УХВАЛА

попереднього засідання

м. Київ

24.02.2025Справа № 910/4940/24
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Муханьков Ю.В.

Представники учасників: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.04.2024 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 15.05.2024.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.05.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за номером 73304 від 03.06.2024р. Призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) арбітражного керуючого Лозовського Володимира Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 06.01.2022 № 2057). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 22.07.2024 р.

12.06.2024 до суду надійшло повідомлення по справі від ІНФОРМАЦІЯ_1.

18.06.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення по справі від Головного управління ДПС у м. Києві.

26.06.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" з грошовими вимогами до боржника на суму 6 960 208,59 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2024 прийнято заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання кредитором боржника на суму 6 960 208,59 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 22.07.2024.

01.07.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника на суму 4 159 146,16 грн.

17.07.2024 до суду надійшов звіт керуючого реструктуризацією про результати розгляду вимог кредиторів.

17.07.2024 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Лозовського В.М. про результати розгляду заявлених ПАТ АБ "Укргазбанк" грошових вимог до боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2024 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 30.09.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2024 прийнято заяву ОСОБА_2 про визнання кредитором боржника на суму 4 159 146,16 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 30.09.2024.

23.08.2024 до суду надійшли пояснення ПАТ АБ «Укргазбанк» на заперечення керуючого реструктуризацією щодо заявлених грошових вимог до боржника.

30.09.2024 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення боржника щодо заявлених грошових вимог ПАТ АБ «Укргазбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2024 відкладено попереднє засідання на 25.11.2024.

Судове засідання, призначене на 25.11.2024, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. у відпустці.

Після виходу судді Яковенко А.В. з відпустки, суд ухвалою від 18.12.2024 призначено попереднє засідання на 24.02.2025.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 93-1 цього Кодексу.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Так, за наслідками дослідження заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором фізичної особи ОСОБА_1 підлягає:

Акціонерний банк "Укргазбанк"

Акціонерний банк "Укргазбанк" звернувся до суду із заявою кредитора боржника на суму 6 960 208,59 грн.

Вимоги кредитора обґрунтовані тим, що 20.06.2008 між АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №320/08-ІКФ, за умовами якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 116 000,00 доларів США, строком з 20.06.2008 по 09.06.2028, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8% річних (п. 1.1. Кредитного договору).

02.09.2008 до Кредитного договору укладено Додатковий договір №1, відповідно до якого п. 1.1. Кредитного договору викладено в новій редакції, а саме: в періоді з 02.09.2008 по 09.06.2028 збільшено Позичальнику невідновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом 137 352,00 доларів США, із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 14,4% річних, а також викладено графік зменшення ліміту кредитної лінії в новій редакції (додаток №2 до Кредитного договору).

31.12.2008 до Кредитного договору укладено Додатковий договір №2, відповідно до якого п.п. 3.3.3. Кредитного договору викладено в новій редакції, а саме в частині перенесення платежу за кредитом за грудень 2008 року до 31.01.2009.

Умовами п. 3.3.1 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредитних коштів, сплату процентів за використання кредитної лінії та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки.

Відповідно до п.п. 3.3.3. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався повернення суми окремих Траншів здійснювати на рахунок, відкритий в АБ "Укргазбанк", щомісячно з 1-ого по 10-е число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання Траншу, в розмірі відповідно до Графіку повернення заборгованості. Згідно п.п. 3.3.4. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами (окрім останнього місяця користування кредитними коштами) та в день закінчення строку, на який надано кредитні кошти, у відповідності з п. 1.1. та/або п. 1.6. цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредитній лінії, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1. цього Договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 1.1. цього Договору.

За змістом пункту 3.1 Кредитного договору Банк зобов`язаний: п.п. 3.1.5 - розраховувати проценти за фактичну кількість днів користування кредитом на суму фактичного залишку на позичковому рахунку; п.п. 3.1.6 - при розрахунку процентів враховувати перший день користування кредитними коштами і не враховувати останній день користування кредитними коштами; п.п. 3.1.10 - у разі ненадходження платежів від Позичальника у встановлені дійсним договором строки суми непогашених у строк платежів визнавати їх простроченими та наступного банківського дня перераховувати на рахунки простроченої заборгованості; п. 3.1.12 - на залишок простроченої заборгованості за кредитною лінією проценти нараховувати, виходячи із процентної ставки зазначеної у п. 1.1. збільшеної на 1 процент, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

У забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору між Банком та ОСОБА_2 (Майновий поручитель) укладено Договір іпотеки № 274/08-ІФ без оформлення заставної від 20.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 5859 (надалі - Договір іпотеки). Предметом іпотеки за вказаним договором є житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельна ділянка, площею 0,1 гектара, що знаходиться за тією ж адресою (надалі - Предмет іпотеки).

Крім того, 24.09.2007 між Банком, ОСОБА_1 (Позичальником) та Боржником укладено Договір поруки №320/08-ПФО, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язався нести солідарну відповідальність з Позичальником за порушення виконання зобов`язання по Кредитному договору (п. 1.2. Договору поруки).

У зв`язку зі збільшенням ліміту кредитної лінії 02.09.2008 до Договору поруки укладено Додатковий договір №1.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.08.2010 у справі №2-368/10 задоволено позовні вимоги АБ "УКРГАЗБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 161583,71 доларів США, а також пеню за прострочення строків сплати відсотків та строків повернення кредиту в сумі 74 164,02 грн. У рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на Предмет іпотеки, який належав ОСОБА_2 , а також стягнуто судові витрати в сумі 1820,00 грн.

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, у заяві кредитора Банк просив визнати вимоги в загальному розмірі 6 960 208,59 грн., з яких: 46 859,52 доларів США - заборгованість по кредиту прострочена (залишок заборгованості за кредитом, стягнутої відповідно до рішення суду у справі №2-368/10), що з врахуванням курсу НБУ станом на 26.06.2024 (1 долар США = 40,6545 грн.) становить 1 905 050,35 грн.; 114 753,28 доларів США - заборгованість по процентах прострочена станом на 14.05.2024, що з врахуванням курсу НБУ станом на 26.06.2024 становить 4 665 237,22 грн.; 74 164,02 грн. пені за прострочення строків сплати відсотків та строків повернення кредиту (стягнута за рішенням суду у справі №2-368/10); 7 647,67 доларів США - 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, що з врахуванням курсу НБУ станом на 26.06.2024 становить 310 912,20 грн.; 4844,80 грн. - судовий збір за подання заяви з кредиторськими вимогами.

Арбітражний керуючий за наслідками розгляду заяви кредитора повідомив, що вимоги кредитора визнаються в сумі 2 078 586,98 грн., з яких: 42 928,14 дол. США (еквівалент 1 745 221,66 грн. станом на 26.06.2024) основного боргу, 6 375,71 дол. США трьох процентів річних (еквівалент 259 201,30 грн. станом на 26.06.2024) та 74 164,02 грн. пені. Також зазначила про неправомірність нарахування процентів за користування кредитними коштами після винесення рішення у справі у справі №2-368/10.

У наданих письмових поясненнях боржник підтримала правову позицію арбітражного керуючого.

При цьому, із наданих арбітражним керуючим доказів слідує, що заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 29.02.2016 у справі № 591/167/16-ц за позовом ПАТ "АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № 320/08-ІКФ від 20.06.2008, а саме відсотки за користування кредитними коштами за період з 05.07.2010 по 31.12.2015 в розмірі 62813,30 доларів США.

Дане судове рішення перебувало на примусовому виконанні в органах ДВС, зокрема, на підставі виконавчого листа № 591/167/16-ц, виданого 24.03.2016 Зарічним районним судом м.Суми, відкрито ВП НОМЕР_5, у рамках якого на користь стягувача перераховано кошти на загальну суму 167 813,47 грн.

Також, із примусового виконання виконавчого листа № 591/167/16-ц від 24.03.2016, виданого Зарічним районним судом м.Суми, відкрито ВП НОМЕР_2, у межах якого стягнуто судові витрати по 438,50 грн. із кожного боржника за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідачів, які були погашені 25.09.2017.

Крім того, у межах ВП НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа № 591/167/16-ц, виданого 24.03.2016 Зарічним районним судом м.Суми, стягнуто судовий збір по 11 212,18 грн. з кожного боржника, та перераховано на користь стягувача 11 212,18 грн., що підтверджується листом Зарічанського ВДВС м.Суми Східного Міжрегіонального Міністерства юстиції від 15.04.2024 №13/68175.

У межах ВП НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 591/167/16-ц від 24.03.2016 Зарічного районного суду м.Суми про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ "АБ "Укргазбанк" в дольовому порядку судового збору по 11 212,18 грн. з кожного, на користь стягувача перераховано кошти на загальну суму 7 333,76 грн.

Надалі, ухвалою Зарічного районного суду м.Суми рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.02.2016 у справі №591/164/16-ц скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку, та розгляд справи наразі не завершений.

Відтак, перераховані стягувачу в порядку виконання скасованого судового рішення у справі №591/164/16-ц кошти підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 320/08-ІКФ від 20.06.2008.

Здійснивши перерахунок стягнутих в порядку примусового виконання судового рішення коштів в валюту кредитного зобов`язання, арбітражним керуючим встановлено, що в рахунок погашення боргу сплачено 16 055,35 дол. США, а саме: 417,78 дол. США у ВП НОМЕР_6; 5 463,34 дол. США у ВП НОМЕР_7; 9 877,30 дол. США у ВП НОМЕР_8; 281,37 дол. США у ВП НОМЕР_9; 15,56 дол. США у ВП НОМЕР_10.

Судом прийняті до уваги доводи кредитора про те, що в листах Зарічного ВДВС у м. Суми міститься інформація щодо платіжних доручень/інструкцій відповідно до яких здійснювалося перерахування коштів на погашення заборгованості Боржника, однак такі доручення/інструкції виконується органами державної казначейської служби не в дату їх складання чи направлення для оплати, відтак останні не співпадають з датами зарахування коштів кредитору.

Водночас, боржник жодним чином не відповідає за подальші дії державного виконавця, зокрема, за затримку перерахування відповідних коштів стягувачу, оскільки виконавець, хоча й від імені держави, однак діє "саме в інтересах стягувача" задля виконання судового рішення, яке постановлено на користь останнього, тобто, стягувач фактично наділяє виконавця своїм правом на одержання належних йому грошових коштів, а виконавець на цей період стає "отримувачем" таких коштів.

Відповідно до п.п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Пунктом 8.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Отже, моментом фактичного виконання судового рішення є саме момент надходження коштів з рахунку боржника на відповідний рахунок виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 910/3692/18, від 11.02.2020 у справі № 927/206/19.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що залишок основного боргу за кредитним договором № 320/08-ІКФ від 20.06.2008 становить 42 928,14 дол. США, із розрахунку: 161 583,71 доларів США (стягнутих за рішенням Зарічного районного суду м.Суми у справі № 2-368/10) - 102 600,22 доларів США (сума погашення за рахунок предмет іпотеки) - 16 055,35 дол. США (сума погашення за рахунок стягнутих в порядку примусового виконання судового рішення коштів) = 42 928,14 дол. США (еквівалент 1 745 221,66 грн. із розрахунку станом на 26.06.2024 за курсом НБУ 1 долар США = 40,6545 грн.).

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549, 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини 2 статті 1054 ЦК України.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16.

На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 зауважила, що підхід, за якого проценти за "користування кредитом" могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд.

Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.08.2010 у справі №2-368/10 задоволено позовні вимоги АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 161583,71 доларів США, а також пеню за прострочення строків сплати відсотків та строків повернення кредиту в сумі 74 164,02 грн.

Таким чином, у зв`язку з пред`явленням Банком позову про дострокове стягнення боргу за кредитним договором №320/08-ІКФ, відбулася зміна в односторонньому порядку строку виконання основного зобов`язання, унаслідок чого подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснено Банком за відсутності правової підстави.

Судом прийнято до уваги, що згідно з п.п. 3.1.5 кредитного договору Банк мав розраховувати проценти за фактичну кількість днів користування кредитом на суму фактичного залишку на позичковому рахунку.

Водночас, даний пункт кредитного договору регулює умови сплати процентів саме за користування кредитом, тобто правомірну поведінку позичальника.

Проте, із наданого кредитором розрахунку вбачається, що проценти в сумі 114 753,28 доларів США нараховані за період поза межами строку кредитування саме як проценти за "користування кредитом".

Таким чином, унаслідок дострокового стягнення кредиту згідно з рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.08.2010 у справі №2-368/10, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для подальшого нарахування процентів за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що зумовлює суд відмовити в частині визнання вимог на суму 114 753,28 доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 26.06.2024 становить 4 665 237,22 грн.).

Одночасно, суд вважає обґрунтованими вимоги кредитора в частині заявленої пені в розмірі 74 164,02 грн., що стягнута за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.08.2010 у справі №2-368/10.

За змістом частин першої, другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ураховуючи, що залишок основного боргу за кредитним договором № 320/08-ІКФ від 20.06.2008 становить 42 928,14 дол. США, судом здійснено арифметичний перерахунок трьох процентів річних за визначений кредитором період із 12.03.2017 до 23.02.2022 та встановлено, що сума нарахованих процентів складає 6 375,71 дол. США (еквівалент 259 201,30 грн. із розрахунку станом на 26.06.2024 за курсом НБУ 1 долар США = 40,6545 грн.).

Відповідно до частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Беручи до уваги, що заява кредитора надана до суду 26.06.2024, судом визначено гривневий еквівалент заявлених сум із розрахунку 40,6545 грн. за 1 долар США.

З урахуванням викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання Акціонерного банку "Укргазбанк" кредитором боржника на суму 2 078 586,98 грн., з якої: 2 004 422,96 грн., що відносяться до вимог другої черги, 74 164,02 грн. - вимоги третьої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю підлягають включенню судові витрати кредитора в розмірі 4 844,80 грн. з віднесенням до вимог першої черги.

У визнанні кредитором на суму 4 881 621,61 грн. слід відмовити.

ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою кредитора боржника на суму 4 159 146,16 грн.

Із заяви кредитора вбачається, що 20.06.2008 між АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №320/08-ІКФ, за умовами якого Банк відкрив Позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 116 000,00 доларів США, строком з 20.06.2008 по 09.06.2028, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8% річних (п. 1.1. Кредитного договору).

02.09.2008 до Кредитного договору укладено Додатковий договір №1, відповідно до якого п. 1.1. Кредитного договору викладено в новій редакції, а саме: в періоді з 02.09.2008 по 09.06.2028 збільшено Позичальнику невідновлювану відкличну кредитну лінію з лімітом 137 352,00 доларів США, із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 14,4% річних, а також викладено графік зменшення ліміту кредитної лінії в новій редакції (додаток №2 до Кредитного договору).

31.12.2008 до Кредитного договору укладено Додатковий договір №2, відповідно до якого п.п. 3.3.3. Кредитного договору викладено в новій редакції, а саме в частині перенесення платежу за кредитом за грудень 2008 року до 31.01.2009.

Умовами п. 3.3.1 Кредитного договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредитних коштів, сплату процентів за використання кредитної лінії та всіх комісійних платежів у передбачені цим договором строки.

У забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору між Банком та ОСОБА_2 (Майновий поручитель) укладено Договір іпотеки № 274/08-ІФ без оформлення заставної від 20.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 5859 (надалі - Договір іпотеки). Предметом іпотеки за вказаним договором є житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельна ділянка, площею 0,1 гектара, що знаходиться за тією ж адресою (надалі - Предмет іпотеки).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 26.08.2010 у справі №2-368/10 задоволено позовні вимоги АБ "УКРГАЗБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь АБ "УКРГАЗБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 161583,71 доларів США, а також пеню за прострочення строків сплати відсотків та строків повернення кредиту в сумі 74 164,02 грн. У рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на Предмет іпотеки, який належав ОСОБА_2 , а також стягнуто судові витрати в сумі 1820,00 грн.

За змістом ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26.08.2010 у справі №2-368/10 видано виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження № НОМЕР_8.

У ході виконавчого провадження 14.10.2011 на прилюдних торгах реалізовано предмет іпотеки за ціною 952 051,00 грн. Із даної суми Банком були отримані кошти в розмірі 820 497,98 грн., з яких 1820,00 грн. зараховані на відшкодування судових витрат згідно рішення суду, 818 677,94 грн. (еквівалент 102 600,22 доларів США) направлені на погашення кредитної заборгованості - основного боргу та процентів.

За наведених обставин, кредитор просив визнати вимоги до боржника на суму 102 600,22 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.06.2024 становлять 4 159 146,16 грн., із розрахунку 1 дол. США - 40,5374 грн.

Арбітражний керуючий вимоги кредитора визнав у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (стаття 510 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Так, за загальним правилом, саме позичальник як боржник у зобов`язанні за кредитним договором має виконати свій обов`язок перед кредитодавцем. Втім, якщо таке зобов`язання майновий поручитель забезпечив іпотекою, він може виконати обов`язок боржника, однак у межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки правовідносини з боржником за основним зобов`язанням не припиняються, оскільки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Ураховуючи те, що 14.10.2011 на прилюдних торгах реалізовано предмет іпотеки за ціною 952 051,00 грн., із якої Банком 818 677,94 грн. (еквівалент 102 600,22 доларів США) направлені на погашення кредитної заборгованості по основному боргу та процентах, до ОСОБА_2 , як іпотекодавця, перейшло право вимоги до боржника на загальну суму 102 600,22 доларів США.

Відповідно до частини 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

З огляду на подання кредитором заяви до суду 28.06.2024, судом визначено гривневий еквівалент 102 600,22 доларів США за курсом НБУ станом на 28.06.2024 у сумі 4 159 146,16 грн., із розрахунку 1 дол. США - 40,5374 грн.

Отже, судом визнаються обґрунтованими вимоги ОСОБА_2 до боржника на суму 4 159 146,16 грн. - вимоги другої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю підлягають включенню судові витрати кредитора в розмірі 6 056,00 грн. з віднесенням до вимог першої черги.

Враховуючи зазначене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/4940/24 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :

- Акціонерне товариство "Укргазбанк" з грошовими вимогами на суму 2 083 431,78грн., з яких 4 844,80грн.-витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів,2 004 422,96грн.-вимоги другої черги, 74 164,02грн.-вимоги третьої черги;

- ОСОБА_2 з грошовими вимогами на суму 4 165 202,16грн., з яких 6056,00грн.-витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 4 159 146,16грн.-вимоги другої черги.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Встановити дату проведення зборів кредиторів: 06.03.2025.

4. Керуючому реструктуризацією боргів боржника у строк до 14.04.2025 подати до Господарського суду м. Києва план реструктуризації боргів боржника.

5. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 21.04.2025 о 10:50 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 3.

6. Відмовити АТ "Укргазбанк" у визнанні кредитором на суму 4 881 621,61грн.

Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 31.03.2025

Суддя А.В. Яковенко