ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/132/25

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши справу у спрощеному позовному провадженні,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі груп", код ЄДРПОУ - 44238503, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, буд. 26, кв. 117,

до відповідача: Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04349923, Закарпатська область, Ужгородський район, селище Середнє, вул. Закарпатська, буд. 63,

про стягнення коштів,

Секретар судового засідання - Ігнатко О.В.

Без виклику учасників справи,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі груп", код ЄДРПОУ - 44238503, звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідача Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04349923, з позовними вимогами стягнення з відповідача на свою користь суми основного боргу у розмірі 407 452.04 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3884.75 грн. та 3 % річних у розмірі 401.87 грн.

Описова частина рішення.

Ухвалою суду від 07.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

В подальшому 19.02.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача у справі (вх. №02.3.1-02/1666/25), в якому відповідач просить у задоволенні позову ТОВ "Енерго Ресурс" Рі Груп" до Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області про стягнення суми основного боргу у розмірі 407 452.04 грн., пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3884.75 грн. та 3 % річних у розмірі 401.87 грн. - відмовити.

Надалі 03.03.2025 на адресу суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову у справі №907/132/25 (вх. №02.3.1-02/2012/25) та подальший розгляд справи з урахуванням заяви про зміну підстав позову, а саме вважати, що правовою підставою позову є стягнення грошових коштів в порядку ст. 1212 ЦКУ - безпідставно набуте майно.

Ухвалою суду від в межах даної справи від 04.03.2025 постановлено подальший розгляд справи №907/132/25 здійснювати з врахуванням заяви про зміну підстав позову, яка надійшла від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/2012/25 від 03.03.2025 року).

В подальшому, 19.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну підстав позову від відповідача у справі (вх. 02.3.1-02/2655/25 від 19.03.2025 року), в якому він просить у задоволенні позову з урахуванням заяви про зміну підстав позову ТОВ "Енерго Ресурс" Рі груп" до Середнянської сселищної ради Ужгородського району Закарпатської області про стягнення суми основного боргу у розмірі 407 452.04 грн., пені у розмірі 3884.75 грн. та 3% річних у розмірі 401.87 грн. - відмовити. Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Правова позиція Позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами спору було укладено договір №192 про постачання електричної енергії споживачу від 25.11.2024 року (далі - договір). Також між сторонами були підписані додатки до договору. Між сторонами укладались також додаткові угоди до договору.

Пунктом 2.1. договору між сторонами було погоджено, що постачальник (позивач у справі) зобов`язується постачати споживачу (відповідач у справі) електричну енергію, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору.

Очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії на 2024 рік становлять 81 907 кВт*год (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору, термін поставки (передачі) товару - з 01 грудня 2024 року до 31 грудня 2024 року (включно).

Загальна вартість договору становить 615 144.83 грн. з ПДВ (п. 5.1. договору).

За твердженням позивача, він надав послуги поставки відповідачу згідно з умовами договору №192 про постачання електричної енергії споживачу від 25.11.2024 та відповідних додатків до договору, додаткової угоди №1 від 27.11.2024 до вказаного вище договору, додаткової угоди №2 до вказаного вище договору, що підтверджується зокрема такими доказами, як: акт №2084 здачі - приймання електричної енергії за грудень 2024 року від 09.01.2025 року на 50 789.017 к Вт*год на суму 407 452.04 грн.

Разом з тим, як вказує позивач, за грудень послуги на підставі акту №2084 здачі-приймання електричної енергії від 09.01.2025 не сплачені в повному обсязі. Відтак, сума основної заборгованості складає станом на дату звернення з позовною заявою: за грудень 2024 року - 407 452.04 грн. Позивач вказує в позовній заяві, що відповідач не виконав перед позивачем свого зобов`язання з повної своєчасної оплати за надані послуги, чим порушив умови укладеного договору.

На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 407 452.04 грн.; пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 3884.75 грн.; 3% річних у розмірі 401.87 грн., а всього 411 738.66 грн.

Також, 03.03.2025 на адресу суду надійшла заява про зміну підстав позову від позивача у справі (вх. №02.3.1-02/2012/25 року), в якій позивач зазначає, що з урахуванням наявних у матеріалах справи додаткової угоди №2 від 25.12.2024 та акту №2083 від 26.12.2024, фактичний обсяг спожитої електричної енергії відповідачем становить: 76 677.983 кВт*год, що за твердженням відповідача поставлено на виконання договірних зобов`язань та спожито відповідачем. Відповідачем додатково спожито електричну енергію у розмірі 50 789.017 кВт*год, що відповідно перевищило передбачений договором ліміт обсягів із постачання спожитої електроенергії. Таким чином вартість фактично отриманих (спожитих) послуг з постачання електричної енергії у грудні 2024 без наявної правової підстави становить 407 452.04 грн., а тому позивач вважає, що грошові кошти підлягають стягненню з відповідача в рахунок відшкодування вартості фактично отриманих (спожитих) послуг постачання електричної енергії в порядку ст. 1212 ЦКУ.

Позиція відповідача у справі.

У поданому відзиві відповідач вказує, що визнає факт споживання електроенергії, однак, твердження позивача про те, що Середнянська селищна рада не виконала свої зобов`язання за договором від 25.11.2024 щодо повної своєчасної оплати за надані послуги з постачання електричної енергії, чим порушила умови укладеного договору, вважає необґрунтованими.

Відповідач звертає увагу у своєму відзиві, що рахунком позивача на оплату №3561 від 26.12.2024 та платіжними інструкціями за №5489 від 26.12.2024; №5490 від 26.12.2024; №5491 від 26.12.2024 року; №5492 від 26.12.2024 року; №5493 від 26.12.2024 року; №5494 від 26.12.2024 року; №5495 від 26.12.2024 року; №5496 від 26.12.2024 року; №5497 від 26.12.2024 року; №5498 від 26.12.2024 року; №5499 від 26.12.2024 року; №5504 від 26.12.2024 року, підтверджується те, що відповідачем здійснено оплату нарахованої суми коштів за договором у розмірі 615 144.83 грн., згідно з актом здачі-приймання електричної енергії від 26.12.2024 за №2083, наданого за результатами обліку обсягу поставленої електроенергії, що становить 76 677.98 кВт/год.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що споживач (відповідач) виконав умови договору №192, зокрема, у частині своєчасної та в повному обсязі оплати за спожиту електричну енергію за грудень 2024 року на загальну суму 615 144.83 грн., то на думку відповідача відсутні законні та обґрунтовані підстави для зміни ціни договору та оплати додатково нарахованої Постачальником суми - 407 452.04 грн. за споживання електроенергії у обсязі 50 789.017 к Вт, яка не передбачена умовами договору.

Додатково, 19.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну підстав позову від відповідача у справі (вх. №02.3.1-02/2655/25 від 19.03.2025 року), в якому він зазначає додатково, що він визнає факт споживання електроенергії, водночас звертає увагу на те, що свої зобов`язання за договором №192 про постачання електричної енергії споживачу від 25.11.2024 виконав у повному обсязі. Відповідач вказує, що спірні правовідносини мають договірний характер, чинний договір №192 є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання електроенергії за період дії договору), що виключає можливість застосування до них положень глави 83 ЦКУ та свідчить про відсутність підстав для додаткового стягнення грошових коштів у сумі 407 452.04 грн. за споживання електроенергії у обсязі 50 789.017 кВт. Відповідач вважає, що положення статті 1212 ЦКУ до спірних правовідносин не підлягає застосуванню.

Мотивувальна частина рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку, судом встановлено таке.

Судом встановлено та за матеріалами справи підтверджується, що 25.11.2024 між сторонами спору був укладений договір №192 про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір), Згідно розділу 1 такого договору, умови такого договору розроблені відповідно до ЗУ "Про публічні закупівлі" з урахуванням особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених ЗУ "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, що затверджено постановою КМУ від 12 жовтня 2022 №1178 та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.

Згідно п. 2.1. договору, постачальник зобов`язується постачати споживачу у 2024 році електричну енергію, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору.

Очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії на 2024 рік за договором становлять 81 907 кВт*год та визначені в Додатку 1 до договору (п. 2.2. договору).

Термін поставки (передачі) товару - з 01 грудня 2024 до 31 грудня 2024 року (включно) (п. 3.3. договору).

Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за постачання електричної енергії, крім передбаченої умовами цього договору (п. 3.4. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що загальна вартість цього договору становить 615 144.83 грн. з ПДВ. Ціна за 1 кВт*год електричної енергії визначається та змінюється відповідно до додатків до цього договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.3. договору).

Споживач бере зобов`язання з отримання електричної енергії та його оплати в терміни і строки, передбачені цим договором (п. 5.4. договору).

Загальна вартість договору складається з місячних сум вартості очікуваних договірних обсягів постачання електричної енергії споживачу (п. 5.5. договору).

Згідно п. 5.7. договору, вартість спожитої електричної енергії визначається як добуток обсягу спожитої електричної енергії на ціну за 1 кВт*год.

Відповідно до приписів п. 5.8. договору, фактично спожитий обсяг електричної енергії у кожному розрахунковому періоді визначається згідно з даними приладів обліку та фіксується в акті приймання - передачі. Оплата проводиться за умови наявності бюджетного фінансування протягом 10 робочих днів з моменту надання акта приймання-передачі електричної енергії, але не пізніше 20-го дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Пунктом 6.1.5. договору передбачено, що споживач має право вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих актів приймання - передачі електричної енергії і, у разі незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою, вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку.

Споживач (відповідач) в свою чергу також зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п. 6.2.1. договору).

Зміни до даного договору про закупівлю можуть вноситись у випадках, зазначених у цьому договорі та оформляються у письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди (п. 13.1. договору). Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами (п. 13.5. договору).

Даний договір набуває чинності з дати підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року включно, а в частині розрахунків діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 14.1. договору).

У пункті 14.5. сторони передбачили, що істотними умовами договору про закупівлю є предмет, ціна та строк дії договору.

Відповідно до приписів п. 14.6. договору, істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків: погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. В такому пункті, сторони визначили, що збільшення ціни не повинно призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення (п. 14.6.2. договору).

Судом встановлено, що даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками обох сторін.

Додатком №1 до договору передбачені очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії на 2024 рік. які становлять 81 907 кВт*год.

Додатком №3 до договору визначений порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії. Згідно п. 2 такого додатку - ціна за 1 кВт*год електричної енергії у грудні становить 7.510284 грн. з ПДВ.

Також відповідачем підписана заява - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка долучена додатком №4 до даного договору.

В подальшому, 27.11.2024 між сторонами була підписана додаткова угода №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу №192 від 25.11.2024, якою сторони дійшли згоди внести зміни по інформації щодо об`єктів споживача.

Також, 25.12.2024 між сторонами була укладена додаткова угода №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №192 від 25.11.2024, якою сторони дійшли згоди викласти п. 2 додатку 3 "Порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії" до договору в наступній редакції: "Ціна за 1 кВт*год електричної енергії у грудні становить 8.022444 грн. з ПДВ".

Актом №2083 від 26.12.2024 здачі - приймання електричної енергії за грудень 2024 року підтверджується споживання споживачем (відповідачем) електроенергії в обсязі 76 677.983 кВт*год на загальну суму 615 144.83 грн. з ПДВ згідно умов п. 5.1. договору. Судом встановлено, що даний акт підписаний з обох сторін, на ньому містяться відтиски печаток обох сторін.

Судом встановлено, що платіжними інструкціями від 26.12.2024, які містяться в матеріалах справи, підтверджується сплата відповідачем на користь позивача 615 144.83 грн. з ПДВ заборгованості за актом №2083 від 26.12.2024 здачі - приймання електричної енергії за грудень 2024 року. Відтак зобов`язання відповідача за даним актом відсутні. Відповідач виконав покладені на нього договором, а саме п. 5.1. договору, обов`язки, а саме здійснив оплату замовленої та спожитої електроенергії.

Разом з тим, актом №2084 здачі-прийняття електричної енергії за грудень 2024 від 09.01.2025 підтверджується споживання споживачем (відповідачем) додатково електроенергії в обсязі 50 789.017 кВт*год на загальну суму 407 452.04 грн. з ПДВ. Судом встановлено, що даний акт підписаний з обох сторін, на ньому містяться відтиски печаток обох сторін.

Стягнення позивачем з відповідача суми боргу у розмірі 407 452.04 грн., пені у розмірі 3884.75 грн. та 3 % річних у розмірі 401.87 грн. і стало підставою для звернення позивача до суду та предметом розгляду даної справи.

Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону України «Про ринок електричної енергії» правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником «останньої надії».

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

За приписами статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії споживачу (п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з абз. 14 п. 1.1.2. гл. 1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі Правила) договором про постачання електричної енергії споживачу є домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Відповідно до п.п. 3.1.1., 3.1.5. Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником «останньої надії».

Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора (п. 3.1.5. Правил).

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8. Правил).

Приписами п. 2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, беручи до уваги підписання відповідачем заяви-приєднання від 25.11.2024, Договору про постачання електричної енергії споживачу від 25.11.2024, слід дійти висновку, що матеріалами справи підтверджується та обставина, що відповідач є споживачем електричної енергії та перебуває в договірних відносинах з ТОВ «Енерго Ресурс" Рі Груп» згідно з публічним договором про постачання електричної енергії споживачу, укладеним шляхом подання заяви-приєднання та підписання паперових примірників вказаних вище договорів.

Очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії на 2024 рік за договором становлять 81 907 кВт*год та визначені в Додатку 1 до договору (п. 2.2. договору).

Термін поставки (передачі) товару - з 01 грудня 2024 до 31 грудня 2024 року (включно) (п. 3.3. договору).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що загальна вартість цього договору становить 615 144.83 грн. з ПДВ. Ціна за 1 кВт*год електричної енергії визначається та змінюється відповідно до додатків до цього договору.

Загальна вартість договору складається з місячних сум вартості очікуваних договірних обсягів постачання електричної енергії споживачу (п. 5.5. договору).

Відповідно до приписів п. 5.8. договору, фактично спожитий обсяг електричної енергії у кожному розрахунковому періоді визначається згідно з даними приладів обліку та фіксується в акті приймання - передачі. Оплата проводиться за умови наявності бюджетного фінансування протягом 10 робочих днів з моменту надання акта приймання-передачі електричної енергії, але не пізніше 20-го дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Враховуючи, що договір №192 про постачання електричної енергії споживачу від 25.11.2024, який позивачем визначено в якості підстави заявленого позову, укладено сторонами за наслідком проведеної відповідачем публічної закупівлі за бюджетні кошти, до спірних правовідносин підлягають застосуванню також приписи Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно з ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії; 3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю; 5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

Відповідні положення містяться й в укладеному сторонами Договорі (п. п. 14.5; 14.6 Договору).

Додатком №3 до договору визначений порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії. Згідно п. 2 такого додатку - ціна за 1 кВт*год електричної енергії у грудні становить 7.510284 грн. з ПДВ.

Також, 25.12.2024 між сторонами була укладена додаткова угода №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №192 від 25.11.2024, якою сторони дійшли згоди викласти п. 2 додатку 3 "Порядок визначення та зміни ціни постачання електричної енергії" до договору в наступній редакції: "Ціна за 1 кВт*год електричної енергії у грудні становить 8.022444 грн. з ПДВ".

Актом №2083 від 26.12.2024 здачі - приймання електричної енергії за грудень 2024 року підтверджується споживання споживачем (відповідачем) електроенергії в обсязі 76 677.983 кВт*год на загальну суму 615 144.83 грн. з ПДВ згідно умов п. 5.1. договору. Судом встановлено, що даний акт підписаний з обох сторін, на ньому містяться відтиски печаток обох сторін.

Судом встановлено, що платіжними інструкціями від 26.12.2024, які містяться в матеріалах справи, підтверджується сплата відповідачем на користь позивача 615 144.83 грн. з ПДВ заборгованості за актом №2083 від 26.12.2024 здачі - приймання електричної енергії за грудень 2024 року. Відтак зобов`язання відповідача за даним актом відсутні. Відповідач виконав покладені на нього договором, а саме п. 5.1. договору, обов`язки, а саме здійснив оплату замовленої та спожитої електроенергії.

Разом з тим, актом №2084 здачі-прийняття електричної енергії за грудень 2024 від 09.01.2025 підтверджується споживання споживачем (відповідачем) додатково електроенергії в обсязі 50 789.017 кВт*год на загальну суму 407 452.04 грн. з ПДВ. Судом встановлено, що даний акт підписаний з обох сторін, на ньому містяться відтиски печаток обох сторін.

Суд зазначає, що відповідно до змісту цього Акту №2084 здачі-прийняття електричної енергії за грудень 2024 від 09.01.2025 про споживання споживачем (відповідачем) електроенергії в обсязі 50 789.017 кВт*год на загальну суму 407 452.04 грн. з ПДВ, вказано, що цей об`єм електричної енергії отриманий відповідно до договору №192 від 29.11.2024 року. Отже, заперечення відповідача суд вважає безпідставними, що спростовуються самим складеним сторонами актом споживання.

На підставі вищевикладеного суд відхиляє твердження відповідача, що він здійснив повний розрахунок за поставлену йому електроенергію, оскільки погодженим обома сторонами актом №2084 здачі-прийняття електричної енергії за грудень 2024 від 09.01.2025 підтверджується споживання споживачем (відповідачем) додатково електроенергії в обсязі 50 789.017 кВт*год на загальну суму 407 452.04 грн. з ПДВ. Крім того, сторони дійшли згоди згідно п. 5.8. договору, що фактично спожитий обсяг електричної енергії у кожному розрахунковому періоді визначається згідно з даними приладів обліку та фіксується в акті приймання - передачі. Оплата проводиться за умови наявності бюджетного фінансування протягом 10 робочих днів з моменту надання акта приймання-передачі електричної енергії, але не пізніше 20-го дня місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п.1 п. 5.2.1. Правил, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. п. 2 п. 5.5.5. Правил передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) (п. 4.19. Правил).

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що в силу зобов`язання кредитор вправі вимагати виконання обов`язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов`язань у відносинах, що виникли між сторонами.

Договори, укладені між сторонами, як цивільно-правові правочини, є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 407 452.04 грн. з ПДВ основного боргу.

Щодо стягнення 3% річних.

Водночас судом встановлено, що позивачем заявлено позовну вимогу також щодо стягнення з відповідача 401.87 грн. 3% річних. Згідно приписів ст. 625 ЦКУ, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом проведено арифметичний перерахунок нарахованих 3 % річних і встановлено, що такий розрахунок позивачем проведено вірно. Відповідач не надав суду свого контррозрахунку даних позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, відтак суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 401.87 грн. 3% річних є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позовні вимоги в цій частині підлягають аналогічно задоволенню.

Щодо стягнення пені.

Додатково позивачем заявлено позовну вимогу щодо стягнення з позивача 3884.75 грн. пені за порушення грошових зобов`язань за вказаним вище договором.

Частиною 1 ст. 549 ЦКУ передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом також здійснено перерахунок суми пені та встановлено, що позивачем вірно розраховано штрафні санкції.

Щодо обґрунтованості рішення.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 4940.86 грн.

Додатково позивачем заявлено в позовній заяві, що він просить зазначити в рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання такого рішення, нараховувати штрафні санкції відповідно до ст. 625 ЦКУ до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (407 452.04 грн.).

Частиною 10 ст. 238 ГПК України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Разом з тим, суд зазначає, що загальна сума штрафних санкцій у такому випадку буде надмірною в порівнянні з основною сумою боргу.

Суд звертає увагу на те, що наявність у орендодавця можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми у вигляді штрафу та пені змінює їхнє дійсне правове призначення. Штраф та пеня мають на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не можуть становити непомірний тягар для іншої сторони і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для постачальника, а для боржника - фактором втрати чи поглиблення його економічної (фінансової) неспроможності.

Таку правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 по справі №7-рп/2013.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04349923, Закарпатська область, Ужгородський район, селище Середнє, вул. Закарпатська, буд. 63, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі груп", код ЄДРПОУ - 44238503, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, буд. 26, кв. 117, суму заборгованості в загальному розмірі 411 738.66 грн. (чотириста одинадцять тисяч сімсот тридцять вісім гривень 66 копійок), а саме суму основного боргу у розмірі 407 452.04 грн. (чотириста сім тисяч чотириста п`ятдесят дві гривень 04 копійок), пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 3884.75 грн. (три тисячі вісімсот вісімдесят чотири гривень 75 копійок) та 3 % річних у розмірі 401.87 грн. (чотириста одна гривень 87 копійок).

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 04349923, Закарпатська область, Ужгородський район, селище Середнє, вул. Закарпатська, буд. 63, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Ресурс" Рі груп", код ЄДРПОУ - 44238503, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, буд. 26, кв. 117, сплачений судовий збір у розмірі 4940.86 грн. (чотири тисячі дев`ятсот сорок гривень 86 копійок).

5. Відмовити позивачу у зазначенні в судовому рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

На підставі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 01.04.2025 року.

Суддя Пригуза П.Д.