РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.03.2025Справа № 910/1570/24
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІБКОР ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ»

до ANP ASIA TRADE LTD

про стягнення 6 192 910,13 доларів США

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Севериненко К.Р.

Представники учасників справи:

від позивача: Білоусов В.І.;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІБКОР ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ANP ASIA TRADE LTD (надалі-відповідач) про стягнення суми грошових коштів у розмірі 6 192 910, 13 доларів США.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.11, 509, 525, 525, 530, 533, 548, 599, 610, 611, 612, 626, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.175, 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за контрактом №АТ-1001-01 від 10.01.2023, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/1570/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.08.2024. Постановлено звернутися до Центрального органу запитуваної Держави - Королівства Таїланд: International Affairs Division, Office of the Permanent Secretary for Justice, Ministry of Justice, Chaengwattana Road, Laksi District, Bangkok 10210, Thailand, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, з судовим дорученням про вручення ANP ASIA TRADE LTD судових документів у справі №910/1570/24, зупинено провадження в справі №910/1570/24 до 20.08.2024. Зобов`язано позивача протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали подати до Господарського суду міста Києва нотаріально засвідчені переклади на англійську мову позову та доданих до нього документів у трьох примірниках, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів у трьох примірниках, ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 про відкриття провадження в справі в трьох примірниках.

03.06.2024 від представника позивача надійшла заява про продовження строку для виконання вимог ухвали суду від 14.02.2024, з посиланням на те, що для здійснення перекладу документів потрібно більше часу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2024 поновлено провадження в справі № 910/1570/24, заяву позивача про продовження строку для надання документів задоволено, продовжено позивачу строк для надання документів на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2024 до 20.06.2024 включно, зупинено провадження в справі №910/1570/24 до 20.08.2024.

07.06.2024 від представника позивача надійшли документи на виконання ухвали суду.

16.08.2024 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

У період з 05.08.2024 по 30.08.2024 суддя Карабань Я.А. перебувала у відпустці, а тому провадження в справі не поновлювалось та підготовче засідання 20.08.2024 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2024 поновлено провадження в справі та призначено підготовче засідання на 15.10.2024.

У підготовче засідання 15.10.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача в засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином. Суд протокольною ухвалою, в порядку ст. 74 ГПК України, витребував у позивача письмові пояснення. Також суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2024 відкладено підготовче засідання на 12.11.2024.

11.11.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, разом з клопотанням про поновлення строку на їх подання, клопотання про відкладення підготовчого засідання та клопотання про участь в судовому засіданні призначеному на 12.11.2024 о 11.00 год у режимі відеоконференції поза межами суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 залишено без розгляду клопотання представника позивача адвоката Войтенко К.В. про участь у судовому засіданні призначеному на 12.11.2024 о 11.00 год. у режимі відеоконференції, з підстав зазначених в ухвалі.

У підготовче засідання 12.11.2024 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2024 задоволено клопотання представника позивача про поновлення строку на подання пояснень та долучено подані 11.11.2024 письмові пояснення до матеріалів справи. Відкладено підготовче засідання на 11.12.2024 та в порядку ст. 74 ГПК України витребувано в позивача документи.

25.11.2024 від представника позивача на виконання ухвали суду надійшли письмові пояснення. Також від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні призначеному на 11.12.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, з підстав зазначених в ухвалі.

У підготовче засідання 11.12.2024 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження, та зокрема, в підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.01.2025.

У судове засідання 29.01.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача в засідання не з`явився. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2025 відкладено судове засідання на 25.03.2025.

У судовому засіданні 25.03.2025 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог та позов просив задовольнити. Представник відповідача в засідання не з`явився про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Зокрема, згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зауважує, що він надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглядати спір за наявними матеріалами.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення в справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 25.03.2025 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІБКОР ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (позивач, постачальник) та AGRI1 TRADING LIMITED (покупець) укладено контракт №АТ-1001-01 (надалі - контракт), відповідно до умов п 1.1. якого постачальник діє від свого імені здійснює зовнішньоекономічні угоди з продажу сільськогосподарської продукції (зернові культури), що іменується надалі «товар», відповідно до умов контракту та специфікацій до нього.

Кількість та якість товару вказуються у відповідних специфікаціях до цього контракту у момент відвантаження товару (п. 2.2. контракту).

Постачальник поставляє товар на адресу покупця на базисних умовах, зазначених у специфікаціях (згідно з ІНКОТЕРМС-2020). Постачання товару здійснюється автомобільним та/або залізничним транспортом (п.3.1. контракту).

Терміни та умови поставки зазначаються у відповідних специфікаціях до цього контракту (п.3.2. контракту).

Дата поставки товару, а також датою переходу права власності та ризиків є дата прийняття товару в місті поставки. Прийняття товару підтверджується актом передачі права власності на товар у місці постачання (п 3.3. контракту).

Кількість товару визначається на підставі акту приймання-передачі права власності на товар у місці постачання (п.3.4. контракту).

Ціна на товар зазначається у відповідних специфікаціях до цього контракту (п.4.1. контракту).

Згідно із п.4.3. контракту валюта контракту - долар США.

Відповідно до п.5.1. контракту розрахунки за товар здійснюються у доларах США.

Оплата товару здійснюється шляхом перерахування коштів у порядку передоплати на розрахунковий рахунок (п.5.2. контракту).

Контракт діє до 10 січня 2024 року, а в частині невиконаних зобов`язань - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п.12.1. контракту).

Специфікацією № 5 від 16.06.2023 сторонами було погоджено поставку товару -кукурудза 3-го класу, українського походження, врожаю 2022 року у кількості 5 450,00 тон на загальну суму 975 550,00 доларів США.

Специфікацією № 11 від 02.08.2023 року сторонами було погоджено поставку товару -кукурудза 3-го класу, українського походження, врожаю 2022 року у кількості 17 000,00 тон на загальну суму 3 230 000,00 доларів США.

Специфікацією № 12 від 10.08.2023 року сторонами було погоджено поставку товару -кукурудза 3-го класу, українського походження, врожаю 2022 року у кількості 6 000,00 тон на загальну суму 1 140 000,00 доларів США.

Специфікацією № 13 від 10.08.2023 року сторонами було погоджено поставку товару -кукурудза 3-го класу, українського походження, врожаю 2022 року у кількості 8 500,00 тон на загальну суму 1 700 000,00 доларів США.

Специфікацією № 14 від 15.08.2023 року сторонами було погоджено поставку товару -кукурудза 3-го класу, українського походження, врожаю 2022 року у кількості 13 500,00 тон на загальну суму 2 025 000,00 доларів США.

03.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 1 285 823,67 доларів США відповідно митної декларації 23UA01U0 від 03.08.2023.

09.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 1 586 102,52 доларів США відповідно митної декларації 23UA57U1 від 09.08.2023.

16.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 1 581 702,31 доларів США відповідно митної декларації 23UA33U3 від 16.08.2023.

23.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 1 012 785,12 доларів США відповідно митної декларації 23UA30U0 від 23.08.2023.

24.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 1 683 874,00 доларів США відповідно митної декларації 23UA30U2 від 24.08.2023.

25.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 119 461,02 доларів США відповідно до митної декларації 23UA35U4 від 25.08.2023.

30.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 829 999,65 доларів США відповідно до митної декларації 23UA16U9 від 30.08.2023.

30.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 210 000,00 доларів США відповідно до митної декларації 23UA17U8 від 30.08.2023.

04.09.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 407 989,05 доларів США відповідно до митної декларації 23UA44U1 від 04.09.2023.

31.08.2023 позивачем експортовано товар за контрактом на суму 550 180,35 доларів США відповідно до митної декларації 23UA52U0 від 31.08.2023.

Передача товару підтверджується актами передачі права власності на товар № 1608-1 від 16.08.2023, № 2308-1 від 23.08.2023, № 2408-1 від 24.08.2023, № 2508-1 від 25.08.2023, № 3008-1 від 30.08.2023, № 3108-1 від 31.08.2023, № 0409-1 від 04.09.2023.

Всього позивачем поставлено покупцю товар за контрактом на загальну суму 9 267 917,69 доларів США.

Поставлений за контрактом товар було покупцем оплачено частково, а саме в загальній сумі 1 270 000,00 доларів США, що підтверджується копіями платіжних доручень від 18.09.2023 на суму 300 000,00 доларів США, від 19.09.2023 на суму 285 000,00 доларів США, від 22.09.2023 на суму 280 000,00 доларів США, від 25.09.2023 на суму 100 000,00 доларів США, від 27.09.2023 на суму 205 000,00 доларів США та від 28.09.2023 на суму 100 000,00 доларів США.

У подальшому 16.10.2023 між позивачем (кредитор), AGRI1 TRADING LIMITED (первісний боржник) та відповідачем (новий боржник) було підписано трьохсторонній договір про переведення боргу №1 (надалі - договір про переведення боргу), відповідно до п.1.1. якого первісний боржник передав, а новий божник прийняв зобов`язання щодо виплати боргу в сумі 6 192 910,13 доларів США за контрактом AT-1001-01 від 10.01.2023.

Згідно п.5.1. договору про переведення боргу він набирає чинності з дати (моменту) підписання його сторонами і діє о повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, та новим боржником переведеного зобов`язання за основним договором.

Спір у даній справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за контрактом, в частині повної та своєчасної оплати товару, а тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 6 192 910,13 доларів США основного боргу.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв`язок із приватноправовими відносинами.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право» учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Згідно із п.9.2. контракту (з урахуванням додаткової угоди №2 від 02.10.2023) у разі, якщо сторони не досягли згоди, спори, розбіжності або вимоги, що виникають з договору або у зв`язку з виконанням договору, у тому числі такі, що стосуються його виконання, порушення, припинення чи недійсності вирішуються Господарським судом за місцезнаходженням продавця із застосуванням норм матеріального та процесуального права України. Застосовуваним правом за цим договором є право України.

Виходячи з викладеного, оскільки продавець (позивач) є резидентом України з місцезнаходженням у місті Києві, переданий спір підлягає розгляду Господарським судом міста Києва із застосуванням норм права України.

Контракт, що укладений між сторонами є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний контракт є підставою для виникнення в його сторін прав та обов`язків: майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (митні декларації (форми МД-2 і МД-3), акти передачі права власності на товар) підтверджується факт поставки позивачем товару згідно контракту на загальну суму 9 267 917,69 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.5.2. контракту оплата товару здійснюється шляхом перерахування коштів у порядку передоплати на розрахунковий рахунок.

Разом з тим, статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У свою чергу покупцем вказаний товар оплачено частково на загальну суму 1 270 000,00 доларів США. Залишився несплаченим товар на загальну суму 6 192 910,13 доларів США (9 267 917,69 доларів США-1 270 000,00 доларів США).

У подальшому 16.10.2023 між позивачем (кредитор), AGRI1 TRADING LIMITED (первісний боржник) та відповідачем (новий боржник) було підписано трьохсторонній договір про переведення боргу №1 (надалі - договір про переведення боргу), відповідно до п.1.1. якого первісний боржник передав, а новий божник прийняв зобов`язання щодо виплати боргу в сумі 6 192 910,13 доларів США за контрактом AT-1001-01 від 10.01.2023.

Згідно статті 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником (статті 522 Цивільного кодексу України).

Відтак, наслідками переведення боргу - делегації, є: вибуття первинного боржника із зобов`язання, вступ у зобов`язання нового боржника, зміна суб`єктного складу зобов`язання при збереженні змісту останнього.

При цьому положення договору поставки при заміні первинного боржника на відповідача залишилися незмінними.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 6 192 910,13 доларів США грошових коштів за переданий на підставі контракту товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її сплати не надано.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 6 192 910, 13 доларів США заборгованості.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ANP ASIA TRADE LTD (65/62 Chamnan Phenjati Business Center Building, 6th Floor, Rama 9 Road, Huaykwang, Bangkok 10320 Thailand, реєстраційний номер 702) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІБКОР ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 27-Б, літера А, ідентифікаційний код 39916868) 6 192 910 (шість мільйонів сто дев`яносто дві тисячі дев`ятсот десять) доларів США 13 центів основного боргу та 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 03.04.2025.

Суддя Я.А.Карабань