ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.04.2025м. СумиСправа № 920/336/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Пащетника Віктора Івановича від 01.04.2025, б/н (вх.№1751 від 01.04.2025) про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву у справі №920/336/25

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по

Полтавській та Сумській областях (вул. Небесної Сотні, буд. 1/23

м. Полтава, Полтавська область, 36014, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Пащетника Віктора Івановича

( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )

про стягнення 153 547 грн 38 коп.,

УСТАНОВИВ:

05.03.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить стягнути з відповідача до державного бюджету України неустойку в сумі 153 547 грн 38 коп., а також стягнути на користь позивача судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 10.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №920/336/25 та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.

01.04.2025 через систему «Електронний суд» представником відповідача надано до суду клопотання (вх.№1751) про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву разом із відзивом (вх.№1471) на позовну заяву.

03.04.2025 через систему «Електронний суд» представником позивача надано до суду відповідь (вх.№1452) на відзив на позовну заяву.

Розглянувши заяву відповідача від 01.04.2025, б/н (вх.№1751 від 01.04.2025), суд приходить до наступних висновків:

01.04.2025 відповідачем надано до суду заяву від 01.04.2025, б/н (вх.№1751 від 01.04.2025) про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву по справі №920/336/25. При цьому, вказуючи про те, що відповідач не мав змоги скласти та направити відзив на позовну заяву до 27.03.2025, оскільки позовну заяву з додатками не отримував, а з самим позов ознайомився лише 28.03.2025.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Процесуальний строк для надання відповідачем відзиву на позовну заяву встановлений ухвалою суду від 10.03.2025 закінчився 28.03.2025.

Отже, відповідачем надано до суду вказаний вище відзив на позовну заяву із пропущенням процесуального строку.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ГПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Суд критично ставиться до твердження відповідача про ненадходження на його юридичну адресу - вул. Н-Лепехівська, буд. 30, м. Суми, 40009, копії позовної заяви з додатками по справі №920/336/25.

Суд звертає увагу відповідача на те, що матеріалами справи (а.с. 4) підтверджено надіслання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях 05.03.2025 копії позовної заяви з додатками (відправлення №608) на адресу Фізичної особи-підприємця Пащетника Віктора Івановича, зазначену в позовній заяві, а саме - АДРЕСА_1 .

Відповідно до трекінгу Укрпошти №608, 20.03.2025 відправлення було повернено відправнику - Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що самим відповідачем не було забезпечено отримання поштової кореспонденції належним чином.

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість продовження/поновлення строку подання заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву, суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Прозахист правлюдини іосновоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Водночас, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, у зв`язку з неможливістю нормальної роботи не тільки судової системи (проведення судових засідань), а й інших органів державної влади, зважаючи на гостру ситуацію в країні, введення воєнного стану, кількість повітряних тривог та їх тривалість, задля дотримання принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, змагальності сторін, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про доцільність задоволення заяви відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву.

На підставі викладеного та керуючись ст. 42, 113, 118, 119, 161, 165, 234, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Пащетника Віктора Івановича від 01.04.2025, б/н (вх.№1751 від 01.04.2025) про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву у справі №920/336/25 задовольнити.

2. Поновити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву (вх.№1417 від 01.04.2025).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвала складена та підписана суддею 04.04.2025.

Суддя С.В. Заєць