ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. Справа№ 910/14317/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

представників сторін: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025 (повний текст складено 06.02.2025)

у справі № 910/14317/24 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Україна»

про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/14317/24 від 21.01.2025 в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд» (далі - ТОВ «Захід Оіл Трейд») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Україна» (далі - ТОВ «Альянс Ойл Україна») про визнання договору недійсним відмовлено повністю.

23.01.2025 від ТОВ «Альянс Ойл Україна» до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій відповідач просить стягнути з ТОВ «Захід Оіл Трейд» на користь відповідача 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2025 стягнуто з ТОВ «Захід Оіл Трейд» на користь ТОВ «Альянс Ойл Україна» 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд встановив, що наявними у матеріалах справи документами підтверджується факт надання відповідачу правової допомоги на погоджену між клієнтом та адвокатом суму у розмірі 40 000,00 грн.

Суд дійшов висновку про відповідність заявленого відповідачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, визначеним ст. 126 ГПК України.

Також суд зазначив, що позивач у клопотанні про зменшення розміру витрат відповідача на правничу допомогу не довів неспівмірність витрат відповідача на правничу допомогу.

Оскільки відповідач підтвердив правовий статус адвоката, співмірність розміру витрат з наданими послугами, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 129 ГПК України витрати відповідача на правову допомогу покладаються на позивача повністю у сумі 40 000,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2025, ТОВ «Захід Оіл Трейд» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ТОВ «Захід Оіл Трейд» на користь ТОВ «Альянс Ойл Україна» 3 000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Судові витрати покласти на відповідача.

Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки обсяг витрат на правничу допомогу є значно завищеним та неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою.

Апелянт також відзначає, що до наданих адвокатом послуг включено такі, що не можуть бути віднесені до жодного виду правничої допомоги у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Заявлену до стягнення вартість участі адвоката в судових засіданням скаржник вважає завищеною та такою, що не відповідає критерію реальності адвокатських витрат.

Окремо апелянт зазначає, що ТОВ «Альянс Ойл Україна» не надало суду жодної інформації про здійснені оплати, не надало рахунків або платіжних інструкцій, які підтверджували би дійсність понесених ним витрат за отриману правову допомогу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2025 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А, Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14317/24 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ТОВ «Захід Оіл Трейд» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025 до надходження матеріалів справи №910/14317/24.

03.03.2025 матеріали справи №910/14317/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025 справа №910/14317/24 передана на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Захід Оіл Трейд» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025 у справі №910/14317/24. Розгляд справи призначено на 31.03.2025. Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом десяти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Позиції учасників справи.

ТОВ «Альянс Ойл Україна» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти вимог та доводів ТОВ «Захід Оіл Трейд» заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

20.11.2024 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Ойл Україна» про визнання генерального договору поставки нафтопродуктів № 15 382/223/НП/1/29 від 01.02.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/14317/24 від 21.01.2025 в позові відмовлено повністю.

23.01.2025 від ТОВ «Альянс Ойл Україна» до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій заявник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До заяви ТОВ «Альянс Ойл Україна» долучило: детальний опис робіт, виконаних у справі №910/14317/24; копію договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 28.10.2024; копію додаткової угоди №2 від 27.11.2024 до договору; копію акта виконаних робіт №2 від 22.01.2025.

З наданих ТОВ «Альянс Ойл Україна» у матеріали справи доказів встановлено таке.

28.10.2024 ТОВ «Альянс Ойл Україна» (клієнт) уклало з адвокатом Жадановим Ігорем Геннадійовичем (адвокат) договір про надання правової допомоги № б/н (далі - договір), за умовами якого адвокат зобов`язався за завданням клієнта надавати клієнту правову допомогу (далі - послуги), а клієнт зобов`язався оплатити надання послуг та фактичні витрати адвоката, необхідні для виконання цього договору.

Згідно з п. 3.2 договору розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами за погодженням та може бути зафіксовано у вигляді додаткової угоди до цього договору.

27.11.2024 сторони уклали додаткову угоду №2 до договору (далі - додаткова угода), у п. 1 якої домовились, що вартість однієї години виконаної роботи з представництва та захисту інтересів відповідача (замовника) в межах господарської справи №910/14317/24 за цією додатковою угодою не може бути меншою ніж 4 000,00 грн в суді першої інстанції, 5 000,00 грн в суді апеляційної інстанції та 6 000,00 грн в суді касаційної інстанції.

Згідно з п. 2 додаткової угоди визначено порядок оплати гонорару: оплата послуг за цією додатковою угодою здійснюється після завершення розгляду справи у суді відповідної інстанції (тобто після ухвалення судового рішення по суті спору) за відповідним актом виконаних робіт, в якому визначається точна кількість годин, і відпрацьованих адвокатом на виконання цієї додаткової угоди у суді відповідної інстанції. Оплата послуг за відповідним актом виконаних робіт здійснюється протягом 6 (шести) років з дня підписання акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди сторони погодили, що під участю у судових засіданнях у справі мається на увазі підготовку до судового засідання, прибуття до місця проведення судового засідання, очікування початку судового засідання, участь у судовому засіданні по справі безпосередньо (у разі його проведення), з`ясування наслідків проведеного судового засідання та вчинення пов`язаних із цим процесуальних дій (таких як ознайомлення під розписку з датою наступного судового засідання, складання пов`язаних із цим заяв та клопотань (зокрема, про розгляд справи за відсутності, про перенесення або відкладення судового засідання, про призначення судового засідання на іншу дату та інших). У разі якщо судове засідання за певних причин фактично не відбулося (зокрема, але не виключно, перебування суду у нарадчій кімнаті, у відпустці або на лікарняному тощо; неявка інших учасників з будь-яких причин, повітряні тривоги тощо), або з метою ефективності судового розгляду в інтересах доцільності було вирішено скласти заяву про розгляд справи за відсутності та не брати участь безпосередньо у судовому засіданні, то таке не вважається відсутністю участі адвоката чи його помічників у призначеному судовому засіданні. Судове засідання, яке тривало менше однієї години, вважається таким, що тривало одну годину. Судове засідання, що тривало більше години, округляється до відповідної цілої кількості годин. Вказане стосується і судових засідань, призначених у режимі відеоконференції.

04.12.2024 видано ордер серії ВВ №1044376 на представництво адвокатом Жадановим І.Г. інтересів ТОВ «Альянс Ойл Україна».

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру адвокатів України Жаданов І.Г. має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000438 від 27.08.2021.

22.01.2025 сторони склали акт виконаних робіт №1 за договором, яким засвідчено надання наступних послуг, загальна вартість яких склала 40 000,00 грн:

1. Консультація відповідача щодо можливих шляхів його захисту його прав, 1 год, вартість послуги 4 000,00 грн;

2. Складання та подання відзиву на позовну заяву у справі №910/14317/24, 7 год, вартість послуги 28 000,00 грн;

3. Прибуття та участь в судовому засіданні 17.12.2024, 1 год, вартість послуги 4000,00 грн;

4. Прибуття та участь в судовому засіданні 21.01.2025, 1 год, вартість послуги 4000,00 грн.

ТОВ «Захід Оіл Трейд» подало клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у якому просить клопотання представника ТОВ «Альянс Ойл Україна» адвоката Жаданова І.Г. про долучення документів до матеріалів справи та розподіл судових витрат у справі №910/14317/24 задовольнити частково; стягнути з ТОВ «Захід Оіл Трейд» на користь ТОВ «Альянс Ойл Україна» 3 000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У поданому клопотанні ТОВ «Захід Оіл Трейд» вважає заяву ТОВ «Альянс Ойл Україна» про розподіл судових витрат необґрунтованою, обсяг витрат на правничу допомогу значно завищеним та неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою. Зазначає, що певні зазначені у детальному описі робіт послуги не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення таких видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу. Також, на думку ТОВ «Захід Оіл Трейд», заявлена вартість участі адвоката в судових засіданням є завищеною та не відповідає критерію реальності адвокатських витрат. Крім того ТОВ «Захід Оіл Трейд» відзначає, що до суду не було надано жодної інформації про здійснені оплати, не надано рахунків або платіжних інструкцій, які підтверджували би дійсність понесених витрат за отриману правову допомогу.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абз. 2 пп. 4.1 п. 4 Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Окрім цього, у визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Дослідивши надані заявником докази понесених витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір заявлених витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 40 000,00 грн підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а також є співмірним з наданими послугами.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, які є тотожними доводам поданого ТОВ «Захід Оіл Трейд» клопотання про зменшення розміру судових витрат відповідача, колегія суддів зазначає таке.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів оплати правничої допомоги суд звертається до висновку Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19. Так, в абз. 2 та 3 п. 6.5 цієї постанови зазначено, що згідно зі змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Щодо доводів ТОВ «Захід Оіл Трейд» про те, що прибуття адвоката ТОВ «Альянс Ойл Україна» в судове засідання не може бути віднесене до жодного з видів правничої допомоги, а тому витрати на здійснення такого виду робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 18.05.2022 у справі №910/4268/21, від 26.10.2022 у справі №910/4277/21, від 18.04.2023 у справі №903/378/22, від 23.03.2023 у справі №921/434/21, від 25.04.2023 у справі №910/21424/21 та ін. висловлював правову позицію про те, що такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Такі висновки Верховного Суду є сталими та ґрунтуються на аналізі складових часу, необхідного для належного здійснення адвокатом представництва інтересів клієнта.

Щодо доводів апелянта про те, що підготовка відзиву у справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже справа не є складною, колегія суддів зазначає, що це твердження саме по собі не може бути достеменним свідченням такого.

Колегія суддів бере до уваги, що у відзиві на позовну заяву ТОВ «Альянс Оіл Україна», зокрема, проаналізувало доводи позовної заяви ТОВ «Захід Оіл Трейд» та виклало власну позицію з посиланням на висновки Верховного Суду. Суд зауважує, що послугою з підготовки відзиву на позовну заяву охоплюється не лише його складення, а також послуги з вивчення позовної заяви, аналізу судової практики та позицій Верховного Суду.

У вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, що склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Враховуючи встановлені у справі обставини, в т.ч. обґрунтованість позову, висновки місцевого суду та неоскаження позивачем його рішення, норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Оіл Трейд» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025 у справі № 910/14317/24 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2025 у справі № 910/14317/24 залишити без змін.

3. Справу №910/14317/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 2.04.2025.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова