ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.03.2025м. ДніпроСправа № 904/5351/24
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г за участю секретаря судового засідання Голігорової Т.І., розглянувши заяву ARKMEN UK LTD про ухвалення додаткового рішення у справі:
за позовом ARKMEN UK LTD, 27 ОЛД ГЛОСТЕР СТ., ОЛБОРН, ЛОНДОН, ВЕЛИКА БРИТАНІЯ
до Товариство з обмеженою відповідальністю «ВСЕСВІТНІ ХАРЧОВІ ТЕХНОЛОГІЇ-«УКРАЇНА», м. Дніпро
про стягнення заборгованості за контрактом №15/06/23 від 15.06.2023 у розмірі 32 194,24 дол. США., що на день подання позову 06.12.2024р. становить еквівалент суми 1 339 201,15 грн.
від позивача (заявника): Рябко С.О., адвокат (поза межами суду);
від відповідача: не з`явився.
До Господарського суду Дніпропетровської області через систему Електронний суд надійшла від ARKMEN UK LTD (далі - "ЕРКМЕН ЮК ЛТД", позивач) позовна заява, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВСЕСВІТНІ ХАРЧОВІ ТЕХНОЛОГІЇ-УКРАЇНА (далі - відповідач) суму попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 26 099,60 (двадцять шість тисяч дев`яносто дев`ять доларів США шістдесят центів) доларів США, суму збитків у розмірі 5 891,41 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто один долар США сорок один цент) доларів США, три проценти річних у сумі 203,23 (двісті три долари США двадцять три центи) доларів США.
В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 12.03.2025, оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 позовні вимоги ARKMEN UK LTD задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ВСЕСВІТНІ ХАРЧОВІ ТЕХНОЛОГІЇ-УКРАЇНА суму попередньої оплати у розмірі 26 099,60 (двадцять шість тисяч дев`яносто дев`ять доларів США шістдесят центів) доларів США, три проценти річних у сумі 203,23 (двісті три долари США двадцять три центи) доларів США. Врешті позову відмовлено.

17.03.25025 до суду через систему "Електронний суд" від представника ARKMEN UK LTD надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВСЕСВІТНІ ХАРЧОВІ ТЕХНОЛОГІЇ-УКРАЇНА витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 100 доларів США.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2025 прийнято заяву ARKMEN UK LTD про ухвалення додаткового рішення до розгляду та призначено її розгляд у судове засідання на 26.03.2025 о 10:00 год.

20.03.2025 через систему "Електронний суд" від позивача (заявника) надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2025 задоволено заява представника позивача (заявника) - ARKMEN UK LTD про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення су та судове засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, яке призначене на 26.03.2025 о 10 год. 00 хв., вирішено проводити в режимі відеоконференції за участю представника позивача (заявника).

В судове засідання 26.03.2025 позивач не забезпечив явку свого представника, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Відповідач свої заперечення проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд зауважує, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.4 ст.244 ГПК України), а відтак вважає за можливе здійснювати розгляд заяв про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників сторін.

За викладених обставин, суд розглядає заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву ARKMEN UK LTD про ухвалення додаткового рішенні, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вказаних положень, позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, в якій він просить суд прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, а саме: щодо понесених ТОВ "Агро-Терра СВ" витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо (компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи).

З приводу заяви суд зазначає таке.

За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу до матеріалів справи позивачем долучено: копію договору (зовнішньоекономічний контракт) про надання правничої допомоги №02/08/24 від 02.08.2024, укладеного з адвокатом Рябковим С.О., додаток № 1 до договору від 25.11.2024, акт № 1 прийому-передачі наданих послуг від 14.03.2025,платіжну інструкцію № від 18.12.2024 на суму 3 100 доларів США, ордер серії АІ №1764430, та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8926/10 від 13.03.2020 на ім`я адвоката Рябко С.О.

За приписами частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 Верховний Суд за результатами системного аналізу частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зробив такі висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині другій статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Також, у постановах від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20 Верховний Суд також зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У справі № 922/1163/18 Верховний Суд виходив з того, що у самому тексті договору відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару та лише зазначається про порядок оплати такої професійної правової допомоги, що має здійснюватися на підставі розрахунків/рахунків, актів або інших двосторонніх документів.

Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд констатував, що оскільки відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом та його клієнтом щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, враховуючи заперечення іншої сторони, Верховний Суд вважав за необхідне зменшити заявлені до відшкодування судові витрати на професійну правничу допомогу.

В пункті 4.1. зазначено, що орієнтована сума договору становить 5 000 доларів США. Загальна кінцева сума договору становить суму всіх Актів приймання-передачі наданих послуг, що будуть підписані сторонами протягом строку дії цього контракту.

З наданої до суду копії договору про надання правничої допомоги від 02.08.2024 № 02/08/24 вбачається, що він не містить ані розміру гонорару адвоката, ані порядку його визначення, натомість відсилає до акта приймання-передавання наданих послуг.

Жодний пункт Договору не містить положення про узгодження його сторонами вартості правничої допомоги, яка надається у справі № 904/5351/24, саме в розмірі 3 100 доларів США.

В акті прийому-передачі наданих послуг №1 від 14.03.2025 наведений перелік наданих адвокатом послуг і вказано, що їхня вартість становить 3 100 доларів США. Зазначене свідчить про те, що розмір гонорару адвоката не був фіксованим, а залежав від обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг).

Суд зауважує, що акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 14.03.2025 не містить інформації про вартість кожної з наданих адвокатом послуг, що надало б можливість установити пропорційність та розумність витрат на відповідні послуги. Також відсутня інформація про вартість однієї години роботи адвоката та інформація про те, скільки часу адвокат витратив на виконання кожного виду роботи.

Разом з тим, ураховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, та беручи до уваги, що гонорар адвоката у цій справі не є фіксованим і акт наданих послуг не містить інформацію про вартість кожного з наданих адвокатом виду послуг, а лише про загальну їхню вартість, суд дійшов переконання про наявність підстав для зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу в цій справі, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Зокрема, на переконання суду, зазначені в акті №1 від 14.03.2025 такі види послуг, як аналіз документів, наданих Замовником щодо відносин з відповідачем, підготовка та подання позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви, проведення розрахунку трьох процентів річних - це все складові однієї послуги з підготовки та подання до суду позовної заяви.

При цьому, на переконання суду, підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості на підставі одного договору за умови сформованості і усталеності судової практики із спірного питання не потребувала від досвідченого адвоката значних зусиль і витрат часу.

Також суд бере до уваги, що у справі проведені лише два засідання, в яких представник позивача брав участь у режимі відеоконференції: підготовче 13.02.2025 із розгляду справи по суті 12.03.2025. При цьому представник відповідача участі в засіданнях не брав. Засідання 13.02.2025 тривало з 11:45 год. до 12:11 год., засідання 12.03.2025 тривало з 14:36 год. до 14:52 год.).

Суд зауважує, що визначення між адвокатом і клієнтом саме такої вартості послуг (3 100 доларів США) не суперечить вимогам законодавства, зокрема положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Однак, такий розмір вартості адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у встановленому розмірі за рахунок іншої сторони. В будь-якому разі розмір витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, від 17.04.2024 у справі №915/436/23).

Ураховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені до стягнення позивачем витрати на правничу допомогу лише частково відповідають критерію розумності і обґрунтованості таких витрат, тому заяву слід задовольнити частково, присудивши до стягнення з відповідача на користь позивача 1 000 доларів США із заявлених до стягнення 3 100 доларів США, інша частина витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

Керуючись статтями 74, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПОСТАЛЬ" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСЕСВІТНІ ХАРЧОВІ ТЕХНОЛОГІЇ-«УКРАЇНА» (49087, м. Дніпро, вул. Калинова, буд. 49, кв. 163, ) на корить ARKMEN UK LTD (місцезнаходження: 27 ОЛД ГЛОСТЕР СТ., ОЛБОРН, ЛОНДОН, ВЕЛИКА БРИТАНІЯ, WC1N 3AX; компанія номер 14264700) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 доларів США., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового додаткового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення складено та підписано - 01.04.2025.

Суддя В.Г. Бєлік