ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

про зупинення провадження у справі

"25" березня 2025 р. м. Ужгород Справа №907/1112/23

За позовом Фізичної особи підприємця Леньо Івана Івановича, с. Шаланки Берегівського району Закарпатської області

до відповідача Dunya Investment GmbH, м. Відень, Австрійська Республіка

про стягнення 38 035 Євро заборгованості за поставлений товар,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Мацнєва О.В.

представники:

Позивача не з`явився

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа підприємець Леньо Іван Іванович, с. Шаланки Берегівського району Закарпатської області звернувся до суду з позовом до відповідача Dunya Investment GmbH, м. Відень, Австрійська Республіка про стягнення 38 035 Євро заборгованості за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.01.2024 відкрито провадження у справі №907/1112/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.03.2024. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 06.03.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі до 30.04.2024, підготовче засідання відкладено на 02.04.2024.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.04.2024 постановлено звернутись до компетентного органу Республіки Австрії Federal Ministry of Justice (Bundesministerium fur Justiz) із судовим дорученням про вручення судових документів (позовної заяви б/н від 06.12.2023 із додатками до неї; ухвали Господарського суду Закарпатської області від 29.01.2024 про відкриття провадження у справі №907/1112/23 та ухвали суду від 02.04.2024; прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів з підтвердженням про вручення документів та коротким викладом документа, що підлягає врученню) відповідачу у справі №907/1112/23 Dunya Investment GmbH; підготовче засідання призначено на 05.11.2024. Провадження у справі №907/1112/23 зупинено до виконання судового доручення про вручення судового документу чи повідомлення про неможливість такого вручення.

Ухвалами суду від 05.11.2024, 03.12.2024, 05.02.2025 та 04.03.2025 підготовчі засідання у справі відкладались із підстав, наведених в ухвалах суду.

Поданим через підсистему Електронний суд клопотанням б/н від 25.03.2025 (вх. №02.3.1-02/2839/25 від 25.03.2025) представник позивача просить розглянути справу за її відсутності; заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в підготовче засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Водночас суд констатує, що в матеріалах справи міститься офіційний переклад відповіді компетентного органу Республіки Австрія Federal Ministry of Justice (Bundesministerium fur Justiz) щодо вручення судових документів відповідачу у справі №907/1112/23 Dunya Investment GmbH, з якого вбачається, що останній ліквідований відповідно до §40 FBG у зв`язку з відсутністю активів.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Правосуб`єктність юридичної особи, тобто здатність бути учасником відповідних цивільних правовідносин, є універсальною та визначається на підставі установчих документів та закону.

Цивільна правоздатність юридичної особи це передбачена нормами права здатність (можливість) суб`єкта права мати суб`єктивні права та виконувати суб`єктивні юридичні обов`язки.

Правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення/реєстрації, в цей самий момент виникає й цивільна дієздатність юридичної особи, тобто здатність своїми діями набувати цивільних прав і створювати для себе цивільні обов`язки. Правоздатність юридичної особи триває до закінчення її державної реєстрації (ліквідації).

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 Господарського процесуального кодексу України).

Особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи. Для цілей цього Закону місцезнаходженням юридичної особи є держава, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави (ч. 1, 2 ст. 25 Закону України Про міжнародне приватне право).

Водночас відповідно до статті 26 Закону України Про міжнародне приватне право, цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи.

За змістом положень ст. 74 Закону України Про міжнародне приватне право, процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням ст. 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

У постанові від 28.09.2022 у справі №16/137б/83б/22б (910/12422/20) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що ліквідація іноземної юридичної особи, що має значення у вирішенні питання щодо її правосуб`єктності, здійснюється згідно з правилами (вимогами закону) тієї держави, за правилами (законодавством) якої ця особа була створена та зареєстрована.

Зважаючи на обов`язок суду застосовувати норми іноземного права при розгляді справ у правовідносинах з іноземним елементом, встановлення судом змісту норм іноземного права здійснюється ex officio (за офіційним принципом). Для реалізації цього обов`язку суд використовує такі способи здобуття інформації про іноземне право: 1) власне з`ясування змісту іноземного права суддею, у провадженні якого є справа; 2) використання експертних висновків; 3) дипломатичний порядок отримання такої інформації; 4) офіційний запит через Міністерство юстиції України; 5) отримання довідок через систему правової допомоги; 6) обмін правовою інформацією; 7) безпосередні зносини судів різних держав та з іншими компетентними органами; 8) встановлення іноземного права сторонами тощо.

Отже встановлення змісту норм іноземного права, що підлягають застосуванню до правовідносин з іноземним елементом, є обов`язком суду, який розглядає справу, в силу закону та здійснюється ex officio, тоді як учасники справи, які зацікавлені у застосуванні судом норм права відповідної іноземної держави, мають право сприяти суду у вжитті заходів щодо встановлення змісту норм іноземного права шляхом подання суду документів, що підтверджують зміст таких норм, на які вони посилаються на обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Такі правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі №904/2104/19 та в постановах Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №522/13922/18, від 16.11.2023 у справі №910/2423/23, від 22.10.2024 у справі №910/11746/21 (910/5244/23).

Частинами 1, 2 статті 8 Закону України Про міжнародне приватне право визначено, що при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. З метою встановлення змісту норм права іноземної держави суд чи інший орган може звернутися в установленому законом порядку до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні чи за кордоном або залучити експертів.

Водночас у відносинах між Україною та Австрійською Республікою підлягають до застосування положення Європейської конвенції про інформацію щодо іноземного законодавства 1968 року (далі Конвенція), до якої Україна приєдналася 14.07.1993 і учасником якої є також Австрійська Республіка.

Згідно зі ст. 1 Конвенції, договірні сторони зобов`язуються надавати одна одній, відповідно до положень цієї Конвенції, інформацію з питань свого цивільного та торгового законодавства і процесуального права в цих галузях, а також з питань їхнього судового устрою.

Запит про надання інформації завжди подається судовим органом; навіть якщо він не був складений цим органом. Запит може подаватися тільки у випадку фактичного порушення справи (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

За приписами ч. 1, 2 ст. 4 Конвенції, запит про надання інформації містить назву судового органу, від якого він походить, а також виклад суті справи. В ньому якнайточніше зазначаються питання, з яких бажано отримати інформацію щодо законодавства запитуваної держави, і, якщо у запитуваній державі існує більше однієї правової системи, зазначається правова система, про яку запитується інформація. Запит містить також виклад фактів, необхідних для його належного розуміння і для складання точної та недвозначної відповіді. З метою роз`яснення змісту запиту, у разі необхідності, можуть додаватися копії документів.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, запит про надання інформації надсилається безпосередньо отримуючому закладу запитуваної держави надсилаючим закладом або, при відсутності такого закладу, судовим органом, від якого він походить.

За звичайним правилом, запити судових органів надсилаються (передаються) контактному органу запитуваної держави відповідним контактним органом запитуючої держави, що кореспондується із повноваженнями Міністерства юстиції України, визначеними в підп. 55, 88, 89 п. 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228.

Згідно зі ст. 367 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Враховуючи вищевикладене, з метою правильного та об`єктивного вирішення спору в даній справі та належного застосування норм права Австрійської Республіки в частині визначення правосуб`єктності відповідача, суд дійшов висновку про необхідність звернутися із запитом до уповноваженого органу (суб`єкта) згаданої іноземної держави через Міністерство юстиції України щодо надання суду інформації стосовно змісту норм законодавства Австрійської Республіки згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі, які регламентують питання ліквідації юридичної особи у зв`язку з відсутністю в неї активів.

Пунктом 4 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 228 цього Кодексу - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів (п. 8 ч. 1 ст. 229 ГПК України).

Таким чином, із метою виконання визначеного ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завдання господарського судочинства, беручи до уваги вимоги щодо розумного строку розгляду справи, встановлені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи, що запит про встановлення змісту норм права іноземної держави опосередковує надання міжнародної правової допомоги, суд доходить до висновку про зупинення провадження в даній справі до моменту отримання відповіді від уповноваженого суб`єкта запитуваної держави (Республіки Австрія) із визначенням змісту релевантних норм матеріального права щодо ліквідації юридичної особи, зареєстрованої за законодавством Республіки Австрія, у зв`язку з відсутністю в неї активів.

Керуючись ст. 8 Закону України Про міжнародне приватне право, ст. 228, 229, 234, 367 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Звернутися до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, будинок 13, м. Київ, 01001) із запитом про надання міжнародної правової допомоги відповідно до Європейської конвенції про інформацію щодо іноземного законодавства 1968 року для встановлення змісту норм права Республіки Австрія згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у цій іноземній державі, що регламентують порядок та наслідки ліквідації юридичної особи, зареєстрованої за законодавством Республіки Австрія, у зв`язку з відсутністю в неї активів.

2. Провадження у справі №907/1112/23 зупинити до моменту отримання від компетентного органу Республіки Австрія відповіді на судовий запит.

3. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду, постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

4. Копію ухвали надіслати сторонам спору.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повна ухвала складена та підписана 07.04.2025.

Суддя Л.І. Пригара