ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1207/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши матеріали заяви Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову (вх.№1239/25від 26.03.2025), подану по справі №916/1207/25,

за позовом: Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (65062, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, Код ) та Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, Код )

до відповідачів: 1. Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ФОНТАНСЬКИЙ" (65044, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 12/3; )

2.Приватного акціонерного товариства "Виробниче об`єднання "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 16; );

про визнання недійсним договору та застосування наслідків відповідної недійсності, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 26.03.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№1239/25) Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби та Одеської міської ради до Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ФОНТАНСЬКИЙ" та Приватного акціонерного товариства "Виробниче об`єднання "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" в якій просить:

- визнати недійсним договір №5 від 20.12.2017, що укладений між Комунальним підприємством "Житлово-комунальний сервіс "ФОНТАНСЬКИЙ" та філією «ОДЕСЛІФТ» Приватного акціонерного товариства "Виробниче об`єднання "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" за результатом проведення відкритих торгів UA-2017-11-17-001948-а, предмет закупівлі ДК 021:2015:50750000-7- послуги з технічного обслуговування ліфтів на загальну суму 1 659 278,70 грн.;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Виробниче об`єднання "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" на користь Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ФОНТАНСЬКИЙ" 1 659 278,70 грн, а з Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "ФОНТАНСЬКИЙ" одержані ним за рішенням суду у цій справі 1 659 278,70 грн., в дохід держави.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після виконання укладеного між відповідачами Договору, Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України прийнято рішення про визнання ПрАТ "ВО "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" винним у вчинені порушень законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді спотворення результатів торгів (тендеру) при участі у процедурі закупівлі за результатами якої укладено оспорюваний договір, дане рішення не було оскаржене та є чинним станом на даний момент. У зв`язку із цим прокурор вважає Договір, укладений за підсумками відкритих торгів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу ПрАТ "ВО "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР", на підставі статей 203, 215 ЦК України.

Разом із позовною заявою до суду від прокуратури надійшла заява про забезпечення позову по даній справі (вх.№2-436/25 від 26.03.2025) в якій прокуратура просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «ВО «СТАЛЬКАНАТ СІЛУР» в розмірі 1 659 278,70 грн., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках цього відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову прокурор вказує, що підставою звернення до суду стало порушення інтересів держави в бюджетній сфері внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом вчинення ПрАТ «ВО «СТАЛЬКАНАТ СІЛУР» антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру та призвели до придбання послуги за рахунок бюджетних коштів за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендеру її видимості.

Також Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси зазначає наступне:

- відповідно до відображеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації статутний капітал ПрАТ «ВО «СТАЛЬКАНАТ СІЛУР» складає 8 346 460, 24 грн.;

- згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень посадових осіб ПрАТ «ВО «СТАЛЬКАНАТ СІЛУР» притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення податкового законодавства, крім іншого, в частині завищення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню, несвоєчасного подання податкової звітності, щодо порушення порядку складання декларації з податку на прибуток підприємств;

- відповідно до відкритого сервісу моніторинг реєстраційних даних українських компаній та судового реєстру для захисту від рейдерських захоплень та контролю контрагентів Опендатабот ПрАТ «ВО «СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР» () з 13.08.2024 знаходиться в «чорному» списку Антимонопольного комітету України;

Таким чином, Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси вказує, що дії ПрАТ «ВО «СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР» вказує, що оскільки під час участі у процедурі відкритих торгів за ID UA-2017-11-17-001948-а не є доброчесними, а тому, очікування на те, що, у випадку задоволення позовних вимог прокурора, означений суб`єкт господарювання буде належним чином виконувати рішення суду, є марним.

Окремо прокурор зазначає, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, зумовить виникнення між сторонами інших спорів та неспівмірно збільшить тягар витрат на відновлення заявлених до захисту прав, оскільки Південний офіс Держаудитслужби не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Розглянувши заяву Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову (вх.№2-436/25 від 26.03.2025), господарський суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно зі статтею 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 09.04.2024 у справі №917/1610/23 відзначив, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, зроблено висновок, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Так, виконання в майбутньому судового рішення у даній справі за позовом про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.

Адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 зауважено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Предметом позову в даній справі є вимога про визнання недійсним договору та стягнення з ПрАТ "ВО "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" на користь КП "ЖКС "ФОНТАНСЬКИЙ" 1 659 278,70 грн, а з КП "ЖКС "ФОНТАНСЬКИЙ" одержані ним за рішенням суду у цій справі 1 659 278,70 грн., в дохід держави, а отже виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач, до якого заявлені вимоги майнового характеру, необхідну суму грошових коштів для виконання рішення у разі задоволення позову, тобто, за висновком суду, застосування заходу забезпечення позову, обраного прокурором, безпосередньо пов`язано із предметом позову.

Таким чином, суд вважає що заява Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову поданого в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби та Одеської міської ради, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Окремо суд зазначає, що положенням ч. 6 ст. 140 ГПК України передбачається можливість вирішення судом питання щодо зустрічного забезпечення.

Частинами 1 та 4 ст.141 ГПК України, встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Оскільки на теперішній час у суду відсутня інформація з приводу можливих збитків відповідача та їх розміру, правові передумови для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, ПрАТ "ВО "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" не позбавлене права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду протягом строків, встановлених ст.141 ГПК України.

Згідно з ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст.136-137, 140, 144, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову (вх.№2-436/25 від 26.03.2025) подану по справі №916/1207/25 задовольнити.

2.Вжити заходи забезпечення позову по справі №916/1207/25, шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Виробниче об`єднання "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 16; ) в розмірі 1 659 278,70 грн. які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках Приватного акціонерного товариства "Виробниче об`єднання "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР", інформація про які буде виявлена в процесі виконання даної ухвали про забезпечення позову.

Стягувачем за цією ухвалою є: Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (65062, м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6).

Боржником за цією ухвалою є: Приватне акціонерне товариство "Виробниче об`єднання "СТАЛЬКАНАТ-СІЛУР" (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 16; ).

Ухвала суду набирає законної сили 28.03.2025 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання в строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Суддя Невінгловська Юлія Михайлівна