ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

"07" квітня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/197/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши матеріали справи №916/197/25 за заявою «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» (вх. №4-1/25 від 22.01.2025) про вжиття заходів забезпечення позову щодо «Unika Logistic» шляхом накладення арешту на судно та заборони капітану порту вчиняти певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла заява «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» (Румунія) про вжиття заходів забезпечення позову щодо «Unika Logistic» (Республіка Болгарія) шляхом накладення арешту на морське судно «STL Fortis» (номер ІМО 9109811, прапор Танзанія), яке знаходиться в акваторії Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»; заборони Капітану Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» оформлювати і надавати дозвіл на вихід морського судна «STL Fortis».

В обґрунтування поданої заяви «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» посилається на наявність чинної морської вимоги до «Unika Logistic», яка виникла у зв`язку з наданням судновласнику комплексу агентських послуг в порту Констанца, розмір якої станом на момент подання заяви становить 9 017,00 євро. Наявність чинної морської вимоги до судновласника, за твердженням заявника, є підставою для накладення арешту на морське судно «STL Fortis».

Ухвалою від 24.01.2025 судом було відмовлено «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою суду від 24.01.2025, «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 апеляційну скаргу «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» було задоволено частково, ухвалу від 24.01.2025 скасовано частково та прийняти нове судове рішення, яким заяву «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково, накладено арешт на морське судно «STL Fortis» (номер ІМО 9109811, прапор - Танзанія), яке знаходиться в акваторії Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в іншій частині заяви відмовлено.

Згідно з ч. 3 ст. 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

26.03.2025 матеріали справи №916/197/25 за заявою «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» надійшли на адресу Господарського суду Одеської області.

За результатами оцінки матеріалів справи №916/197/25 в частині виконання «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» вимог ч. 3 ст. 138 ГПК України, господарський суд дійшов наступного висновку.

Арешт на морське судно був накладений постановою суду апеляційної інстанції від 04.03.2025 з урахуванням вимог Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року.

Згідно з п. 2 ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року «арешт» означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року суди країни, в якій був здійснений арешт, мають компетенцію розглядати справи по суті, якщо ці суди є компетентними на підставі внутрішнього права країни, в якій здійснено арешт, або в таких, конкретно визначених, випадках: a) якщо позивач має постійне місце проживання або основне місце роботи у державі, де був здійснений арешт; b) якщо вимога виникла в країні, в якій був здійснений арешт; c) якщо вимога стосується рейсу судна, під час якого був здійснений арешт; d) якщо вимога виникла у зв`язку із зіткненням суден або з обставинами, що передбачені статтею 13 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо зіткнення суден, підписаної в Брюсселі 23 вересня 1910 року; e) якщо це вимога виплати винагороди за порятунок; f) якщо це вимога щодо іпотеки або морської застави заарештованого судна.

Згідно з п. 2 ст. 7 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року якщо суд, в межах юрисдикції якого було арештовано судно, не має компетенції розглядати справу по суті, то застава або інший вид забезпечення, надані відповідно до статті 5 для звільнення судна з-під арешту, прямо передбачають, що їх було надано як забезпечення виконання будь-якого судового рішення, яке згодом може бути оголошене судом, який має повноваження виносити таке рішення, а суд або інший відповідний судовий орган країни, в якій заарештовано судно, встановлює термін, протягом якого позивач повинен подати позов до суду, який має такі повноваження

Відповідно до п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 № 2709-IV (зі змінами) суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Враховуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку, що накладений постановою від 04.03.2025 арешт на судно забезпечує виконання будь-якого судового рішення, яке може бути проголошено судом, який наділений компетенцією розглядати спір, який виник між «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» та «Unika Logistic».

Згідно з ч. 3 ст. 138 ГПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Проте, в порушення вимог ч. 3 ст. 138 ГПК України «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» не надало господарському суду доказів пред`явлення позову до «Unika Logistic» протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, оскільки відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Поряд з цим, господарським судом на підставі даних автоматизованої системи встановлено, що 30.01.2025, тобто після постановлення ухвали від 24.01.2025 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» повторно пред`явило до суду заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2025 у справі №916/328/25 заяву «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» про вжиття запобіжних заходів за морською вимогою до «Unika Logistic» про арешт судна було задоволено, накладено арешт на морське судно «STL Fortis» (номер ІМО 9109811, прапор Танзанія) та заборонено капітану Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» оформлювати і надавати дозвіл на вихід морського судна «STL Fortis» (номер ІМО 9109811, прапор Танзанія) з акваторії порту.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.03.2025 було відкрито провадження у справі №916/714/25 за позовною заявою «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» до «Unika Logistic», «STL Marine Bulgaria Ltd» про стягнення 9 017,25 євро.

17.03.2025 на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Одеської області матеріали заяви у справі №916/328/25 про забезпечення позову були передані на розгляд складу суду, у провадженні якого перебуває справа №916/714/25.

Наведене дозволяє господарському суду дійти висновку про реалізацію «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» права на пред`явлення позову до «Unika Logistic» у межах справи №916/714/25.

Згідно з ч. 1 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи

Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 3 ст. 138 цього Кодексу (п. 1 ч. 13 ст. 145 ГПК України).

З викладених обставин, враховуючи ненадання «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» доказів пред`явлення позову до «Unika Logistic» протягом 30-ти днів з дня прийняття судом апеляційної інстанції постанови від 04.03.2025, а також приймаючи до уваги повторне звернення «Phoenix Shipping and Trading Ltd. Co S.R.L.» із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та пред`явлення заявником відповідного позову, господарський суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 у справі №916/197/25, згідно з п. 1 ч. 13 ст. 145 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 138, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 у справі №916/197/25.

Ухвала набрала законної сили 07 квітня 2025 р. та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна