ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 м. Полтава Справа № 917/2379/24

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (, вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стікс-Оіл Енерджи" (, вул. Петра Чаадаєва, 2, оф.119-А, м. Київ, 03148)

про стягнення 303 574,67 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

ухвалив рішення про наступне:

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Предметом даного спору є стягнення збитків, завданих позивачу порушенням відповідачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних, який виник у зв`язку з виконанням ним договорів про створення за замовленням і використання проектної документації, укладених між сторонами.

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Між Комунальним підприємством «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (надалі позивач, КП «Теплоенерго») та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІКС-ОІЛ ЕНЕРДЖИ» (надалі відповідач, ТОВ «Стікс-Оіл Енерджи») були укладені договори про створення за замовленням і використання проектної документації № 1946 від 08.09.2021 і № 1953 від 17.09.2021. (надалі - Договори).

2.2. Відповідно до п. 1.1. Договорів предметом є розробка проектної документації «Будівництво комунальної котельні по вулиці Республіканська для забезпечення теплогенеруючих потужностей у мікрорайоні Раківка м. Кременчук стадій «ТЕО», «Проект» в ланках проекту «Енергоефективна Раківка» відповідно до вимог «Північної екологічної фінансової корпорації» (код ДК 021:2015-71320000-7- Послуги з інженерного проектування) та розробка проектної документації «Заміна трубопроводів системи теплопостачання у мікрорайоні Раківка м Кременчук для впровадження інвестиційного проекту «Енергоефективна Раківка» відповідно до вимог «Північної екологічної фінансової корпорації» (код ДК 021:2015-71320000-7-Послуги з інженерного проектування).

2.3. Відповідно до п. 3.1 Договору № 1946 від 08.09.2021 орієнтовна вартість Робіт за Договором становить 4 055 899,68 грн, у тому числі ПДВ 675 983,28 грн. Остаточна вартість робіт підлягає коригуванню шляхом укладання Сторонами відповідної додаткової угоди до даного Договору після отримання Експертної оцінки щодо розгляду кошторису на проектні роботи відповідно до вимог ДСТУ БД.1.1.-7:2023 «Правила визначення вартості проектних робіт та експертизи проектів будівництва».

2.4. Відповідно п. 3.1 Договору № 1953 від 17.09.2021 орієнтовна вартість Робіт за Договором становить 3 999 478,06 грн, у тому числі ПДВ 666 579,68 грн. Остаточна вартість робіт підлягає коригуванню шляхом укладання Сторонами відповідної додаткової угоди до даного Договору після отримання Експертної оцінки щодо розгляду кошторису на проектні роботи відповідно до вимог ДСТУ БД.1.1.-7:2023 «Правила визначення вартості проектних робіт та експертизи проектів будівництва».

2.5. Пунктом 3.2. Договору № 1946 від 08.09.2021 визначено, що Замовник залишає за собою право здійснювати як попередню оплату за Роботи згідно даного Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт за кошти місцевого бюджету.

2.6. Пунктом 3.2. Договору № 1953 від 17.09.2021 визначено, що Замовник залишає за собою право здійснювати як попередню оплату за Роботи згідно даного Договору чи виставленого рахунку, так і здійснювати оплату протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт.

2.7. Пунктом 3.4. Договорів визначено, що Замовник має статус платника податку на прибуток на загальних підставах.

2.8. На виконання умов Договору № 1946 від 08.09.2021 ТОВ «Стікс-Оіл Енерджи» здійснило для КП «Теплоенерго» роботи на загальну суму 1 800 000,00 грн, у тому числі ПДВ 300 000,00 грн, що підтверджується актами здачі-приймання робіт № 2 від 28.02.2022 на суму 178 030,00 грн та № 18 від 04.02.2022 на суму 1 621 970,00 грн, а КП «Теплоенерго» перерахувало ТОВ «СТІКС-ОІЛ ЕНЕРДЖИ» за виконання робіт грошові кошти в сумі 1 800 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 11 від 28.01.2022 на суму 178 030,00 грн, № 12 від 04.02.2022 на суму 178 030,00 грн та № 13 від 08.02.2022 на суму 1 443 940,00 грн.

2.9. На виконання умов Договору № 1953 від 17.09.2021 ТОВ «Стікс-Оіл Енерджи» здійснило для КП «Теплоенерго» роботи на загальну суму 3 999 478,06 грн, у тому числі ПДВ 666 579,68 грн, що підтверджується актом здачі-приймання робіт № 21 від 26.04.2022 на суму 3 999 478,06 грн, а КП «Теплоенерго» перерахувало ТОВ «Стікс-Оіл Енерджи» за виконання робіт грошові кошти в сумі 3 999 478,06 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1228 від 27.04.2022 на суму 199 478,06 грн, № 1168 від 26.11.2021 на суму 206 718,00 грн, № 1015 від 10.11.2021 на суму 2 393 282,00 грн та № 1014 від 10.11.2021 на суму 1 200 000,00 грн.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані порушенням обов?язку щодо складання та реєстрації податкових накладних у сумі 303 574,67 грн.

Зокрема, позивач зазначає, що ТОВ «Стікс-Оіл Енерджи» в порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не надав та не зареєстрував наступні податкові накладні щодо виконання робіт, а саме:

- накладну на суму 199 478,06 грн (сума ПДВ 33 246,34 грн);

- накладну на суму 1 621 970,00 грн (сума ПДВ 270 328,33 грн).

Загальна сума ПДВ, яку КП «Теплоенерго» сплатило ТОВ «Стікс-Оіл Енерджи» у складі оплати виконаних робіт складає 303 574,67 грн. Вказана сума мала бути додана до складу податкового кредиту у відповідному звітному періоді згідно із встановленим податковим законодавством порядком. У зв`язку з цим КП «Теплоенерго» було позбавлено права включити суми ПДВ у розмірі 303 574,67 грн до складу податкового кредиту та відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання.

Таким чином, бездіяльність відповідача призвела до спричинення збитків позивачу з вини відповідача в розмірі 303 574,67 грн.

3.2. Юридичними підставами позову є статті 11, 22, 1166 ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову є порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасної реєстрації податкових накладних.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву у справі не скористався, відзив не надав.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.01.2025 з урахуванням малозначності цієї справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву та заперечень, позивачу відповіді на відзив.

5.2. У зв`язку із відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в системі "Електронний суд", копія ухвали суду від 10.01.2025 була направлена відповідачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, вказаною у позовній заяві (вул. Петра Чаадаєва, 2, офіс 119-А, м. Київ, 03148). Зазначене поштове відправлення повернулося до суду з відміткою поштового відділення від 03.02.2025 про закінчення терміну зберігання.

На момент відкриття провадження у даній справі у суду була відсутня можливість для перевірки місцезнаходження відповідача у зв`язку із відсутністю доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

5.3. Пізніше, після відновлення доступу, судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано інше місцезнаходження ТОВ "Стікс Оіл Енерджи", а саме: вул. Котельникова Михайла, буд. 51, м. Київ, 03115.

У зв`язку з цим копію ухвали від 10.01.2025 було направлено на зазначену адресу місцезнаходження відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, вказане поштове відправлення теж повернулося до суду не врученим за закінченням терміну зберігання.

Крім цього, 10.03.2025 на офіційній веб-платформі судової влади України опубліковано оголошення до уваги ТОВ "Стікс-Оіл Енерджи" як учасника справи № 917/2379/24.

Згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

5.4. Сторони справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суду не надали.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чи наявні підстави застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків та чи правомірно визначено розмір таких збитків?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - негативну.

6.3. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в означених вище постановах Верховного Суду ( ч. 4 ст. 236 ГПК України).

6.4. За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПРАВОМІРНІСТЬ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

7.1. За приписами статті 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України:

- особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування;

- збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною першою статті 225 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у неодержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником (пункт 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

7.2. Підставою для відшкодування збитків відповідно до частини першої статті 611ЦК України та статті 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Доведення наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає те, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15, 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

7.3. Так, для того щоб відповідсти на питання визначене судом у цьому рішенні (п. 6.1. Рішення) суд виходить з того, що для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає (пункт 14 постанови Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17).

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

7.4. Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

7.5. Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України передбачає, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що Засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

7.6. Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац другий пункту 201.10 статті 201 ПКУ).

7.7. Відповідач не виконав вимог податкового законодавства: не склав та не здійснив реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо виконання робіт на суму 199 478,06 грн (сума ПДВ 33 246,34 грн) та на суму 1 621 970,00 грн (сума ПДВ 270 328,33 грн).

Наведене відповідачем не спростовано, доказів реєстрації накладних на суму позову не подано.

7.8. Оскільки відповідач не виконав вимог статті 201 ПК України, позивач був позбавлений права і можливості включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися своїм правом на зменшення податкового зобов`язання на суму ПДВ, що складає 303 574,67 грн.

При цьому, хоча обов`язок продавця скласти та зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків на зазначену суму ПДВ.

Отже відповідаючи на питання щодо наявності підстав застосування заявленої міри відповідальності (стягнення збитків), суд зазначає про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку скласти і зареєструвати податкові накладні і неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливістю зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

7.9. Подібні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 зі справи № 908/1568/18, так і в постанові Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №910/3338/21.

Згідно з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17 бездіяльність контрагента щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні зумовлює неможливість покупця послуг включення сум ПДВ до податкового кредиту, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, тобто зазначена сума, фактично, є збитками цієї особи.

Якщо відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних чи виконав його неналежним чином, що підтверджується рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, то це викликає неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, від 01.03.2023 у справі №925/556/21, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №908/76/18, від 10.01.2022 у справі №910/3338/21, від 15.06.2023 року у справі № 914/2524/21, від 22.01.2024 року у справі № 906/267/23 та інших.

Об`єднаною Палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 07.06.2023 у справі № 916/334/22 Верховний Суд зазначив, що факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Постановою Верховного Суду від 01.12.2023 у справі № 926/3347/22 обов`язок доведення наявності збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками покладається на позивача. Чинне законодавство не містить вимог щодо певних засобів доказування, якими можуть підтверджуватися обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних. Право позивача надавати докази щодо таких обставин (фактів) не може бути обмежене діями чи бездіяльністю контролюючого органу щодо проведення чи непроведення ним відповідної перевірки, оскільки права покупця у випадку порушення продавцем свого обов`язку щодо належної реєстрації податкових накладних зводяться лише до можливості подання скарги, проте ініціювати проведення податкової перевірки контролюючим органом покупець не може. Отже, обставини (факти), що стосуються реєстрації податкових накладних, можуть підтверджуватися не тільки матеріалами відповідної перевірки контролюючи, органом, а й, зокрема, податковими накладними, розрахунками коригування тощо.

7.10. Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, суд вважає, що наявні усі елементи складу цивільного правопорушення, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а збитки, заподіяні внаслідок порушення податкового законодавства складають суму податку на додану вартість - 303 574,67 грн та підлягають стягненню з відповідача.

Вказане є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

10. СУДОВІ ВИТРАТИ.

10.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів, та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стікс-Оіл Енерджи" (, вул. Петра Чаадаєва, 2, оф.119-А, м. Київ, 03148) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (, вул. Софіївська, 68, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) 303 574,67 грн збитків, 2422,40 грн відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.04.2025.

Суддя Юлія БАЙДУЖ