ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5445/24

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНІТ ГРУП» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Корабельна, 3/32Н, , електронна пошта: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, , електронна пошта: )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар судового засідання Корчевський М.Ю.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ТАНІТ ГРУП» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» про стягнення основної заборгованості у розмірі 15 008 грн 81 коп., пені у розмірі 1 268 грн 78 коп., інфляційних збитків у розмірі 888 грн 81 коп., 3 % річних у розмірі 146 грн 40 коп. та штрафу у розмірі 4 634 грн 64 коп.

Ухвалою суду від 20.12.2024р. позовну заяву залишено без руху. 24 грудня 2024р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 27.12.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/5445/24, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач - ТОВ «ТАНІТ ГРУП», просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив, яка надійшла до суду 17.02.2025р.

Відповідач - ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК», проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві, який надійшов до суду 06.02.2025р. та запереченнях, що надійшли до суду 24.02.2025р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи викладене, матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Позивач - ТОВ «ТАНІТ ГРУП», зазначає, що між ним (Замовник) та ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» (Виконавець) було укладено Договір на перевезення вантажу № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р., відповідно до п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку.

Згідно з пунктом 1.3. Договору перевезення вантажу, здійснюється Виконавцем на підставі Заявки на перевезення вантажу (далі- Заявка), що підписується між Сторонами.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що умови та обсяги перевезення вантажу, режим роботи по видачі та прийманню вантажу зазначаються у Заявці на перевезення вантажу. Заявка повинна містити такі дані: маршрут перевезення, умови та термін перевезення, характеристики вантажу (найменування, код ТН ЗЕД України (УКТ ЗЕД), кількість, загальну вагу нетто, загальну вагу брутто, розміри, найменування вантажовідправника, вантажоодержувача і їх адреси, ПІБ відповідального за відвантаження / приймання вантажу представника вантажовідправника / вантажоодержувача і засоби зв`язку з ним, місце, дату і час завантаження / доставки / митного оформлення вантажу, інструкції з оформлення товарно-транспортної документації.

Перелік даних, які повинні міститись в заявці, не є вичерпним і може бути доповнений Виконавцем на його розсуд (п.3.3. Договору).

Також, згідно з п. 3.5.Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. сторони можуть укладати заявки у спрощений спосіб шляхом обміну сканованими копіями підписаних заявок за допомогою електронної пошти.

У п. 4.2. Договору передбачено обов`язки Виконавця, з них: - пп. 4.2.1. надати Замовнику послуги, відповідно до умов даного Договору, додатків та Заявок до нього, а також згідно з вказівками Замовника, погодженими з Виконавцем у встановленому Договором порядку. - пп.4.2.2. забезпечити своєчасну подачу технічно справного рухомого складу, придатного для перевезення вантажів відповідно до Заявки, договору та чинного законодавства України. - пп. 4.2.4. повідомляти Замовника про виникнення будь-яких перешкод для виконання перевезення вантажу.

Як зазначає позивач, 19.05.2024р. на виконання умов Договору сторонами підписана Заявка № 14355, згідно якої Виконавець зобов`язується надати послуги щодо перевезення вантажу: масло в контейнері №EМCU6162840. Для надання послуг перевезення за маршрутом Constanta (Romania) - м. Южне, Одеська область (Україна) ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» було надано транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № б/н від 13.05.2024р.

На думку позивача, шляхом підписання Договору, Заявки відповідачем було вчинено конклюдентні дії в порядку ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, які дають змогу зробити висновок щодо підтвердження наявних правовідносин між сторонами.

Також, позивач зазначив, що п. 3.2. Договору передбачено, що Заявка на переведення без додержання вищезазначених строків приймаються Виконавцем виходячи з технічних можливостей.

Позивач звертає увагу суду, що відповідач прийняв та підписав Заявку №14355 від 19.05.2024р., чим погодився на виконання умов щодо дати (20.05.2024 р.) та часу подання транспортного засобу на місце завантаження.

Пунктом 3.4. Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. передбачено, що прийнята до виконання Заявка підтверджується Виконавцем протягом 6 годин з моменту її отримання. У разі виникнення розбіжностей між умовами даного Договору та умовами Заявки, переважну силу мають умови Заявки.

На твердження позивача, відповідно до Заявки №14355 від 19.05.2024р. сторонами було погоджено дату подачі транспортного засобу на місце завантаження Constanta (Romania) - 20.05.2024р. У ході перевезення транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 прибув під завантаження - 28.05.2024р. Також контейнер №EМCU6162840 був повернутий під контроль морського перевізника 03.06.2024р. що підтверджується Інформацією про контейнери згідно коносаменту №62.

Позивач зазначає, що через неналежне виконання істотних умов, які були погодженні сторонами, а саме: дати подачі транспортного засобу під завантаженням та повернення контейнеру під контроль морського перевізника, ним були понесені додаткові витрати.

Так, для організації перевезення вантажу та представництва інтересів позивача на території Румунії на підставі договору №RO-01 від 10.02.2023 р. залучено агента «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L., який в свою чергу залучив морського перевізника EVERGREEN LINE.

Відповідно до інформації від представника компанії ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» (BSA UKRAINE LTD) (Код ), що є агентом морського перевізника EVERGREEN LINE в Україні, по коносаменту №62 були підтверджені 14 вільних днів від демереджу та детеншна. Демередж та детеншн розглядається BSA UKRAINE LTD як комбінована послуга.

Відповідно до інформації з сайту морського перевізника EVERGREEN LINE (https://ct.shipmentlink.com/servlet/TDB1_CargoTracking.do) контейнер №EМCU6162840 прибув в порт Констанца (Румунія) 10 травня 2024 р., а залишив територію порту 28.05.2024р.

Щодо документів, які підтверджують договірні відносини між «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L та EVERGREEN LINE, а також EVERGREEN LINE та BSA UKRAINE LTD., позивач зазначає, що між позивачем та «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. з 10.02.2023р. діє договір транспортного експедирування №RO-01.

Між «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. (Romania, Galati) (Замовник) та ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» (Україна, Одеса) ( Виконавець, Агент морської контейнерної судноплавної лінії EVERGREEN MARINE CORPORATION на підставі Контракту №10/2025 від 02.10.2015р.) укладено контракт №19/10/23 - BSA про транспортно-експедиторське обслуговування від 19.10.2023р.

Компанія BSA UKRAINE LTD виставляє рахунки за послуги за наступними тарифами: Зберігання - перші 5 днів безкоштовно; з 6 по 10 день - 7 євро за один день; зберігання за 20 футовий контейнер (20'); з 11 по 25 день - 15 євро за один день зберігання за 20 футовий контейнер (20'); більше 25 днів - 25 євро за один день зберігання за 20 футовий контейнер (20'). При цьому, безкоштовні дні дійсні лише за умови їх дотримання; будь-яке перевищення кількості наданих безкоштовних днів призводить до стягнення зберігання з першого дня, згідно з процедурою терміналу.

Враховуючи, що контейнер №EМCU6162840 не був вивезений з території порту протягом 5-ти безкоштовних днів, зберігання нараховується з першого дня - з 10 травня 2024 р.

Позивач також зазначає, що демередж («DM» або «demurrage») - це плата, що стягується морським перевізником з вантажовласника (агента, перевізника) за перевищення дозволеного часу знаходження контейнера на території порту. Перші 7 днів демереджу безкоштовно; з 8 по 10 день - 8 євро за один день демереджу за 20 футовий контейнер (20'); з 11 по 20 день - 10 євро за один день демереджу за 20 футовий контейнер (20'); з 21 по 30 день - 15 євро за один день демереджу за 20 футовий контейнер (20'); з 31 по 60 день - 20 євро за один день демереджу за 20 футовий контейнер (20'); більше 60 днів - 25 євро за один день демереджу за 20 футовий контейнер (20').

Детеншн («DT») - це плата, що стягується морським перевізником з вантажовласника (агента, перевізника) за несвоєчасне повернення порожнього контейнера після того, як його вивезли з території порту. 25 євро за один день детеншну за 20 футовий контейнер (20').

За результатами надання послуг BSA UKRAINE LTD на «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. виставлено рахунок №145/2024 від 05.06.2024р. на суму 941,19 доларів США за понесені додаткові витрати.

Позивач зазначає, що по контейнеру №EМCU6162840 додаткові витрати складають 530,15 доларів США, з яких на відповідача виставлено за демередж - 65,45 доларів США; за детеншн - 196,35 доларів США; та частково за зберігання - 157,08 доларів США.

Загальний розмір додаткових витрат: 157,08 доларів США + 65,45 доларів США + 196,35 доларів США = 418,88 доларів США.

Проте, з урахування попередніх робіт, розмір додаткових витрат, які підлягають сплаті перевізником, становить 370,25 доларів США, що становить еквівалент 15 008 грн 81 коп. по офіційному курсу НБУ на 28.06.2024 р.

Позивач також зазначає, що від залученого агента «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. ним було отримано претензію за вих.№ 0606-1 від 06.06.2024р.

Як зазначає позивач, відповідно до п. 7.1.2. Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. в разі заподіяння шкоди одній стороні з вини іншої, винувата сторона зобов`язана відшкодувати збитки іншій стороні у повному обсязі, у відповідності з діючим законодавством України.

Крім того, згідно з п. 7.2.4. Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. за зрив завантаження (неподачу автомобіля після підтвердження заявки, відмови від перевезення менш ніж за 48 годин) Виконавець оплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від узгодженої в заявці вартості транспортних послуг.

Так, як п. 12 Заявки передбачено ціну за транспортні послуги у розмірі 1 150 доларів США, то, за розрахунком позивача, відповідач також повинен сплати штраф за зрив вчасного завантаження у розмірі 115 доларів США, що становить еквівалент 4 634,64 грн. по офіційному курсу НБУ на 28.05.2024р.

Позивач звернув увагу, що з відповідача стягуються додаткові витрати за понаднормове використання контейнеру, а не порушення строків навантаження/розвантаження судна, тому запитувані документи: Інвойс, калькуляція демереджу (таймшит), нотіс про готовність судна (NOR), звіт про навантаження (Statement of Facts), ніяким чином не можуть бути надані позивачем.

Також, на твердження позивача, дані витрати зобов`язаний відшкодувати саме відповідач, оскільки між його бездіяльністю (неподання вчасно транспортного засобу під завантаження) і даними збитками є причинно-наслідковий зв`язок. Контейнерний демередж та контейнерний детеншен виник саме через порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань.

У відповіді на відзив, позивач повідомив, що відповідач вводить суд в оману, та експортний експедитор, який не надав відповідачу заявку на здачу експорту, не є контрагентом позивача і йому невідомо, вантаж якої компанії перевозився в експортному контейнері. Крім того, вини ТОВ «ТАНІТ ГРУП» у затримці водія відповідача на перетині кордону з Румунією не було.

Також, позивач звертає увагу суду, що відповідачем не надано жодного підтвердження очікування транспортного засобу на перетині кордону з Румунією або очікування оформлення документів для заїзду до порту Константа (Румунія) з експортним контейнером, не надано номеру експортного контейнеру та інформацію з сайту морського перевізника щодо руху даного контейнеру, а також відсутні документи, що підтверджують факт самого перевезення (наприклад, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR).

Щодо належності та допустимості наданих електронних доказів, позивач посилається на постанови Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі № 916/3027/21, від 03.08.2022р. у справі № 910/5408/21).

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань з оплати позивачу додаткових витрат у розмірі 15 008 грн 81 коп., керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України та вищезазначеними пунктами Договору, ТОВ «ТАНІТ ГРУП» вважає, що ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» також має сплатити пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 1 268 грн 78 коп., відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 146 грн 40 коп., інфляційні збитки у розмірі 888 грн 81 коп.

Позивач також відмітив, що на момент подання цієї позовної заяви Договір №27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. не було розірвано або визнано недійсним у судовому порядку, тому зобов`язання є чинним (дійсним).

З огляду на зазначене вище, керуючись ст. 525, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 174, 193 Господарського кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 15 008 грн 81 коп., пеню у розмірі 1 268 грн 78 коп., інфляційні збитки у розмірі 888 грн 81 коп., 3 % річних у розмірі 146 грн 40 коп. та штраф у розмірі 4 634 грн 64 коп.

Відповідач - ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК», проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що відповідно до п. 3.2. Договору №27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. Заявка на перевезення надається Замовником у робочі часи Виконавця (з 09:00 до 18:00) не пізніше, ніж за 3 (три) календарні дні до заявленої дати готовності вантажу до відвантаження. Заявки на перевезення без додержання вищезазначених строків приймаються Виконавцем виходячи з його технічних можливостей.

Водночас, як зазначає відповідач, 19.05.2024 р. позивачем було подано Заявку № 14355, де зазначено, що днем подачі транспортного засобу на місце завантаження є 20.05.2024р.

ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» заявляє, що отримало заявку з зауваженням щодо порушення строків подачі заявки.

19 травня 2024р. водій ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» вирушив до пункту призначення в порт Константа, Румунія. В свою чергу, під час доставки автотранспортного засобу, на перетині кордону з Румунією виникла затримка, про що, на твердження відповідача, було повідомлено позивача.

В подальшому, після прибуття на місце відвантаження контейнеру, через відсутність заявки на здачу експорту з боку експортного експедитора (контрагента позивача), водій не мав змоги прийняти контейнер №EМCU6162840 для подальшого перевезення, про що також було повідомлено позивача.

Контейнер №EМCU6162840 був отриманий Отримувачем - ТОВ «Дельта вілмар Україна» 01.06.2024р.

Таким чином, відповідач вважає, що ним добросовісно виконано зобов`язання за Договором №27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. щодо перевезення вантажу на підставі Заявки №14355 від 19.05.2024р.

Щодо стягнення додаткових витрат, понесених у зв`язку із затримкою подачі транспортного засобу, відповідач зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження договірних відносин між «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L та EVERGREEN LINE, а також EVERGREEN LINE та BSA UKRAINE LTD позивачем не надано, розрахунки тарифів також не підтверджені жодним доказам у матеріалах справи.

Щодо скріншотів електронного листування невідомих осіб щодо тарифів на зберігання, демередж та детеншн англійською мовою без перекладу, відповідач зазначає, що вказані роздруківки не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, так як вони не є документами або їх копіями, завіреними належним чином, оскільки не є матеріальним об`єктом, що містить у зафіксованому вигляді інформацію, оформлену у зведеному порядку і не мають відповідно до чинного законодавства юридичну силу, не містять ані копій відповідних угод між EVERGREEN LINE та «BSA UKRAINE LTD» щодо встановлення тарифів за зберігання, демередж та детеншн контейнерів, ані відповідної калькуляції демереджу, детеншену та зберігання (таймшит), з належними реквізитами компанії «BSA UKRAINE LTD» та не завірені підписами уповноважених осіб і відповідним відтиском печатки, а також частина наданих позивачем додатків до позовної заяви викладені іноземною мовою без перекладу та відповідної легалізації, здійсненої у встановленому законом порядку.

На твердження відповідача, для пред`явлення вимог щодо демереджу, потрібні такі документи: Інвойс, калькуляція демереджу (таймшит), нотіс про готовність судна (NOR), звіт про навантаження (Statement of Facts).

Так, на підтвердження виникнення додаткових витрат у ТОВ «ТАНІТ ГРУП» надано копію претензії №0606-1 від 06.06.2024р. від «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. та копію рахунку №145/2024 від 05.06.2024р., виставленого «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. компанією «BSA UKRAINE LTD».

Відповідач зазначає, що з вищезазначеної претензії №0606-1 від 06.06.2024р. вбачається, що до позивача звернувся його контрагент «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. з вимогами про відшкодування додаткових витрат за неналежне виконання умов Договору транспортного експедитування №RO-01 від 10.02.2023 р., а саме - несвоєчасної подачі транспортних засобів під завантаження та повернення контейнера під контроль морського перевізника на суму 941,19 доларів США, що підтверджується рахунком на оплату (інвойс) №145/2024 від 05.06.2024р., який не підтверджений будь-якими договірними зобов`язаннями та з наведеного рахунку не зрозуміло за які контейнери були нараховані послуги з зберігання та демереджу.

Так, в рахунку на оплату в розділі про опис Коносаменту та Контейнерів, зазначено один коносамент №62 та 5 контейнерів, а саме: №№ EGHU3765866, EGHU3881911, EISU2276847, EITU0091637, EМCU6162840. При цьому, у розділі про надання послуг визначено три послуги з зберігання та три послуги з демереджу без конкретизації номеру контейнера, якому надавалась така послуга, та без конкретизації визначених днів, при цьому, послуги з детеншену, у рахунку №145/2024 від 05.06.2024р. не зазначено.

Крім того, відповідач зазначив, що жодних доказів витрат, понесених експедитором «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L., а у подальшому позивачем, у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», матеріали справи не містять.

Таким чином, на думку відповідача, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту настання у відповідача обов`язку із сплати додаткових витрат за зберігання, демереджу та детеншну контейнера EМCU6162840.

Відповідач зазначає, що він добросовісно здійснив всі дії щодо унеможливлення порушень умов Договору №27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р., про що попереджав позивача, та у повному обсязі виконав свої зобов`язання щодо перевезення вантажу на підставі Заявки №14355 від 19.05.2024р., у звязку із чим вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Розглянув матеріали справи, судом встановлено, що 27.05.2022р. між ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» (Виконавець) та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (Замовник) укладено Договір на перевезення вантажу № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р., відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку.

За змістом ч.ч.1,2,4 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Також, згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п. 10.1 Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. цей Договір набирає чинності з дати його підписання (в тому числі шляхом обміну скан-копіями цього Договору за підписом уповноваженого представника Сторони, що надсилає скан-копію) і діє до кінця календарного року. Якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення строку Договору не повідомить письмово іншу сторону про розірвання Договору, термін його дії буде автоматично продовжуватися на кожний наступний календарний рік.

Господарський суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів закінчення терміну дії Договору чи визнання його недійсним, а тому він вважається продовженим.

Пунктом 1.2 Договору погоджено, що Виконавець надає послуги по організації та здійсненні перевезення вантажів Замовника або ввірених йому вантажів вантажовласниками автомобільним транспортом в міському, міжміському та міжнародному сполученні, відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких перевозиться вантаж.

Перевезення вантажу, здійснюється Виконавцем на підставі Заявки на перевезення вантажу («Заявка»), що підписується між Сторонами (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору умови та обсяги перевезення вантажу, режим роботи по видачі та прийманню вантажу зазначаються у заявці на перевезення вантажу.

Заявка на перевезення надається Замовником у робочі часи виконавця (з 09:00 до 18:00) не пізніше, ніж за 3 (три) календарні дні до заявленої дати готовності вантажу до відвантаження, заявки на перевезення без додержання вищезазначених строків приймаються Виконавецем виходячи з його технічних можливостей (п. 3.2. Договору).

Заявка повинна містити такі дані: маршрут перевезення, умови та термін перевезення, характеристики вантажу (найменування, код тн зед україни (укт зед), кількість, загальну вагу нетто, загальну вагу брутто, розміри, найменування вантажовідправника, вантажоодержувача і їх адреси, піб відповідального за відвантаження / приймання вантажу представника вантажовідправника / вантажоодержувача і засоби зв`язку з ним, місце, дату і час завантаження / доставки / митного оформлення вантажу, інструкції з оформлення товарно-транспортної документації. перелік даних, які повинні міститись в заявці, не є вичерпним і може бути доповнений виконавцем на його розсуд (п. 3.3. Договору).

Згідно з п. 3.4. Договору прийнята до виконання Заявка підтверджується Виконавцем протягом 6 годин з моменту її отримання. У разі виникнення розбіжностей між умовами даного Договору та умовами Заявки, переважну силу мають умови Заявки.

Сторони можуть укладати Заявки у спрощений спосіб згідно з п. 1 ст. 181 Господарського кодексу україни шляхом обміну сканованими копіями підписаних заявок за допомогою електронної пошти (п. 3.5. Договору).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання вимог Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. сторонами підписана Заявка №14355 від 19.05.2024р., якою погоджено послуги, їх вартість та умови надання, а саме: дата та час подання т/з на місце завантаження - 20.05.2024р., адреса завантаження - Romania, адреса митного оформлення, розвантаження - Біляри, термін доставки - по прибуттю, вантаж - масло, необхідний тип рухомого складу - 1 авто, контейнеровіз, під обріз або повністю зашитий, додаткові умови - дата доставки порожнього/навантаженого контейнера/транспортного засобу до місця завантаження/розвантаження вантажу вважається першим календарним днем за умови прибуття контейнера/транспортного засобу до 12.00 години поточного дня, час на завантаження/розвантаження - 48 год. на території Європи, 48 год. на території СНД, сума фрахту (крім додаткових витрат) - ціна 1150 дол. По курсу НБУ на день замитнення, розрахунку, вивантаження, державний номер транспортного засобу - НОМЕР_1 / НОМЕР_3 , водій - ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що Заявка №14355 від 19.05.2024р. підписана сторонами та скріплена печатками підприємств без жодних зауважень.

Разом з тим, суд зауважує, що у зв`язку з тим, що Заявка №14355 від 19.05.2024р. прийнята Виконавцем без зауважень, вбачається що сторони відступили від умов п. 3.2 Договору щодо строків направлення цієї заявки.

Як встановлено судом та підтверджено відповідачем, у ході перевезення транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 прибув під завантаження - 28.05.2024р., замість погодженого сторонами 20.05.2024р.

Відповідно до п. 4.1.4 Договору Виконавець має право розробити оптимальні транспортні маршрути, обирати або змінювати вид транспорту та маршрут перевезення, обирати або змінювати порядок перевезення вантажу, попередньо отримавши письмове погодження Замовника.

Суд звертає увагу, що згідно Заявки №14355 від 19.05.2024р. Виконавцем мало бути надано транспортний засіб із державним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_3 , який має певні характеристики, а саме: контейнеровіз, під обріз або повністю зашитий, а не транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Водночас, доказів погодження заміни одного транспортного засобу на інший сторонами до суду не надано, а міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № б/н від 13.05.2024р. не може бути прийнята судом у якості доказу, так як вона датована та підписана 13.05.2024р., тобто за 6 днів до підписання Заявки №14355 від 19.05.2024р.

Як вбачається із матеріалів справи, для організації перевезення вантажу та представництва інтересів ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (Клієнт) на території Румунії було залучено агента «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. (Експедитор) на підставі договору транспортного експедирування №RO-01 від 10.02.2023 р., згідно з п. 4.3.1. якого Клієнт несе відповідальність за збитки та витрати, понесені Експедитором у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань, передбачених за цим Договором.

Разом з тим, між «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. (Romania, Galati) (Замовник) та ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» ( BSA UKRAINE LTD) (Україна, Одеса) (Виконавець), Агент морської контейнерної судноплавної лінії EVERGREEN MARINE CORPORATION на підставі Контракту №10/2025 від 02.10.2015р., укладено контракт №19/10/23 - BSA про транспортно-експедиторське обслуговування від 19.10.2023р.

Відповідно до інформації від представника компанії ТОВ «БІ ЕС ЕЙ ЮКРЕЙН ЛТД» ( BSA UKRAINE LTD) (Код ), що є агентом морського перевізника EVERGREEN LINE в Україні, по коносаменту №62 були підтверджені 14 вільних днів від демереджу та детеншна. Демередж та детеншн розглядається BSA UKRAINE LTD як комбінована послуга.

Відповідно до інформації з сайту морського перевізника EVERGREEN LINE (https://ct.shipmentlink.com/servlet/TDB1_CargoTracking.do) контейнер №EМCU6162840 прибув в порт Констанца (Румунія) 10 травня 2024 р., а залишив територію порту 28.05.2024р.

Як заявлено позивачем, через неналежне виконання істотних умов, які були погодженні між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. згідно договору транспортного експедирування №RO-01 від 10.02.2023 р., а саме: дати подачі транспортного засобу під завантаженням та повернення контейнеру під контроль морського перевізника, останнім були понесені додаткові витрати по контейнеру №EМCU6162840 у розмірі 530,15 дол США.

06 червня 2024р. «TANIT SHIPPING GROUP» S.R.L. направлено претензію №0606-1 до ТОВ «ТАНІТ ГРУП» з вимогою про сплату додаткових витрат, понесених експедитором, зокрема, по контейнеру №EМCU6162840 у розмірі 530,15 дол США та виставлено рахунок на плату №145/2024 від 05.06.2024р.

У зв`язку з тим, що подача транспортного засобу під завантаження в інший термін, ніж зазначено в Заявці №14355 від 19.05.2024р. (28.05.2024р., замість 20.05.2024р.) та повернення контейнеру під контроль морського перевізника (03.06.2024р.) відбулось з вини ТОВ «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК», позивач зазначає, що ним було понесено збитки у вигляді детеншену, демереджу та плати за зберігання контейнеру на загальну суму 15 008 грн 81 коп.

Згідно з п. 7.1.1. Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р.сторони несуть взаємну відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором відповідно до чинного законодавства України та міжнародних угод.

Відповідно до п. 7.1.2. Договору у разі заподіяння шкоди одній стороні з вини іншої, винувата сторона зобов`язана відшкодувати збитки іншій стороні у повному обсязі, у відповідності з діючим законодавством України.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу вимог ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Зі змісту ст. 224 Господарського кодексу України, що кореспондується із ст. 22 Цивільного кодексу України, вбачається, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Разом з тим, в абз. 2 ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України закріплено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Аналізуючи вищезазначені положення законодавства, предмет спору та обставини справи, суд зазначає, що для застосування такого виду відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) порушення боржником зобов`язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між порушенням стороною зобов`язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов`язання.

Отже, відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022р. у справі №904/1448/20.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Протиправна дія чи бездіяльність заподіювача тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками, та є невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Суд зауважує, що для правильного вирішення спору важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування. При заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. Відповідачу ж потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі №910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі №917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі №902/761/18, від 04.12.2019р. у справі №917/2101/17.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Тобто, твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема в контексті наявності збитків та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку такої поведінки із заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягає доведенню саме позивачем.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних доказів, які підтверджують фактичні витрати, понесені ним у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором на перевезення вантажу № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р.

Суд зазначає, що Господарський кодекс України не передбачає відшкодування витрат, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (так званих передбачуваних, або потенційних, або майбутніх збитків.

Згідно сталої судової практики, стягненню підлягають витрати, які фактично понесені на день пред`явлення позову.

Втім, за позивачем завжди залишається право пред`явити позов про стягнення передбачуваних, або потенційних, або майбутніх збитків у майбутньому, після того як вони будуть фактично понесені. Таким чином, як загальне правило законодавець передбачає можливість відшкодування всіх збитків, які знаходяться в причинному зв`язку з порушенням зобов`язання другою стороною, щоб жодний несприятливий майновий наслідок порушення договору не опинився поза меж збитків, що підлягають відшкодуванню.

Беручи до уваги вищевикладене, господарський суд вважає, що станом на даний час відсутні підстави для стягнення 15 008 грн 81 коп., які у даному випадку є непідтвердженими збитками.

Щодо стягнення пені у розмірі 1 268 грн 78 коп., інфляційних збитків у розмірі 888 грн 81 коп., 3 % річних у розмірі 146 грн 40 коп., які нараховані позивачем на суму збитків, суд зазначає, що ці вимоги є похідними від вимоги щодо стягнення збитків, у зв`язку із чим також не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення штрафу у розмірі 4 634,64 грн. по офіційному курсу НБУ на 28.05.2024р. суд зазначає наступне.

Пунктом 3.4. Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. передбачено, що прийнята до виконання Заявка підтверджується Виконавцем протягом 6 годин з моменту її отримання. У разі виникнення розбіжностей між умовами даного Договору та умовами Заявки, переважну силу мають умови Заявки.

Відповідно до Заявки №14355 від 19.05.2024р. сторонами було погоджено дату подачі транспортного засобу на місце завантаження Constanta (Romania) - 20.05.2024р., послугу- щодо перевезення вантажу: масло в контейнері №EМCU6162840, ціну за транспортні послуги у розмірі 1 150 доларів США.

За матеріалами справи, ході перевезення транспортний засіб НОМЕР_1 / НОМЕР_2 прибув під завантаження - 28.05.2024р. Також контейнер №EМCU6162840 був повернутий під контроль морського перевізника 03.06.2024р. що підтверджується Інформацією про контейнери згідно коносаменту №62.

Згідно з п. 7.2.4. Договору № 27.05.2022/251 ОД-П від 27.05.2022р. за зрив завантаження (неподачу автомобіля після підтвердження заявки, відмови від перевезення менш ніж за 48 годин) Виконавець оплачує Замовнику штраф у розмірі 10% від узгодженої в заявці вартості транспортних послуг.

Таким чином, відповідач повинен сплати штраф за зрив вчасного завантаження у розмірі 115 доларів США, що становить еквівалент 4 634,64 грн. по офіційному курсу НБУ на 28.05.2024р

Підсумовуючи вищенаведене, господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123,129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНІТ ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» про стягнення основної заборгованості у розмірі 15 008 грн 81 коп., пені у розмірі 1 268 грн 78 коп., інфляційних збитків у розмірі 888 грн 81 коп., 3 % річних у розмірі 146 грн 40 коп. та штрафу у розмірі 4 634 грн 64 коп. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРЛАЙТ ЛОДЖИСТІК» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАНІТ ГРУП» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Корабельна, 3/32Н, ) штраф у розмірі 4 634 грн 64 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 639 грн 51 коп.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07 квітня 2025 р.

Суддя Н.В. Рога