі 71 446,32 грн, 3% річних у розмірі 15 050,67 грн, пені в сумі 15 230,08 грн та відмовити у задоволенні позову в цій частині у повному обсязі.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24.

Позивач вказав, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків про те, що відповідач під час прийняття виконаних позивачем робіт повинен був перевірити відповідність виконаних робіт умовам договору та у випадку виявлення відступів позивачем від умов договору або інших недоліків відповідач був зобов`язаний повідомити про такі недоліки позивача в день їх виявлення, чого відповідачем зроблено не було, позаяк матеріали справи іншого не містять. Відповідач мав право у випадку виявлення недоліків у виконаних позивачем роботах не приймати їх та затримати їх оплату до усунення Підрядником своїми силами і за свій рахунок виявлених недоліків, які обов`язково встановлюються в двосторонньому акті, підписаному обома сторонами. Водночас, в матеріалах справи не містяться докази встановлення відповідачем відповідних недоліків та підписання у зв`язку з цим двостороннього акту.

Позивач послався на те, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про виявлення відповідачем під час здачі-приймання виконаних позивачем робіт певних недоліків у таких роботах, повідомлення останнього про такі недоліки, складання двостороннього акту та направлення вмотивованої відмови від підписання актів здачі- приймання виконаних позивачем робіт. Натомість в матеріалах справи наявні підписані обома сторонами акти та довідки, засвідчені печатками товариств, при цьому в актах вказано, що сторони претензій одна до одної не мають, виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником.

Крім того, позивач зазначає, що матеріалами справи підтверджено прийняття зі сторони замовника робіт за договором, з боку замовника підписано акти та довідки без жодних зауважень, заперечень, не було складено жодних актів про недоліки виконаних робіт, після підписання актів та довідок жодного разу з боку замовника не надсилалось на адресу позивача претензій, зауважень щодо виконаних робіт за договором та вимог про усунення порушень, а навпаки, наведеними вище листами лише підтверджено належне виконання позивачем своїх обов`язків за договором, тому можна дійти до висновків, що заяви та позиція відповідача під час розгляду справи про якісь недоліки у виконаних позивачем роботах за договором, що «нібито свідчить про неможливість прийняття виконаних позивачем робіт», не відповідають попереднім заявам та діям відповідача і свідчить про недобросовісну поведінку відповідача.

На думку позивача, не заслуговують на уваги доводи апелянта про невідповідність акту та довідки встановленим формам, позаяк, вказані документи знову ж таки, підписані зі сторони замовника без жодних зауважень та заперечень, а також вказана в акті та довідці інформація та зміст свідчать про приналежність таких документів саме до договору № 58 від 09 липня 2021 року, при цьому, наявність будь - яких інших договорів між сторонами по справі відповідачем не підтверджено.

Керуючись викладеним вище, позивач просить відмовити повністю в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Одеської області від 16 грудня 2024 року по справі № 916/4275/24, а вказане судове рішення залишити без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/4275/24 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/4275/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/4275/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4275/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 24.02.2025.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 28.01.2025, якою відкрито апеляційне провадження у справі №916/4275/24, була отримана в електронному кабінеті позивачем 28.01.2025, відповідачем 28.01.2025, що підтверджується довідками секретаря судового засідання.

Тобто учасники справи були повідомлені належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційної скарги в письмовому провадженні без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом.

09 липня 2021 року між Акціонерним товариством Державна продовольчо-зернова корпорація України в особі філії Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України Великолепетиський елеватор (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ахатконсалт (виконавець) було укладено договір № 58 на виконання проектних робіт, відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується у встановлений цим договором термін за завданням замовника розробити і передати замовнику проектно-кошторисну документацію: робочий проект Встановлення пожежної сигналізації в приміщеннях філії АТ ДПЗКУ? Великолепетиський елеватор?, за адресою: смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157? до якого входить:

Черга 1: складські приміщення № 18, № 1, № 2, № 17, № 16.

Черга 2: складські приміщення № 3, № 4, № 5, № 6, № 20; приміщення майстерні, матеріального складу; виробничі приміщення; приміщення вагової, прохідної, клубу, адмін. будівлі.

Черга 3: складські приміщення № 7, № 19, № 15, № 14, № 13, № 12.

Черга 4: складські приміщення № 8, № 9, № 10, № 11; приміщення матеріального вкладу 2, пожежного та стаціонарного посту,

а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані Підрядником роботи.

В п. 1.2 договору визначено, що усі вимоги замовника до проектно-кошторисної документації, що розробляється відповідно до цього договору, містяться в завданні на проектування (додаток № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною).

Відповідно до п. 1.3 договору черги виконання робіт зазначено в календарному плані виконання робіт (додаток № 2 до цього договору, що є його невід`ємною частиною).

Положеннями п. 1.4 договору сторони погодили, що проектно-кошторисна документація, яка розробляється відповідно до цього договору, повинна відповідати вимогам законодавства України, державних стандартів, норм і правил, регіональних (місцевих) правил забудови, завдання на проектування та інших вихідних даних для проектування, а також іншим вимогам цього договору.

Під робочими днями в цьому договорі розуміються понеділок, вівторок, середа, четвер, п`ятниця (п. 1.5 договору).

Згідно з п. 2.1 договору вартість робіт становить:

черги 1 266750,00 грн. (двісті шістдесят шість тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) без ПДВ;

черги 2 291060,00 грн. (двісті дев`яносто одна тисяча шістдесят гривень 00 коп.) без ПДВ;

черги 3 277420,00 грн. (двісті сімдесят сім тисяч чотириста двадцять гривень 00 коп.) без ПДВ;

черги 4 205501,05 грн. (двісті п`ять тисяч п`ятсот одна гривня 00 коп.) без ПДВ.

Загальна вартість виконання робіт за цим договором становить 1 040 741,05 грн. (один мільйон сорок тисяч сімсот сорок одна гривня 05 копійок), без ПДВ.

Відповідно до п. 2.2 договору зміна загальної вартості виконання робіт можлива тільки за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору, що підписується уповноваженими представниками обох сторін.

Згідно з п. 3.1 договору розрахунки за договором здійснюються почергово, в наступному порядку:

1 черга - замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від суми вартості робіт першої черги протягом 7 (сім) банківських днів з моменту укладання договору, на підставі отриманого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості робіт першої черги замовник здійснює протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акта приймання-передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В першої черги;

2 черга - замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від суми вартості робіт другої черги протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акта приймання - передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В першої черги на підставі отриманого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості робіт другої черги замовник здійснює протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акта приймання - передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В другої черги;

3 черга - замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від суми вартості робіт третьої черги протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акта приймання - передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В другої черги на підставі отриманого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості робіт третьої черги замовник здійснює протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акта приймання - передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В третьої черги;

4 черга - замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від суми вартості робіт четвертої черги протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акта приймання - передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В третьої черги на підставі отриманого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості робіт четвертої черги Замовник здійснює протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акта приймання - передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В четвертої черги.

Пунктом 3.2 договору сторони передбачили, що оплата виконаних робіт проводиться замовником у безготівковій формі в національній валюті України (гривні) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Положеннями п. 3.4 договору сторони погодили, що у разі часткового виконання цього договору підрядник зобов`язаний передати, а замовник прийняти й оплатити частково виконані підрядником роботи, якщо вони виконані належним чином.

Замовник зобов`язаний, зокрема: оплатити виконані підрядником роботи відповідно до умов цього договору (п.п. 4.1.2 п. 4.1).

Відповідно до п. 4.2 договору замовник має право:

4.2.1 - вносити зміни в зміст завдання на проектування до моменту закінчення виконання робіт за цим договором (ці зміни є обов`язковими для виконання підрядником);

4.2.2 - у разі виконання підрядником робіт з відступом від вимог законодавства України, державних стандартів, норм і правил, регіональних (місцевих) правил забудови, завдання на проектування та інших вихідних даних для проектування, а також інших вимог цього договору складати акт про ці порушення. Цей акт складається за участю представника підрядника, і а якщо підрядник відмовляється брати участь в складанні вищезазначеного акта, замовник має право залучити для його складання представника (представників) іншого підприємства, установи, організації, в тому числі представника Торгово-промислової палати України. Складений таким чином акт про порушення у виконанні підрядником робіт має обов`язкову чинність для обох сторін і визнається підрядником як доказ неналежного виконання ним зобов`язань за цим договором. Зазначені в такому акті роботи підрядник зобов`язаний переробити у встановлені замовником терміни за свій рахунок;

4.2.3 - здійснювати контроль за ходом та якістю виконання робіт (без втручання в господарську діяльність підрядника); отримувати від підрядника всю необхідну інформацію для проведення цього контролю;

4.2.4 - у разі виявлення замовником порушень підрядником умов цього договору (у тому числі виконання робіт, не у відповідності до вимог законодавства України, державних стандартів, норм і правил, регіональних (місцевих) правил забудови, завдання на проектування та інших вихідних даних для проектування, а також іншими вимогами цього договору) видавати письмове розпорядження про їх усунення (це розпорядження є обов`язковим для виконання підрядником), а у разі потреби - письмове розпорядження про призупинення виконання робіт до усунення порушень умов цього договору (це розпорядження є обов`язковим для виконання підрядником), а також вживати передбачених законом і справжнім договором заходи для розірвання цього договору та відшкодування завданих замовнику збитків.

Згідно п. 5.1 договору підрядник зобов`язаний, зокрема: виконувати роботи відповідно до вимог законодавства України, державних стандартів, норм і правил, регіональних (місцевих) правил забудови, завдання на проектування та інших вихідних даних для проектування, а також іншими вимогами цього договору (п.п. 5.1.2); погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із Замовником і з уповноваженими органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими органами (організаціями), у тому числі з архітектурно-містобудівними радами, органами (організаціями), які беруть участь в експертизі проектно-кошторисної документації, організаціями-постачальниками комунальних послуг і послуг зв`язку тощо (п.п. 5.1.7); забезпечувати замовнику можливість контролю за ходом здійснення робіт; на письмову вимогу замовника надавати йому повну та достовірну інформацію про хід виконання підрядником цього договору протягом 5 робочих днів з моменту отримання усного або письмового запиту замовника (п.п. 5.1.10); усувати за свій рахунок недоліки виконаних роюіт (п.п. 5.1.11).

В п. 6.1 договору сторони визначили, що термін виконання робіт за цим договором становить: 31.12.2021р. Початок виконання робіт 7 (сім) днів після підписання договору (п.п. 6.1.1); закінчення виконання робіт і передача Замовнику проектно-кошторисної документації в повному обсязі за календарним планом виконання робіт (п.п. 6.1.2).

Умовами п. 6.2 договору передбачено, що терміни виконання робіт кожної черги (п. 1.3 цього договору) зазначаються в календарному плані виконання робіт (додаток № 2 до цього договору, що є його невід`ємною частиною).

Відповідно до п. 6.3 договору рішення про зміну термінів, передбачених п. 6.1 та п. 6.2 цього договору, оформляється сторонами у вигляді додаткової угоди до цього договору. Зазначена додаткова угода має бути підписана уповноваженими представниками сторін і з моменту підписання стає невід`ємною частиною цього договору.

Підрядник передає замовникові виконані роботи за актом здачі-приймання виконаних робіт, в якому зазначається обсяг і вартість виконаних робіт і перелік інформації, що передається замовнику проектно-кошторисної документації (п. 7.1 договору).

Згідно п. 7.2 договору у процесі здачі-приймання виконаних робіт сторони перевіряють відповідність виконаних робіт умовам цього договору.

Пунктом 7.3 договору сторони погодили, що протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту закінчення виконання робіт (як в цілому, так і за окремими чергами) підрядник надсилає замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт у двох примірниках, підписаний уповноваженою особою підрядника і скріплений печаткою підрядника. Разом із цим актом підрядник направляє замовнику оригінал розробленої проектно-кошторисної документації погодженої в органах ДСНС (проектна документація - чотири примірники на паперовому носії (аркуші формату А3 в палітурці) та один екземпляр в електронній формі на компакт-диску, кошторисна документація - один екземпляр на паперовому носії та один екземпляр в електронній формі на компакт-диску. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання всіх вищезазначених документів розглядає їх, і підписує акт здачі-приймання виконаних робіт, скріплює печаткою замовника та один примірник акта повертає підряднику або направляє підряднику вмотивовану відмову від підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 7.4 договору у разі виявлення замовником під час приймання виконаних робіт допущених підрядником відступів від умов цього договору або інших недоліків замовник зобов`язаний повідомити підрядника в день виявлення недоліків.

Положеннями п. 7.5 договору визначено, що якщо під час здачі-приймання виконаних робіт виявляються відступи від умов цього договору, недоліки якості виконаних робіт, які виникли з вини підрядника або субпідрядників, замовник має право не приймати виконані роботи, а також затримати оплату неякісно виконаних робіт до усунення підрядником своїми силами і за свій рахунок зазначених недоліків. Перелік недоліків, що підлягають усуненню, і терміни їх усунення встановлюються двостороннім актом, що підписується обома сторонами. Замовник також має право усунути зазначені недоліки за власний рахунок з правом відшкодування підрядником витрат замовника на це усунення або відповідного зменшення вартості виконання робіт. У разі виявлення у виконаних роботах істотних відступів від умов цього договору або інших істотних недоліків, які не можуть бути усунені, а також у разі, якщо недоліки не були усунуті в строки, узгоджені сторонами, замовник має право відмовитися від цього договору та вимагати відшкодування збитків.

Якщо після прийняття виконаних робіт замовник виявив допущені підрядником відступи від умов цього договору або інші недоліки, які не могли бути виявлені під час звичайного способу прийняття робіт (приховані недоліки), у тому числі навмисне приховані підрядником, замовник зобов`язаний повідомити про це підрядника в день виявлення цих недоліків (п. 7.6 договору).

Умовами п. 7.7 договору сторони погодили, що замовник має право відмовитися від прийняття виконаних робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання результатів цих робіт за їх цільовим призначенням і не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно до п. 8.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених даним договором, сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України та даним договором.

Згідно п. 8.4 договору у випадку порушення замовником строків оплати остаточного розрахунку, він сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості прострочених робіт за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У випадку невиконання своїх зобов`язань за цим договором підрядник повертає замовнику попередньо сплачені грошові кошти в обсязі невиконаних зобов`язань шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок замовника протягом 7 (семи) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги (п. 8.6 договору).

Пунктом 8.7 договору визначено, що сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від взятих на себе зобов`язань за даним договором.

Положеннями п. 8.8 договору передбачено, що сторони зобов`язуються докладати зусиль для вирішення спорів, пов`язаних з виконанням даного договору, у досудовому порядку, в тому числі шляхом проведення переговорів.

В п. 8.9 договору сторони погодили, що у випадку неможливості досягнення взаємної згоди мирним шляхом сторона звертається до господарського суду для вирішення справи по суті в порядку, встановленому діючим законодавством України.

Відповідно до п. 10.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021 року. Якщо хоча б однією зі сторін не виконано будь-яке зобов`язання за цим договором, термін дії цього договору продовжується до моменту належного виконання цього зобов`язання.

Згідно п. 10.3 договору з усіх питань, не врегульованих цим договором, сторони керуються чинним законодавством України.

Цей договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, що підтверджується додатковою угодою до цього договору, підписаною уповноваженими представниками обох сторін, а також у судовому порядку з ініціативи однієї зі сторін у випадках, передбачених законом і цим договором (п. 10.5 договору).

Як вбачається із матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю Ахатконсалт підготовлено завдання на проектування по робочому проекту Встановлення пожежної сигналізації в приміщеннях філії АТ ДПЗКУ Великолепетиський елеватор, за адресою: смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157, яке погоджено директором філії АТ ДПЗКУ Великолепетиський елеватор (а.с. 176-177, Т. 1).

Крім того, в матеріалах справи наявний додаток № 2 до договору № 58 від 09.07.2021 р. Календарний план виконання робіт (а.с. 178, Т. 1), а також Зведений кошторис № 1 на проєктні та вишукувальні роботи, за яким всього 1040741,05 грн. (а.с. 179, Т. 1).

При цьому сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 від 26.07.2021 р. до договору № 58 від 09.07.2021 р., у якій сторони у зв`язку із виконанням об`ємів фактично виконаних робіт пункт 3.1 розділу 3 виклали у наступній редакції: п. 3.1. Замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від суми вартості робіт кожної черги, протягом 7 (сім) банківських днів з моменту укладання договору на підставі отриманого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості робіт кожної черги замовник здійснює протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання Довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та Акта приймання - передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В кожної черги.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з неналежним виконанням АТ Державна продовольчо-зернова корпорація України в особі філії АТ Державна продовольчо-зернова корпорація України Великолепетиський елеватор взятого на себе грошового зобов`язання щодо оплати вартості виконаних позивачем робіт згідно вказаного договору № 58 на виконання проектних робіт від 09.07.2021 р., ТОВ Ахатконсалт у 2022 році звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення із АТ Державна продовольчо-зернова корпорація України в особі філії АТ Державна продовольчо-зернова корпорація України Великолепетиський елеватор суми заборгованості за виконані позивачем роботи за спірним договором № 58 від 09.07.2021 р. та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 р. по чергам № 1, № 2, № 3, № 4, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Так, справа № 923/22/22 розглядалась Господарським судом Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. за правилами загального позовного провадження.

Проте, Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації в Україні введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Верховний Суд розпорядженням від 18.03.2022 року № 11/0/9-22 в порядку ч. 7 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів змінив на Господарський суд Одеської області територіальну підсудність судових справ, які підсудні Господарському суду Херсонської області (враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану Господарський судом Херсонської області).

За актом приймання-передачі справ, евакуйованих до міста Одеси, справа № 923/22/22 була передана Господарському суду Одеської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023 року справа призначена для розгляду суддею Демешиним О.А.

27.06.2023 року суддя Демешин О.А. прийняв справу № 923/22/22 до свого провадження, ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначив дату та час підготовчого засідання.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.11.2023 по справі № 923/22/22, яке набрало законної сили 29.02.2024 року у зв`язку з залишенням його без змін Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.02.2024, стягнуто з Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України? в особі філії Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України? Великолепетиський елеватор? на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ахатконсалт 584661,00 грн. боргу, 53308,27 грн. пені, 32436,05 грн. 3% річних, 199423,16 грн. інфляційних втрат та 13047,42 грн. судового збору.

При цьому судом встановлено, що по вказаній справі № 923/22/22 позивачем при звернені до суду, в т.ч. були заявлені вимоги про стягнення основної суми боргу за спірним договором № 58 від 09.07.2021 р. та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 р. по черзі № 4, разом з пенею, 3% річних та інфляційними втратами на суму боргу по черзі № 4, однак такі вимоги за заявою позивача були залишені судом без розгляду. Таким чином, судове рішення по вимогам щодо стягнення заборгованості за 4 чергою господарським судом не ухвалювалося.

Як вбачається зі змісту вказаного судового рішення, на виконання умов зазначеного договору позивачем були виконані роботи розроблена проектно-кошторисна документація по робочому проекту по договору від 09.07.2021 р. № 58 по чергам № 1, № 2, № 3, відповідач частково оплатив вартість виконаних позивачем робіт, сплативши лише попередню оплату, з огляду на що суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу по чергам № 1, № 2, № 3 в розмірі 584661,00 грн. Також, крім суми основного боргу, суд встановив правомірність вимог про стягнення з АТ ДПЗКУ в особі філії АТ ДПЗКУ Великолепетиський елеватор на користь позивача пені за період прострочення з 25.09.2021 по 25.03.2022, 3% річних за період прострочення з 25.09.2021 по 31.07.2023, інфляційних втрат за період прострочення з 01.10.2021 по 31.05.2023.

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на однаковий суб`єктний склад сторін та встановлені судом обставини по справі №923/22/22 стосовно правовідносин між сторонами за договором від 09.07.2021 №58, на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України під час розгляду справи № 916/4275/24 не підлягають доведенню знов обставини, встановлені судовим рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 923/22/22, яке набрало законної сили, зокрема, щодо існування у АТ ДПЗКУ в особі філії АТ ДПЗКУ Великолепетиський елеватор заборгованості з основного боргу за договором № 58 від 09.07.2021 р. по чергам № 1, № 2, № 3 в розмірі 584661,00 грн.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У даному випадку, апелянт оскаржує та просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 у справі №916/4275/24 в частині задоволення позову про стягнення з АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь ТОВ «Ахатконсалт» суму боргу за несвоєчасну оплату за договором №58 від 09.07.2021 та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 по черзі № 4, всього в розмірі 268 763,75 грн, яка складається із: основної суми боргу у розмірі 167 036,68 грн, інфляційного збільшення в сумі 71 446,32 грн, 3% річних у розмірі 15 050,67 грн, пені в сумі 15 230,08 грн.

Таким чином, колегія суддів переглядає рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 у справі №916/4275/24 в частині задоволення позову про стягнення з АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь ТОВ «Ахатконсалт» суму боргу за несвоєчасну оплату за договором №58 від 09.07.2021 та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 по черзі № 4, всього в розмірі 268 763,75 грн, яка складається із: основної суми боргу у розмірі 167 036,68 грн, інфляційного збільшення в сумі 71 446,32 грн, 3% річних у розмірі 15 050,67 грн, пені в сумі 15 230,08 грн.

В іншій частині, зокрема щодо задоволення позову про стягнення з АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь ТОВ «Ахатконсалт» суми боргу за несвоєчасну оплату за договором № 58 від 09.07.2021 р. та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 р. по чергам № 1, № 2 та № 3 всього в розмірі 25834,14 грн., яка складається із: інфляційного збільшення в розмірі 14647,99 грн, 3% річних у розмірі 11186,15 грн, рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 у справі №916/4275/24 колегією суддів не переглядається.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 888 ЦК України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (ч. 1 ст. 889 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 26.07.2021 р. до договору № 58 від 09.07.2021 р.) замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від суми вартості робіт кожної черги протягом 7 (сім) банківських днів з моменту укладання договору на підставі отриманого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника. Остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості робіт кожної черги Замовник здійснює протягом 7 (сім) банківських днів з дати підписання Довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та Акта приймання - передачі виконаних робіт за формою № КБ-2В кожної черги.

Як вбачається із матеріалів справи, замовником філією АТ ДПЗКУ? Великолепетиський елеватор? на виконання положень договору № 58 від 09.07.2021 р. була здійснена попередня оплата в розмірі 30% від суми вартості робіт кожної черги, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, а саме: № 727 від 28.07.2021 р. на суму 87324,60 грн., № 732 від 28.07.2021 р. на суму 80025,00 грн., № 739 від 29.07.2021 р. на суму 83226,00 грн., № 784 від 05.08.2021 р. на суму 61653,32 грн. (Т. 1, а.с. 181-184).

Згідно з актом № 4 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 15.09.2021 р. за договором № 58 від 09.07.2021 року Філія Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України? Великолепетиський елеватор? прийняла документацію по об`єкту: Встановлення пожежної сигналізації в приміщеннях філії АТ ДПЗКУ? Великолепетиський елеватор?, за адресою: смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157?. Черга 4: складські приміщення № 8, № 9, № 10, № 11; приміщення матеріального вкладу 2, пожежного та стаціонарного посту?. Так, у вказаному акті сторонами погоджено вартість робіт за договором (етапом): 228690,00 грн.

Також в акті зазначено, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником; сторони претензій одна до одної не мають.

Окрім того, 15.09.2021 року між сторонами була складена та підписана довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, за якою вартість таких робіт становить 228690,00 грн. (авансова плата, що виключається з підсумку 61653,32 грн.).

Як вбачається із матеріалів справи, ТОВ Ахатконсалт зверталося до Філії АТ ДПЗКУ? Великолепетиський елеватор? із претензією від 15.10.2021 р. за вих. № 27, в якій товариство просило протягом п`яти банківських днів з моменту її отримання сплатити заборгованість за договором № 58 від 09.07.2021 р. у розмірі 728512,13 грн., що підтверджується копіями опису вкладення до цінного листа від 15.10.2021 р., накладної № 280 від 15.10.2021 р., фіскальних чеків від 15.10.2021 р. На вказану претензію Філією 21.10.2021 р. надано відповідь за вих. № 1027, в якій повідомлено, що остання не має статусу юридичної особи, самостійно не здійснює розрахунки з контрагентами по договірним зобов`язанням, а лише виключно за погодженням з центральним офісом АТ ДПЗКУ?, з огляду на що на адресу останньої 06.10.2021 р. були подані на погодження оплати заявки, а також перепрошено за затримку в остаточному розрахунку за отримані послуги.

Із листа Філії АТ ДПЗКУ? Великолепетиський елеватор? від 18.10.2021 р. вих. № 1019, адресованого АТ ДПЗКУ? (Т. 1, а.с. 200-201), вбачається, що філією повідомлено АТ ДПЗКУ? про отриману від позивача претензію про сплату заборгованості за договором № 58 від 09.07.2021 р. у розмірі 728512,13 грн., а також вказано, що проектно-кошторисна документація узгоджена з спеціалістом АТ ДПЗКУ? та вказаний договір був внесений Філією в програму 1С та погоджений керівниками профільних департаментів останнього згідно процедури погодження. Також філією зауважено, що у липні-серпні 2021 року нею було здійснено 30% передоплати згідно кожної черги, роботи TOB Ахатконсалт виконані 15 вересня 2021 року якісно та в повному обсязі відповідно до умов договору та на підставі підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт, Філією було погоджено бюджетом РГК на жовтень місяць 2021 року суму 728512,13 грн., необхідну для здійснення остаточного розрахунку, та 05.10.2021 р. внесено заявки в програму 1С на оплату кожної черги, водночас станом на 18.10.2021 р. оплату не погоджено з невідомих причин. На підставі викладеного, філія просила посприяти у вирішенні питання щодо проведення остаточного розрахунку з ТОВ Ахатконсалт для недопущення філії як недобросовісного та не надійного контрагента на ринку України та виключення підстав для звернення ТОВ Ахатконсалт до суду.

Відповідно до статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт розроблення проектно-кошторисної документації по робочому проекту по договору від 09.07.2021 № 58 по черзі № 4 є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити вказані роботи відповідно до умов договору та чинного законодавства.

В свою чергу, як було встановлено колегією суддів та визнається відповідачем, останнім не були в повному обсязі сплачені виконані позивачем роботи за спірним договором № 58 від 09.07.2021 р. та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 р. по черзі № 4, у зв`язку з чим суд вірно вказав про існування у відповідача заборгованості по вказаним роботам у розмірі 167036,68 грн.

Щодо посилань апелянта про нездійснення оплати за договором у зв`язку із порушенням позивачем пунктів 7.3 та 5.1.7 договору, а саме того, що на момент підписання спірного акту здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт №4, та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат до вказаного акту, розроблена товариством проектно-кошторисна документація не відповідала вимогам нормативних актів з питань пожежної безпеки та не була погоджена із органами (організаціями), які беруть участь у експертизі проектно-кошторисної документації, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 7.2 договору у процесі здачі-приймання виконаних робіт сторони перевіряють відповідність виконаних робіт умовам цього договору. При цьому умовами пункту 7.4 спірного договору сторони чітко передбачили, що у разі виявлення замовником під час приймання виконаних робіт, допущених Підрядником відступів від умов цього договору або інших недоліків, Замовник зобов`язаний повідомити Підрядника в день виявлення недоліків. Таким чином, господарський суд зауважує, що відповідач під час прийняття виконаних позивачем робіт повинен був перевірити відповідність виконаних робіт умовам договору № 58 та у випадку виявлення відступів позивачем від умов договору або інших недоліків відповідач був зобов`язаний повідомити про такі недоліки позивача в день їх виявлення, чого відповідачем зроблено не було, позаяк матеріали справи іншого не містять.

Між тим, положеннями п. 7.5 договору сторони визначили, що якщо під час здачі-приймання виконаних робіт виявляються відступи від умов цього договору, недоліки якості виконаних робіт, які виникли з вини Підрядника або субпідрядників, Замовник має право не приймати виконані роботи, а також затримати оплату неякісно виконаних робіт до усунення Підрядником своїми силами і за свій рахунок зазначених недоліків. Перелік недоліків, що підлягають усуненню, і терміни їх усунення встановлюються двостороннім актом, що підписується обома Сторонами.

З огляду на вказану умову договору, погоджену обома сторонами, відповідач мав право у випадку виявлення недоліків у виконаних позивачем роботах не приймати їх та затримати їх оплату до усунення Підрядником своїми силами і за свій рахунок виявлених недоліків, які обов`язково встановлюються в двосторонньому акті, підписаному обома сторонами. Водночас, в матеріалах справи не містяться докази встановлення відповідачем відповідних недоліків та підписання у зв`язку з цим двостороннього акту.

Крім того, в пункті 7.3 договору сторони погодили, зокрема, що замовник протягом 5 робочих днів з моменту отримання всіх вищезазначених документів розглядає їх і підписує акт здачі-приймання виконаних робіт, скріплює печаткою замовника та один примірник акта повертає підряднику або направляє підряднику вмотивовану відмову від підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

В той же час, матеріали даної справи не містять жодного доказу, який би свідчив про виявлення відповідачем під час здачі-приймання виконаних позивачем робіт певних недоліків у таких роботах, повідомлення останнього про такі недоліки, складання двостороннього акту та направлення вмотивованої відмови від підписання актів здачі-приймання виконаних позивачем робіт. Натомість в матеріалах справи наявний підписаний обома сторонами акт та довідка, засвідчені печатками товариств, при цьому в акті вказано, що сторони претензій одна до одної не мають, виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником.

Колегія суддів не приймає до уваги твердження відповідача про те, що акт здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт № 4 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат до вказаних актів не відповідають за формою та змістом умовам договору, а також те, що ціна в акті № 4 відрізняється від ціни, погодженої сторонами в договорі, оскільки такий акт та довідка погоджені та підписані самим відповідачем. При чому оригінал акту та довідки були оглянуті судом першої інстанції у судовому засіданні 05.12.2024. Тобто, вказані невідповідності не спростовують факту прийняття відповідачем робіт, передбачених договором № 58 від 09.07.2021, і вартості цих робіт.

Таким чином, несплатою позивачу вказаної суми заборгованості за виконані роботи згідно договору № 58 відповідач порушив умови вказаного договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості в розмірі 167 036,68 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення нарахованої пені по черзі № 4 за період з 25.09.2021 по 25.03.2022 в розмірі 15 230,08 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несплата відповідачем вартості виконаних робіт) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тобто, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов`язання, або якщо він не виконав зобов`язання в межах встановленого в договорі чи законі строку.

Відповідач мав здійснити оплату за виконані позивачем роботи впродовж 7-ми банківських днів з дати підписання довідки про вартість виконаних робіт та акта приймання - передачі виконаних робіт кожної черги (15.09.2021), тобто не пізніше 24.09.2021, але не здійснив оплати, відповідно відповідачем було допущено прострочення виконання зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за спірним договором № 58, починаючи з 25.09.2021.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 8.4 договору № 58 передбачено, що у випадку порушення замовником строків оплати остаточного розрахунку, він сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості прострочених робіт за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

При цьому, як передбачає частина 1 ст. 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За приписами ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Таким чином, з огляду на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за спірним договором щодо здійснення оплати за виконання робіт четвертої черги позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 25.09.2021 по 25.03.2022 на суму заборгованості по 4 черзі в розмірі 167 036,68 грн.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, колегією суддів встановлено, що вказаний розрахунок за обраний позивачем період прострочення не суперечать чинному законодавству та є обгрунтованим і арифметично вірними.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 15 230,08 грн. При цьому здійснений позивачем розрахунки суми пені за несвоєчасну оплату вартості виконаних робіт відповідачем не оспорено.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 15060,76 грн. та інфляційних втрат в сумі 71 446,32 грн. за невиконання зобов`язань з оплати заборгованості по черзі № 4, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому застосування положень частини другої ст. 625 ЦК України не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем підрядних робіт четвертої черги за спірним договором, суд вважає правомірним нарахування відповідачу 3% річних на існуючу суму боргу в розмірі 167 036,68 грн за період з 25.09.2021 по 25.09.2024. Однак, наведений позивачем розрахунок є помилковим, оскільки позивачем не враховано, що у 2024 році 366 днів, а не 365 днів.

У даному випадку, колегія суддів погоджується з веденим у рішенні суду першої інстанції розрахунком відсотків річних на існуючу суму боргу в розмірі 167 036,68 грн за період з 25.09.2021 по 25.09.2024, та вважає, що загальний розмір 3% річних черзі № 4, що підлягають стягненню із АТ «ПЗКУ» в особі філії АТ «ДПЗКУ» «Великолепетиський елеватор» на користь позивача складає 15 050,67 грн, а не 15 060,76 грн, як заявлено позивачем.

Індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань № 14 від 17.12.2013 р. зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на наявність прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати виконаних позивачем підрядних робіт четвертої черги за спірним договором, позивачем цілком правомірно нараховано інфляційні втрати на існуючі суми боргу в розмірі 167 036,68 грн за період з 25.09.2021 по 25.09.2024.

В той же час, колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції про те, що наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат у сумі 71 446,32 грн, адже як вірно встановив суду першої інстанції, сукупний індекс інфляції за період з 25.09.2021 року по 25.09.2024 становить 1,44914428. Тому розмір інфляційних збитків складатиме 75023,57 грн. (167036,68 грн. (сума боргу) х 1,44914428 (сукупний індекс інфляції) - 167036,68 грн.), а не 71446,32 грн. як вказано позивачем.

В той же час, на підставі ч. 2 ст. 237 ГПК України суд позбавлений можливості виходити за межі позовних вимог, тому суд першої інстанції вірно вказав, що з відповідача підлягає стягненню сума інфляційних втрат, яка заявлена позивачем в розмірі 71 446,32 грн.

Крім того, відповідачем у поданому відзиві від 16.10.2024 за вх. № 37756/24 заявлено клопотання про зменшення розміру пені та 3% річних, в якому відповідач просив суд зменшити розмір пені та 3% річних до 1 000,00 грн. В обґрунтування свого клопотання відповідач вказав, що є підприємством державного сектору економіки, яке критично важливе для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Також відповідач вказує, що внаслідок військової агресії російської федерації проти України зазнали руйнування або опинилися на тимчасово окупованій території 14 філій відповідача, що призвело до заподіяння значних збитків відповідачу та до погіршення його фінансового стану.

За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

В даній нормі під іншими учасниками господарських відносин слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами. Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Норми матеріального права, а саме ст. 233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України встановлює, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому неустойка, виходячи з приписів ст.ст. 546, 549 ЦК України та ст. 230 ГК України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку.

Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Правовий аналіз названих статей ЦК і ГК свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. В чинному законодавстві України відсутній перелік таких виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Судом при цьому враховуються фактичні обставини справи та надається оцінка наявним доказам, якими заявник обґрунтовує свої заперечення.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що враховуючи розмір несвоєчасного виконання відповідачем свого зобов`язання та розмір пені, 3% річних, обставини, на які посилався відповідач як на підставу зменшення пені та 3% річних та які відповідач згідно ст. 74 ГПК України не довів, що вони є винятковими, відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання, адже відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та вірогідних доказів на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру пені та 3% річних наслідкам порушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь ТОВ «Ахатконсалт» суму боргу за несвоєчасну оплату за договором №58 від 09.07.2021 та додатковою угодою № 1 від 26.07.2021 по черзі № 4, всього в розмірі 268 763,75 грн, яка складається із: основної суми боргу у розмірі 167 036,68 грн, інфляційного збільшення в сумі 71 446,32 грн, 3% річних у розмірі 15 050,67 грн, пені в сумі 15 230,08 грн.

Щодо заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 49 500,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

11.12.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ «Ахатконсалт» про відшкодування судових витрат (вх. № 44327/24), в якій позивач на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України до закінчення судових дебатів по справі подає цю заяву та просить суд, в разі задоволення позову, відшкодувати на користь позивача з відповідача усі понесені позивачем судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору в розмірі 4419,28 грн. та суми витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 49500,00 грн., всього в розмірі 53919,28 грн.

13.12.2024 року від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до господарського суду надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 44769/24), в якому відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката у даній справі до 5000,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В ч. 4-7 ст. 129 ГПК України передбачено інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Так, позивачем до позовної заяви додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у якому позивач попередньо вказав, що він поніс та планує понести судові витрати у зв`язку із розглядом справи в місцевому суді: судовий збір в сумі 4 419,28 грн. та витрати на правничу допомогу орієнтовно в розмірі 27 000,00 грн.

На підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано до Господарського суду Одеської області:

1) копію договору про надання правничої допомоги від 03.01.2024;

2) копію додаткової угоди № 1 від 02.09.2024 до договору про надання правничої допомоги від 03.01.2024;

3) копію акту № 1 від 25.09.2024 приймання передачі наданої адвокатської правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 03.01.2024 та додаткової угоди № 1 від 02.09.2024;

4) копію акту № 2 від 10.12.2024 приймання передачі наданої адвокатської правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 03.01.2024 року та додаткової угоди № 1 від 02.09.2024;

5) ордеру від 25.09.2024;

6) копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ХС № 000202 від 10.01.2019.

Як вбачається зі змісту договору про надання правничої допомоги від 03.01.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Ахатконсалт (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Лексар (адвокатське об`єднання), відповідно до умов п. 1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати адвокатську правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору адвокатське об`єднання надає наступну правничу допомогу клієнту:

- представляє інтереси клієнта з будь-яких без виключення питань з усіма абсолютно без виключення правами в будь-яких підприємствах, установах, організаціях незалежно від підпорядкування та форм власності включаючи, але не виключно, в органах нотаріату, національної поліції, прокуратури, державної податкової служби, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, усіх їх територіальних, структурних підрозділах, філій, відомствах, в органах виконавчої служби та будь-яких інших правоохоронних органах з питань, що стосуються клієнта;

- від імені клієнта бере участь у будь-яких засіданнях, переговорах, розглядає, подає, підписує та отримує заяви, листи, довідки, скарги, заперечення та інші документи;

- представляє інтереси клієнта в судах загальної юрисдикції, адміністративних, господарських і третейських судах, в апеляційній та касаційній інстанціях перелічених судів (в Верховному Суді), під час ведення будь-яких без виключення справ, стороною (позивачем, відповідачем), третьою, заінтересованою особою або боржником в яких виступає клієнт, або особою яка притягується до адміністративної відповідальності, з усіма абсолютно без виключення правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України і Цивільним процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема, але не виключно, правом підпису і подання: позовів, відзиву, передачі справ у вказані суди, підписання процесуальних документів (в т. ч., але не виключно, позовних заяв, доповнень і уточнень до позовних заяв, заяв про зміну предмета, підстав позову, відзиву, пояснень третьої особи, будь-яких клопотань та заяв (в тому числі, але не виключно, про забезпечення позову), апеляційних і касаційних скарг, заяв про перегляд заочного рішення суду та інших будь-яких заяв, клопотань, скарг), ознайомлюватися з матеріалами справ, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання і відводи, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового розгляду, заперечувати проти доводів і клопотань інших учасників судового процесу, змінювати підставу та предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, оскаржувати рішення, ухвали, постанови суду в апеляційному та касаційному порядку, подавати заяви про перегляд рішення, отримувати наказ господарського суду про стягнення грошових сум, подавати виконавчі документи до 1 стягнення, укладати і підписувати мирові угоди і відмовлятись від позову, завіряти належним чином копії документів та ін.;

- представляє інтереси клієнта в взаємовідносинах з приватними виконавцями, державними виконавцями під час здійснення виконавчого провадження, стороною в якому є клієнт, з усіма правами наданими сторонам та учасникам виконавчого провадження Законом України Про виконавче провадження, в тому числі підписувати та подавати будь-які заяви, клопотання, документи з приводу виконавчого провадження;

- представляє інтереси клієнта в органах служби безпеки, прокуратури та національної поліції, в їх структурних підрозділах, під час здійснення кримінальних проваджень, стороною в яких є клієнт, з усіма без виключення правами, наданими сторонам та учасникам кримінального провадження Кримінальним процесуальним кодексом України.

В п. 2 договору передбачено, що конкретний вид, обсяг та умови, в тому числі вартість надання адвокатським об`єднанням правової допомоги клієнту може визначатися в додаткових угодах до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Пунктом 2.1 договору визначено, що правнича допомога надається безпосередньо адвокатським об`єднанням (його адвокатами) та/або із залученням інших адвокатів, юристів, на підставі наданих клієнтом матеріалів та інформації, що надходять до адвокатського об`єднання протягом дії цього договору, по телефону, факсу, електронній пошті або шляхом безпосередньої передачі документів та їх копій, засвідчених належним чином. При передачі відповідної інформації клієнт повинен максимально конкретно та повно викласти обставини справи, а також визначити для адвоката завдання, що має бути виконане останнім. Документи державних органів, опонента клієнта, інших осіб, які мають значення для вірного та своєчасного вирішення справи (ухвали, рішення, постанови, скарги, позовні заяви, листи, відзиви, заперечення, повістки, виклики і повідомлення тощо), передаються клієнтом негайно після їх отримання будь-яким з перелічених вище способів.

Відповідно до п. 3.1 договору за надану адвокатським об`єднанням правничу допомогу за цим договором клієнт зобов`язується сплатити гонорар у розмірах, що буде вказано у відповідних актах приймання-передачі наданої адвокатської правничої допомоги за кожен вид робіт за цим договором, які є невід`ємною частиною цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2027 року, а в частині розрахунків до їх повної сплати та виконання в цій частині усіх своїх зобов`язань за цим договором (п. 5.1 договору).

Як вбачається із матеріалів справи, 02 вересня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю Ахатконсалт (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Лексар (адвокатське об`єднання) укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 03.01.2024 р., згідно з п. 1 якої сторони відповідно до пункту 2 розділу 1 договору домовились, що адвокатським об`єднанням надається правова допомога у захисті прав та інтересів клієнта, яка включає в себе здійснення комплексу усіх необхідних без винятку юридично значимих та будь-яких інших дій під час вивчення, підготовки для передачі та передачі матеріалів до суду та подальшого юридичного супроводу судової справи в спорі між клієнтом та іншими суб`єктами, правильність яких буде визначена в подальшому на розсуд адвокатського об`єднання (в тому числі, але не виключно, Акціонерним товариством Державна продовольчо-зернова корпорація України з приводу стягнення заборгованості та усіх передбачених законодавством України штрафних санкцій, інфляційних, 3 % річних за договором № 58 на виконання проектних робіт від 09 липня 2021 року, укладеним між клієнтом та Акціонерним товариством Державна продовольчо-зернова корпорація України в особі директора філії акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України Великолепетиський елеватор Москаленка Володимира Миколайовича. Остаточний предмет, підстави позову, суб`єктний склад сторін, а також необхідні матеріали для подачі до суду, з метою ефективного захисту прав та інтересів клієнта, визначається на розсуд адвокатського об`єднання.

В п. 2 додаткової угоди № 1 від 02.09.2024 р. сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвокатського об`єднання за договором про надання правничої допомоги від 03.01.2024 року та цією додатковою угодою від 03.01.2024 року до нього, складається з наступного розрахунку:

- вартість надання послуг адвокатським об`єднанням пов`язаних під час вчинення усіх без виключення юридично значимих та будь-яких інших дій щодо вивчення, підготовки для передачі та передачі матеріалів до суду, в тому числі, але не виключно, складання усіх без винятку процесуальних та не процесуальних документів, їх формування, вивчення необхідних матеріалів, справ, норм законодавства, нормативно - правових актів, судової практики, зустрічі клієнта з адвокатським об`єднанням (не залежно від сторони ініціатора) вираховується у погодинному еквіваленті, де одна година має вартість 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок;

- вартість надання послуг адвокатським об`єднанням у вигляді участі у судових засіданнях в суді в будь-якому режимі під час розгляду справи на будь-якій стадії в будь-якій інстанції складає 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок за одне судове засідання незалежно від тривалості проведення судового засідання.

Згідно з п. 3 додаткової угоди № 1 від 02.09.2024 р. додаткові витрати, необхідність сплати яких виникає в процесі надання адвокатським об`єднанням на користь клієнта правової допомоги за договором та цією угодою, зокрема, але не виключно, щодо сплати судового збору, вартості проведення судових експертиз, вартості висновків фахівців та інші супутні витрати (поштові витрати, транспортні витрати тощо), сплачуються клієнтом окремо не на користь адвокатського об`єднання та вони не входять до вартості наданої правової допомоги, окрім як витрачання часу, необхідного для вчинення дій, пов`язаних з наведеною сплатою, якщо в цьому приймає участь адвокатське об`єднання і надає у зв`язку з цим відповідні послуги.

Відповідно до п. 4 додаткової угоди № 1 від 02.09.2024 р. за надану адвокатським об`єднанням правничу допомогу за договором та цією угодою клієнт зобов`язується сплатити гонорар з урахуванням визначених умов та змісту цією угоди у розмірах, що буде вказано у відповідних актах приймання-передачі наданої адвокатської правничої допомоги за кожен вид робіт, які є невід`ємною частиною договору та угоди. Клієнт здійснює оплату гонорару в повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок адвокатського об`єднання або в інший, не заборонений законом спосіб, протягом трьох банківських днів з дня підписання кожного з актів приймання передачі наданої адвокатської правничої допомоги.

25.09.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Ахатконсалт (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Лексар (адвокатське об`єднання) складено та підписано акт № 1 приймання передачі наданої адвокатської правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 03.01.2024 року та додаткової угоди № 1 від 02.09.2024 року, згідно з яким на виконання вказаного договору адвокатським об`єднанням виконано юридичну роботу та надано послуги з правової допомоги в наступному обсязі, виді та їх вартості, а саме:

- зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, консультація клієнта, узгодження правової позиції 1,30 год. на суму 3000,00 грн.;

- правовий аналіз наданих клієнтом документів 2,0 год. на суму 4000,00 грн.;

- пошук та аналіз актуальної судової практики, аналіз законодавства у спірних правовідносинах 1,0 год. на суму 2000,00 грн.;

- складання позовної заяви зі здійсненням розрахунків пред`явленої до стягнення суми заборгованості 7,0 год. на суму 14000,00 грн.;

- формування додатків до позовної заяви, підготовка копій позовної заяви та доданих до неї документів (додатків) відповідачу по справі та поштова йому відправка, передача матеріалів справи до суду 2,0 год. на суму 4000,00 грн.

Всього 30 год. 30 хв. на загальну суму 27000,00 грн.

Надалі, 10.12.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Ахатконсалт (клієнт) та Адвокатським об`єднанням Лексар (адвокатське об`єднання) складено та підписано акт № 2 приймання передачі наданої адвокатської правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 03.01.2024 року та додаткової угоди № 1 від 02.09.2024 року, згідно з яким на виконання вказаного договору адвокатським об`єднанням виконано юридичну роботу та надано послуги з правової допомоги в наступному обсязі, виді та їх вартості, а саме:

- аналіз відзиву та клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів від 16.10.2024 року, аналіз додаткових пояснень відповідача від 11.11.2024 року, складання процесуальних документів (заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду) 8,15 год. на суму 16500,00 грн.;

- участь у судових засіданнях 3 судові засідання на суму 6000,00 грн.

Всього 8 год. 15 хв. та три судові засідання на загальну суму 22500,00 грн.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Наразі обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

У постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19 вказано, що для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Разом з тим при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

В п. 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі N 922/445/19 зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У даному випадку відповідач та суд першої інстанції вірно вказали, що складність справи не є високою, спірний договір є стандартним договором підряду на проведення проектних робіт. Крім того, складення позовної заяви в даній справі, яка є подібною позовній заяві по справі № 923/22/22, не потребувало значної кількості дій адвоката та судової практики з огляду на подання цим самим адвокатом в інтересах позивача позову про стягнення заборгованості за черги № 1, № 2, № 3, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат за вказані черги.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що в акті № 2 від 10.12.2024 сторонами вказано, що на аналіз відзиву та клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів від 16.10.2024, аналіз додаткових пояснень відповідача від 11.11.2024 року, складання процесуальних документів (заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду) у адвоката зайняло 8 год. 15 хв. (на суму 16 500,00 грн.). Однак, визначений сторонами час 8 год. 15 хв. є істотно завищеним, оскільки за наслідком аналізу відзиву та клопотання відповідача про витребування оригіналів доказів від 16.10.2024, додаткових пояснень відповідача від 11.11.2024 року, представником позивача не складалися жодні процесуальні документи, як то відповідь на відзив, заперечення на клопотання, пояснення тощо.

В свою чергу, в акті № 1 зазначені послуги із формування додатків до позовної заяви, підготовка копій позовної заяви та доданих до неї документів (додатків) відповідачу по справі та поштова йому відправка, передача матеріалів справи до суду.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність установлено: представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 закону №5076-VI).

Положення ч. 1 ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачають, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що послуги з підготовки копій позовної заяви та доданих до неї документів (додатків) відповідачу по справі та поштова йому відправка, передача матеріалів справи до суду не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст.ст. 1, 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідний висновок щодо видів правничої допомоги наведено в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.11.2019 р. у справі № 9901/264/19.

Відтак, витрати на здійснення вказаних послуг не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, копія позовної заяви з додатками не направлялася позивачем відповідачу засобами поштового зв`язку, як вказує позивач в акті № 1, оскільки позов із додатками був направлений представником позивача до електронного кабінету відповідача, про що свідчить квитанція № 1756675 від 25.09.2024 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с. 23, Т. 1).

За таких обставин, враховуючи подане відповідачем клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, їх співмірності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню із АТ «ДПЗКУ» в особі філії АТ «ДПЗКУ» «Великолепетиський елеватор» на користь ТОВ «Ахатконсалт», до 25 000,00 грн.

Таким чином, з врахуванням положень ч. 4 ст. 129 ГПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, господарський суд вірно вказав, що судові витрати по сплаті витрат на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам та складають 24998,25 грн.

Доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Крім того, в межах відзиву на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» заявило клопотання про відшкодування судових витрат (вх.803/25 від 24.02.2025). В даному клопотанні позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 22 500,00 грн.

Згідно п. 3 ч. 1, 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за доцільне призначити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» про відшкодування судових витрат (вх.803/25 від 24.02.2025) до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 по справі №916/4275/24 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Призначити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» про відшкодування судових витрат (вх.803/25 від 24.02.2025) по справі №916/4275/24 до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Запропонувати Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» у строк до 15.04.2025 надати до Південно-західного апеляційного господарського суду заперечення на клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ахатконсалт» про відшкодування судових витрат (вх.803/25 від 24.02.2025) по справі №916/4275/24.

Відповідно до ст. 287 ч. 3 ГПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню за винятком випадків, передбачених п.п. а), б), в), г) п. 2) ч. 3 ст. 287 цього Кодексу.

Постанову складено та підписано 07.04.2025 у зв`язку з перебування судді зі складу колегії суддів Поліщук Л.В. у відпустці у період з 24.03.2025 по 28.03.2025 та з 31.03.2025 по 04.04.2025.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран