СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Харків Справа № 8/471-23/1(917/1613/24)

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач судді секретар судового засідання за участю представників: від Скаржника Позивача 1 від Позивача 2 від Позивача 3 від Відповідача 2Попков Д.О. Стойка О.В., Істоміна О.А. Лутаєва К.В. Плеханов І.О. на підставі свідоцтва серія ПТ №2560 від 17.01.2019, довіреність від 12.07.2023; не з`явився; не з`явився; Колєсніков О.А. на підставі ордеру серія ВІ №1285211 від 11.03.2025, свідоцтво №1978 від 18.01.2018; Рудич Н.С. на підставі довіреності №4-84/2/1987 від 07.08.2023
розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу на рішення ухвалене Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава Полтавської області 07.02.2025
у справі № 8/471-23/1(917/1613/24) (суддя Білоусов С.М.)
за позовною заявою до про в межах справи за заявою до про1) ОСОБА_1 , м. Полтава 2) ОСОБА_2 , м. Полтава, 3) ОСОБА_3 , м. Полтава 1. Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава, 2. Полтавської міської ради, м. Полтава, зобов`язання вчинити певні дії № 8/471-23/1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Проммаркет М", м. Полтава Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач 1) звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовом до Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" (далі - Відповідач 1) та Полтавської міської ради (далі - Відповідач 2) з вимогами про:

- зобов`язання ліквідатора Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" передати територіальній громаді міста Полтава об`єкт житлового фонду будинок за № 3 по провулку Шевченка у місті Полтава;

- зобов`язання Полтавської міської ради прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтава без жодних додаткових умов будинок за № 3 по провулку Шевченка у місті Полтава .

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито позовне провадження у справі в межах справи про банкрутство Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

2.1. У провадженні суду також знаходились справи № 8/471-23/1(917/1739/24) за позовом ОСОБА_2 та справа № 8/471-23/1(917/1749/24) за позовом ОСОБА_3 до тих самих відповідачів - Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" та Полтавської міської ради з тим самим предметом спору, а саме:

- зобов`язання ліквідатора Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" передати територіальній громаді міста Полтава об`єкт житлового фонду будинок за № 3 по провулку Шевченка у місті Полтава;

- зобов`язання Полтавської міської ради прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтава без жодних додаткових умов будинок за № 3 по провулку Шевченка у місті Полтава .

2.2. Ухвалами від 22.10.2024 року по справі № 8/471-23/1(917/1739/24) та № 8/471-23/1(917/1749/24) суд прийняв позовні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до розгляду і відкрив провадження у справах в межах справи про банкрутство Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" та вирішив здійснювати розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

2.3. У справах № 8/471-23/1(917/1739/24) та № 8/471-23/1(917/1749/24), разом з позовними заявами, позивачами були заявлені клопотання про об`єднання справ в одне провадження зі справою № 8/471-23/1(917/1613/24).

Ухвалою суду від 23.10.2024 року справи № 8/471-23/1(917/1613/24), № 8/471-23/1(917/1739/24) та № 8/471-23/1(917/1749/24) об`єднано в одне провадження.

З огляду на те, що позовна заява ОСОБА_1 за вх. № 1688/24 зареєстрована значно раніше - 26.09.2024 року, об`єднаній справі присвоєно номер № 8/471-23/1(917/1613/24).

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.02.2025 позовні вимоги задоволено:

- зобов`язано ліквідатора Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" передати територіальній громаді міста Полтава об`єкт житлового фонду будинок за № 3 по провулку Шевченка у місті Полтава;

- зобов`язано Полтавську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтава без жодних додаткових умов будинок за № 3 по провулку Шевченка у місті Полтава.

4. Означене рішення суду обґрунтоване тим, що в супереч Кодексу України з процедур банкрутства (далі- КУзПБ), Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ухвали Господарського суду Полтавської області від 19.07.2012 у справі № 8/471-23/1 будинок по провулку Шевченка 3, Відповідачем 1 не переданий, а Відповідачем 2 не прийнятий у комунальну власність міста Полтави, а мешканці даного будинку, в тому числі і Позивачі, позбавленні законного права на приватизацію майна.

Наведені вище положення Закону та КУзПБ прямо передбачають обов`язкове передання об`єктів житлового фонду, виявлених під час ліквідаційної процедури, до комунальної власності територіальних громад. При цьому, таке передання є безумовним, тобто відбувається без жодних додаткових умов.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Державне комунальне Житлово-експлуатаційне підприємство "Будівельник", м. Полтава, не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Полтавської області від 07.02.2025, звернулось на означене судове рішення з апеляційною скаргою, за змістом якої просить скасувати вказане рішення про задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволення позовних вимог повністю.

Також просить стягнути з кожного з позивачів 16000,00 гривень витрат за надану професійної правничої допомоги у справі № 8/471-23/1(917/1613/24).

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. Проаналізувавши зміст позовних заяв, які є предметом розгляду у даній справі 8/471-23/1(917/1613/24), та провадженні та зміст заяви ліквідатора ДК ЖЕП «Будівельник» від 14.05.2012р. № 14/05-01 (вх. суду № 6419д від 15.05.2012р.), яка була предметом розгляду Господарського суду Полтавської області 19.07.2012 у цій справі, вбачається ідентичними як склад сторін, так предмет та підстави позовів у даній справі та у справах №№8/471-23/1 та 816/1094/16.

На думку Скаржника, інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог позивачів, заявлених на розгляд суду, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично позивачі у межах цієї справи просять суд повторно переглянути питання щодо зобов`язання передачі об`єктів житлового фонду банкрута, яке вже отримало своє остаточне вирішення в межах розгляду справи № 8/471-23/1 в ухвалі від 19 липня 2012 року та постанові від 14.03.2017р. у справі № 816/1094/16.

6.2. Скаржник зазначає, що подання позивачами нового позову між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, з яких прийнято ухвалу від 19.07.2012 у справі №8/471-23/1, яка набрала законної сили, фактично свідчить про намагання добитися повторного розгляду справи та нового її вирішення, що не відповідає принципу юридичної визначеності та суперечить положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, з урахуванням викладеного, на час постановлення 07.02.2025 оскаржуваного рішення були правові підстави для закриття провадження у справі № 8/471-23/1(917/1613/24) з огляду на встановлення під час розгляду даної справи існування ухвали суду від 19.07.2012р. у справі № 8/471-23/1 та постанови від 14.03.2017р. у справі № 816/1094/16, які набрали законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет, з наданням правової оцінки у такій ухвалі обставинам та підставам позову, заявленим у даній справі/провадженні.

Таким чином, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд мав закрити провадження у справі № 8/471-23/1(917/1613/24) на підставі статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

6.3. Апелянт зазначає, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.11.2024 у справі № 8/471-23/1:

- припинено процедуру ліквідації ДК ЖЕП "Будівельник", та повноваження ліквідатора ДК ЖЕП "Будівельник" арбітражного керуючого Пічугіна І.В.;

- введено процедуру санації боржника - ДК ЖЕП "Будівельник";

- призначено керуючим санацією ДК ЖЕП "Будівельник" арбітражного керуючого Пічугіна Ігора Вячеславовича.

На теперешній час процедура санації ДК ЖЕ «Будівельник», яка регулюється нормами КУзПБ, не містить обов`язку керуючого санацією передавати територіальній громаді об`єкти житлового фонду банкрута.

Відповідно ДК ЖЕП «Будівельник» в особі керуючого санацією фактично не міг порушити як прав позивачів, так і відповідних положень ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. 61 КУзПБ стосовно передачі до територіальної громади об`єкту житлового фонду банкрута.

6.4. Скаржник зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази залежності позбавлення реалізації позивачами свого права приватизації займаного ними житла, як мешканців будинку в м.Полтаві по пров. Шевченка, 3, відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» внаслідок «бездіяльності» ліквідатора ДК ЖЕП «Будівельник» та Полтавської міської ради.

Отже, матеріали справи свідчать про відсутність порушеного права позивачів, що зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

6.5.На думку Скаржника, з огляду на положення ст.ст. 61, 62, 66, 68, 128, 130 Житлового кодексу УРСР та ст.ст. 11, 13, 14, 117 та 810 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) відповідач знав про необхідність укладення договору найму/оренди та сплати орендної плати за користування зайнятою ними квартири.

В цьому контексті єдиною правовою підставою для проживання у квартирі є відповідний договір найму/оренди, який в даному випадку відсутній. Тому право на проживання позивачів виникли не із житлових правовідносин, тобто з підстав, передбачених статтею ЖК УРСР та не цивільно-правової угоди, однією з яких є договір оренди (найму) житлового приміщення.

Позивачі свідомо протягом тривалого часу (починаючи з дати реєстрації) ухиляються від укладання такого договору найму.

Позивачі не довели, що вони є особами, які володіють майном (мають речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача порушується їх право законного володіння та подальшої приватизації квартири.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Оскільки між сторонами відсутні неврегульовані питання, місцевий суд був повинний закрити провадження у справі.

6.6. Факт реєстрації особи не дає їй жодних прав щодо володіння і розпорядження нерухомим майном, де така особа зареєстрована. Крім того реєстрація місця проживання не дає жодного права на отримання у власність квартири чи її частки.

Таким чином, у даному випадку, реєстрація місця проживання позивачів є лише фактом, підтверджуючим місцезнаходження осіб і ніяким чином не може вплинути на володіння та розпорядження нерухомістю, право на яке документально підтверджено в установленому законодавством порядку за іншою особою.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 15 постанови №9 від 01.11.96р. "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою яка там прожила чи вселилася туди.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивачів:

7. ОСОБА_3 , м. Полтава в межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого остання проти її задоволення заперечує з наступних підстав:

7.1. Закон України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» установлює обов`язок ліквідатора передати органу місцевого самоврядування об`єкти комунальної інфраструктури, які не належать боржнику на праві власності.

7.2. Позивач не оспорює обставин справи №816/1094/16, а просить господарський суд надати правову оцінку бездіяльності Відповідачів в межах процедури банкрутства ДКЖЕП "Будівельник". Крім того, преюдиційні обставини можуть бути встановлені лише під час судового засідання, в якому беруть участь ті самі особи (особа). У справі, на яку посилається Відповідач, Полтавський окружний адміністративний суд розглядав позов заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області до Полтавської міської ради, треті особи: ліквідатор Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради та Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради. Тобто, суд не залучав ні Позивача, ні будь-кого іншого з користувачів житлового фонду. Таким чином, дана справа не може вважатися преюдиційною за складом учасників.

7.3. Під час розгляду заяви ліквідатора ДК ЖЕП «Будівельник» від 14.05.2012р. № 14/05-01 (вх. суду № 6419д від 15.05.2012) жоден з Позивачів не був і не міг бути залученим до судового розгляду даної заяви, оскільки вона розглядалась в рамках провадження про банкрутство. Таким чином, твердження про те, що склад сторін в даних справа ідентичний є неправдивими, а відповідно, відсутні і підстави для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

7.4. Якби Відповідачі у справі не допускали тривалу протиправну бездіяльність у вигляді невиконання ухвали Господарського суду Полтавської області 19.07.2012 (на якій так акцентує свою увагу апелянт), то права Позивачів були б давно поновлені і це не призвело б до звернення до суду з даним позовом.

7.5. Для того, щоб особа реалізувала своє право на приватизацію, необхідно, щоб житловий фонд знаходився у повному господарському віданні або оперативному управлінні органу місцевого самоврядування. Через бездіяльність Відповідачів мешканці будинку не можуть не те що реалізувати своє право на приватизацію житлового фонду, а навіть не можуть реалізувати своє право на звернення до органу приватизації з відповідною заявою, оскільки такого органу для будинку по провулку Шевченка 3 не існує.

7.6. Позивачі ж звернулися до суду з позовом про зобов`язання ліквідатора Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" передати територіальній громаді міста Полтава об`єкт житлового фонду - будинок за №3 по провулку Шевченка у місті Полтава, а Полтавську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтава без жодних додаткових умов вищезазначений будинок, оскільки без такої передачі, неможливо розпочати реалізацію права на приватизацію житлового фонду. Тобто задоволення даного позову, не потягне за собою наслідком приватизацію займаного житла, проте, надасть можливість Позивачам, розпочати реалізацію свого права на приватизацію житлового фонду в установленому Законом порядку.

7.7. В рамках цієї справи, враховуючи предмет та підстави позову, суд не може надавати оцінку, як цього хоче Відповідач, наявності чи відсутності у Позивачів безпосередньо права на приватизацію займаного житла та достатності документів для проведення такої приватизації. Так само, в рамках даної справи господарський суд не може надавати оцінку законності вселення і проживання Позивачів в займаних ними квартирах. У випадку, якщо Відповідач вважає, що ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , займають житлові приміщення незаконно або зобов`язані укласти договори найму житлового приміщення, він може звернутися до суду з відповідними позовами про виселення вищевказаних громадян, і в рамках розгляду даних справ, встановлювати факт незаконного зайняття житлового приміщення.

8. Іншими учасниками справи, в порядку ст.ст.262, 263 Господарського процесуального кодексу України, відзивів на апеляційну скаргу подано не було. Поштова кореспонденція направлялась апеляційним судом на наявні в матеріалах справи поштові, електроні адреси учасників справи та в електронні кабінети учасників справи.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

9. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.02.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач) та судді Стойка О.В., Істоміна О.А.

10. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2025 апеляційну скаргу було залишено без руху через виявлені недоліки, а 04.03.2025 до апеляційного суду надійшла заява Скаржника про усунення означених недоліків.

11. Ухвалою від 10.03.2025 вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №8/471-23/1(917/1613/24) за апеляційною скаргою Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.02.2025 та призначила розгляд апеляційної скарги на "07" квітня 2025 р. о 09:45 годині.

12. 26.03.2025 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

13. Враховуючи викладене в п.п.9, 11 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

14. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.

15. У судовому засіданні 07.04.2025 уповноважений представник Скаржника підтримав свої вимоги і доводи, викладені у апеляційній скарзі.

Уповноважений представник Позивача 3 у судове засідання 07.04.2025 також з`явися, проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових усних поясненнях.

Уповноважений представник Відповідача 2 також з`явився у судове засідання та підтримав апеляційну скаргу Боржника (Відповідача 1) у повному обсязі.

Позивач 1 і 2, попри вжиті судом заходи з належного повідомлення, не з`явились, про причини неявки не повідомили, що за висновком судової колегії, враховуючи визнання їх явки необов`язковою, а також достатність матеріалів справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

16. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

17. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом 08.12.2011 Господарським судом Полтавської області ухвалено постанову у справі №8/471-23/1 про визнання Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

На момент відкриття ліквідаційної процедури на балансі підприємства, знаходився будинок за адресою: місто Полтава, провулок Шевченка, будинок 3, в якому мешкають Позивачі.

18. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.07.2012 у справі №8/471-23/1:

- зобов`язано Полтавську міську раду прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Полтави без додаткових умов об`єкти житлового фонду у м. Полтава за низкою адрес (зокрема і гуртожиток по провулку Шевченка 3) які обліковуються на балансі банкрута - ДК ЖЕП "Будівельник";

- зобов`язано ліквідатора передати вищевказані об`єкти житлового фонду, в т.ч. гуртожитки, за актом прийому-передачі Полтавській міській раді;

- зобов`язано до 24.09.2012 надати суду документальні докази передачі вищевказаних об`єктів житлового фонду, в т.ч. гуртожитків до комунальної власності територіальної громади м. Полтави в порядку, визначеному Законом України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" (акти приймання-передачі, рішення комісії, тощо).

19. 25.09.2014 на виконання вищезазначеної ухвали Господарського суду Полтавської області Полтавською міською радою було прийнято рішення «Про внесення змін до рішення дев`ятнадцятої сесії Полтавської міської ради п`ятого скликання від 11.09.2007 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності міста жилих будинків ЖЕП «Будівельник» - рішення дев`ятнадцятої сесії Полтавської міської ради п`ятого скликання від 11 вересня 2007 року "Про надання згоди на прийняття до комунальної власності міста жилих будинків ЖЕП "Будівельник" було викладено у наступній редакції (а.с.8 т.13):

« 1. Надати згоду на прийняття в комунальну власність територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради від ДК ЖЕП «Будівельник» 39 житлових будинків та 8 гуртожитків, згідно з додатком.

2. Комісії з питань передачі відомчих об`єктів у комунальну власність міста визначити технічний стан об`єктів житлового фонду, зазначених в додатку до даного рішення та об`єктів комунального призначення, що його обслуговують, відповідно до правил оцінки фізичного зносу житлових будинків, затверджених Держжитлокомунгоспом з оформленням актів приймання-передачі житлового будинку в установленому порядку.»

20. З відповідей Управління майна комунальної власності міста від №01 -05/01.1-10/2541-781 від 14.12.2021 та №01-05/01.1-1 0/898-286 від 26.07.2022 убачається, що будинок по провулку Шевченка 3 не перебуває у комунальній власності міста (а.с.19 т.13).

21. 14.11.2022 представником Позивача ОСОБА_1 на адресу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради було направлено адвокатський запит, за змістом якого адвокат просив надати інформацію відносно спірного майна (а.с.17-18 т.13).

22. У відповідь на адвокатський запит Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради у листі від 02.12.2022 за №01-06-01/13/3744 зазначило, що "Пункт 4 рішення сорок четвертої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 25.09.2014 року зобов`язує ДК ЖЕП «Будівельник» передати:

- КП ПОР "Полтававодоканал" - зовнішні мережі водопостачання та водовідведення;

- ВАТ "Полтаваобленерго" - зовнішні мережі електропостачання;

- ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" - зовнішні теплові мережі;

- ВАТ "Полтавагаз" - зовнішні мережі газопостачання (а.с.20-21 т.13).

23. 30.01.2023 представником Позивача ОСОБА_1 на адресу ліквідатора ДК ЖЕП «Буддівельник» було направлено адвокатський запит, за змістом якого адвокат просив надати інформацію відносно спірного майна (а.с.5-6 т.13).

24. Згідно Листа Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції №48914/36380-1-23 від 13.10.2023 року: «За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Пічугіна І.В. під час виконання ним відповідних повноважень у справі №8/471-23/1 про банкрутство ДК ЖЕП «Будівельник», комісією було виявлено порушення вимог п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 12 та ч. 7 ст. 61 КУзПБ, а саме: арбітражний керуючий Пічугін І.В. не дотримується обов`язку неухильного виконання вимог законодавства, діє недобросовісно, нерозсудливо, та не з метою, з якою ці права та обов`язки йому надано (покладено), та не передає об`єкти житлового фонду ДК ЖЕП «Будівельник», зокрема гуртожиток, що розташований за адресою: пров. Шевченка, 3, м. Полтава до комунальної власності територіальної громади міста Полтава» (а.с.14 т.13).

25. З огляду на викладені обставини, Позивачі звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про зобов`язання ліквідатора Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" передати територіальній громаді міста Полтава об`єкт житлового фонду - будинок за №3 по провулку Шевченка у місті Полтава, а Полтавську міську раду зобов`язати прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтава без жодних додаткових умов вказаний будинок.

26. Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.11.2024 задоволено клопотання ліквідатора Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" від 14.10.2024 року № 01-21/91 про прийняття рішення про перехід до процедури санації і затвердження плану санації (актуалізованого); припинено процедуру ліквідації Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник"; припинено повноваження ліквідатора Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" (ідентифікаційний код 01275609) арбітражного керуючого Пічугіна І.В.; введено процедуру санації боржника - Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" (ідентифікаційний код 01275609); затверджено план санації Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" (ідентифікаційний код 01275609), схвалений протоколом № 2-2024 засідання комітету кредиторів від 14.10.2024 року та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Пічугіна Ігора Вячеславовича .

27. Спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства про банкрутство та приватизацію.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

28. Суть апеляційного перегляду полягає у ревізії висновків місцевого суду про задоволення трьох об`єднаних в одне провадження ідентичних позовних заяв фізичних осіб, розглянутих у межах справи про банкрутство Відповідача 1, в контексті його аргументів апеляційної скарги, які можуть бути зведені до таких тез:

- всупереч принципу юридичної визначеності Позивачі фактично просять повторно переглянути питання щодо зобов`язання з передачі об`єктів житлового фонду банкрута, яке вже отримало своє рішення в ухвалі Господарського суду Полтавської області від 19.07.2012 у справі №8/471-23/1 та постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2017 у справі №816/1094/16, що зумовлювало необхідність закриття провадження у справі №8/471-23/1(917/1613/24) на підставі ст.231 ГПК, а не порушення місцевим судом припису ст.61 Конституції України про заборону повторного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (1);

- ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.11.2024 у справі №8/471-23/1 припинено процедуру ліквідації боржника та введено процедуру його санації, що врегульована нормами КУзПБ і не передбачає обов`язку керуючого санацією передавати територіальній громаді об`єкти житлового фонду банкрута, що зумовлює відсутність порушення цивільних прав позивачів (2);

- матеріали справи не містять доказів залежності позбавлення реалізації Позивачів свого права приватизації займаного ними житла внаслідок оспорюваної бездіяльності Відповідачів, а заявлені позовні вимоги не відповідають критеріям належності та ефективності, оскільки їх задоволення не є підставою для реалізації права на приватизацію (3);

- право Позивачів на проживання у займаних ними квартирах виникло не з житлових правовідносинах, не підтверджено єдиною належною підставою-договором найму/оренди, від укладання якого вони свідомо ухиляються (4);

- недоведеність Позивачами наявності правових підстав володіння квартирами, відсутність порушення діями Відповідачів права володіння та можливої приватизації квартири зумовлює висновок про відсутність підстав та предмету позову, через що місцевий суд мав закрити провадження у справі (5);

- реєстрація Позивачів за відповідними адресами не є доказом правомірності проживання, що залишено поза увагою суду, який не досліджував відповідні обставини щодо наявності ордеру, спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету на заселення відсутності договорів найму (оренди) квартир та ухилення Позивачів від їх укладання, вчинення Відповідачами дій з заперечення прав проживання на приватизації, звернення відповідача чи інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у Позивачів відповідного цивільного права, спричинення шкоди суб`єктивним правам та створенню невпевненості у правовому статусі позивачів (6).

29. За змістом приписів ст.ст.15,16 ЦК, ст.ст. 4, 5 ГПК можливість задоволення позовних вимог передбачає доведення позивачем і встановлення судом такої сукупності обов`язкових елементів: наявність суб`єктивного права (легітимного інтересу), яке і підлягає захисту цим позовом, у позивача (а); порушення (невизнання або оспорювання) означеного права чи інтересу з боку визначеного відповідача (б); належність та ефективність обраного способу судового захисту (в). Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів зумовлює відмову у задоволені позову.

30. Оскільки місцевий суд задовольнив позовні вимоги, остільки він виходив з наявності і доведеності визначених вище складників, тоді як аргументи Апелянта, приведені у п.28 цієї постанови, так чи інакше передбачають заперечення кожного з таких елементів.

31. Зі змісту кожної із трьох об`єднаних в одне провадження позовних заяв убачається, що фізичні особи визначили своє захищуване право такими позовами як право громадян України приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

31.1. Вказане захищуване у межах цієї справи суб`єктивне право на приватизацію житла, умови його реалізації та відповідний порядок унормовані Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

31.2. За змістом ст.8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами приватизації, створеними місцевою державною адміністрацією, органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ч.1). Передача житла у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч.3).

31.3. З наведених у п.31.2. цієї постанови положень діючого законодавства слідує, що сторонами приватизаційних відносин, у межах яких і реалізується право на приватизацію відповідного житла, є громадянин-мешканець, який має право на приватизацію і подав заяву про її здійснення, та орган приватизації, який має розглянути таку заяву і ухвалити відповідне рішення.

31.4. Між тим, з матеріалів розглядуваної позовної заяви не вбачається, що Відповідач 1 (а саме його матеріально-правовим статусом у спірних відносинах ч.2 ст.7 КУзПБ визначена юрисдикція розгляду цих вимог у межах провадження у справі про банкрутство) є і в принципі може бути органом приватизації, так само як і Відповідач 2 - зазначені суб`єкти наділені правом утворювати такі органи, а не «автоматично» ототожнюватися з ними.

31.5. Так само, матеріали справи не містять і доказів звернення Позивачів із заявами до органу приватизації про намір приватизувати відповідне житло та рішення такого органу про відмову у приватизації з тих чи інших причин, яке (рішення) могло бути об`єктом судового оскарження за встановленою юрисдикцією (п.2 ч.1 ст.20 ГПК).

32.Апеляційний суд зазначає, що з захищуваним суб`єктивним правом кореспондується і спосіб судового захисту, адже він може бути належним і ефективним виключно у разі спроможності відновити порушене право або (у разі неможливості його відновлення) компенсувати завдані порушенням втрати.

32.1. Між тим, як слушно зауважує Апелянт, Позивачі обрали і місцевий суд застосував спосіб захисту у вигляді спонукання Відповідачів до виконання обов`язку з приймання-передачі житлового фонду, який не тільки не підтверджує і не визначає наявності у кожного з Позивачів права на приватизацію конкретної квартири (що визнається і за змістом відзиву на апеляційну скаргу - п.7.6. цієї постанови), але й взагалі безпосередньо не стосується приватизаційних відносин між громадянином та органом приватизацію у визначеному п.31.3. цієї постанови контексті.

32.2. Колегією апеляційного суду зазначається, що у межах захисту індивідуального права на приватизацію конкретним громадянином мова може йти лише про конкретне житло (визначену квартиру), а не про інші квартири (будинок), до яких Позивачі не мають відношення та у розумінні ч.3 ст.4 ГПК не мають права представляти інших мешканців зазначеного у резолютивній частині переглядуваного рішення житлового будинку.

32.3. Правовою підставою зобов`язання з передачі об`єктів житлового фону у комунальну власність у розумінні ч.3 ст.11 ЦК у розглядуваному випадку є імперативний припис ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла на момент виникнення такого обов`язку - відкриття ліквідаційної процедури) та ч.9 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»:

- кредитором у вказаному зобов`язанні у розумінні ст.509 ЦК є Полтавська міська рада, а боржником - ДК ЖЕП «Будівельник»;

- Позивачі як громадяни не є учасниками (сторонами) означеного зобов`язання, визначеного приписами закону, а тому не можуть мати статусу кредитора, відносно якого коректно було б досліджувати питання наявності порушення боржника у розумінні ст.ст.610, 612 ЦК;

- відтак, визначена заявленими і задоволеними судом позовами процесуально-правова конструкція не відповідає матеріально-правовому статусу дійсних сторін фактично вирішеного спору, оскільки передбачає здійснення Позивачами права кредитора у зобов`язанні, стороною якого вони не є, приналежного (права) одному відповідачу відносно іншого.

33. Встановлена місцевим судом і дійсно наявна бездіяльність з невиконання згаданих у п.32.3 цієї постанови імперативних приписів закону щодо передачі житлового фонду у комунальну власність, необхідність виконання яких до того ж підтверджена чинною ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.07.2012 у справі №8/471-23/1, не може бути порушенням прав Позивачів, оскільки наявність або відсутність у зв`язку з такої бездіяльністю порушення у розумінні ст.610 ЦК (у тому числі, в контексті наявності/відсутності прострочення кредитора) може вирішуватися виключно у межах спору між Полтавською міською радою та ДК ЖЕП «Будівельник». Своєю чергою, Позивачі, які не мають статусу учасників основного непозовного провадження у справі про банкрутство №8/471-23/1 за визначенням, приведеним у ст.1 КУзПБ, не можуть сприймати підставою для існування права вимоги з передачі житлового фонду, захищеного оскаржуваним рішенням, і згадану ухвалу Господарського суду Полтавської області, яка безпосередньо не призвела до виникнення у Позивачів цивільних прав у розумінні ч.5 ст.11 ЦК.

34. Викладене у п.п.31-33 цієї постанови дає підстави для висновку про відсутність всіх визначених у п.29 обов`язкових елементів (умов) задоволення позову та часткове погодження із доводами Апелянта, сумісними із наведеними висновками судової-колегії:

34.1. Теза аргументів (1) і (5) про наявність підстав для закриття провадження у справі не тільки суперечить власним апеляційним вимогам щодо результату перегляду, але й прямо суперечить змісту ст.231 ГПК, на що слушно звернуто увагу у відзиві на апеляційну скаргу (п.п.7.2., 7.3. цієї постанови):

- п.2 означеної норми передбачає необхідність встановлення відсутності саме предмету спору, а не підстав і предмету позову, як помилково зазначає Відповідач 1;

- п.3 цієї норми, який відсилає до п.2 ч.1 ст.175 ГПК, передбачає наявність чинного судового акту тотожного за сторонами, предметом і підставами, чого у розглядуваному випадку не має місця.

34.2. Аргументи (4), (5) та (6) у частині, що стосується встановлення, дослідження та правової оцінки прав Позивачів на проживання чи права на їх приватизацію в контексті правомірності їх проживання апеляційним судом не розглядаються, оскільки безпосередньо не стосується заявлених позовних вимог, тоді як вимог про виселення чи укладання договорів найму у межах цієї справи не заявлено, що зумовлює і погодження з запереченнями відзиву на апеляційну скаргу, приведеними у п.7.7. цієї постанови.

34.3. Довод Скаржника про припинення обов`язку з передачі житлового фонду у комунальну власність внаслідок переходу до стадії санації (аргумент (2)) в контексті висновків, наведених у п.33 цієї постанови, може оцінюватися лише у межах спору між Полтавською міською радою та ДК ЖЕП «Будівельник» або у разі оскарження бездіяльності відповідного арбітражного керуючого у межах основного непозовного провадження у справі про банкрутство №8/471-23/1, що не має безпосереднього відношення до переглядуваного рішення.

35. Таким чином, колегія апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги: скасування переглядуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

36. Разом із тим, колегія суддів, керуючись ч.9 ст.129 ГПК для цілей перерозподілу судових витрат і враховуючи як часткову помилковість аргументів Скаржника, так і те, що первісною причиною виникнення розглядуваного спору (незалежно від хибного уявлення Позивачів про свою причетність до нього) є тривале зволікання ДК ЖЕП «Будівельник» (зміна у перебігу цього періоду арбітражних керуючих як представників боржника не має значення) з виконання імперативних приписів закону (визначені у п.32.3. цієї постанови) та ігнорування всупереч визначеної ст.129 Конституції України обов`язковості чинної ухвали Господарського суду Полтавської області від 19.07.2012 у справі №8/471-23/1, дійшла висновку про необхідність незастосування загального правилу розподілу судових витрат у залежності від результатів вирішення спору:

- всі судові витрати Позивачів, пов`язані з поданням позовних заяв та представництва інтересів у судах першої і апеляційної інстанції (як зі сплати судового збору, так і з надання професійної правової допомоги) відносяться на їх рахунок;

- всі судові витрати Відповідача 1, пов`язані із розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанції (як зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, так і з надання професійної правової допомоги) відносяться на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 129, 269-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава на рішення Господарського суду Полтавської області від 07.02.2025 у справі №8/471-23/1(917/1613/24) задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 07.02.2025 у справі №8/471-23/1(917/1613/24) скасувати.

3. Ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , м. Полтава, ОСОБА_2 , м. Полтава та ОСОБА_3 , м. Полтава до Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" та Полтавської міської ради про зобов`язання ліквідатора Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник" передати територіальній громаді міста Полтава об`єкт житлового фонду будинок за № 3 по провулку Шевченка у місті Полтава та зобов`язання Полтавської міської ради прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Полтава без жодних додаткових умов, будинок за № 3 по провулку Шевченка у місті Полтава відмовити.

4. Судові витрати, пов`язані з поданням позовних заяв та представництва інтересів у судах першої і апеляційної інстанції (як зі сплати судового збору, так і з надання професійної правової допомоги), понесені кожним із Позивачів, віднести на їх рахунок відповідно.

5. Судові витрати Державного комунального Житлово-експлуатаційного підприємства "Будівельник", м. Полтава, пов`язані із розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанції (як зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, так і з надання професійної правової допомоги) віднести на його рахунок.

6. Постанова набирає сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5.Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.04.2025.

Головуючий суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна