ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" квітня 2025 р. м. Київ Справа № 911/682/25

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши зустрічну позовну заяву і додані до неї документи

за зустрічним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «ОЗЕРНА» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (09129, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Озерна, вул. Липки, буд. 6)

до Фізичної особи-підприємця Киричка Дмитра Вадимовича ( АДРЕСА_1 ),

про визнання недійсним договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 8-29/03 від 29.03.2020 р.

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Киричка Дмитра Вадимовича ( АДРЕСА_1 )

до Державного підприємства «Дослідне господарство «ОЗЕРНА» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» (09129, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Озерна, вул. Липки, буд. 6),

про стягнення 7592144,14 грн. заборгованості, у тому числі - 2372550,00 грн. основного боргу, 1643064,11 грн. інфляційних втрат, 344729,22 грн. 3 % річних, 3231800,81 грн. пені,

встановив:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Фізичної особи-підприємця Киричка Дмитра Вадимовича до Державного підприємства «Дослідне господарство «ОЗЕРНА» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» про стягнення 7592144,14 грн. заборгованості, у тому числі - 2372550,00 грн. основного боргу, 1643064,11 грн. інфляційних втрат, 344729,22 грн. 3 % річних, 3231800,81 грн. пені.

20.03.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" надійшла зустрічна позовна заява б/н від 19.03.2025 р. (вх. № 5210 від 20.03.2025 р.) Державного підприємства «Дослідне господарство «ОЗЕРНА» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» до Фізичної особи-підприємця Киричка Дмитра Вадимовича про визнання недійсним договору оренди самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 8-29/03 від 29.03.2020 р.

Подана зустрічна позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

За приписами ч. 4 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Спеціальним законом, що регулює зазначені питання, є Закон України "Про судовий збір", статтею 2 якого визначено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду, тобто позивачі. Відповідно до частини 1 ст. 3 вказаного закону, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Таким чином, обов`язок сплати судового збору законом покладено на позивача.

Відповідно до пп.пп. 1, 2 п. 2 ч. ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено на рівні 3028,00 грн.

Таким чином, за подання через систему "Електронний суд" позовної заяви про визнання недійсним договору позивачем при зверненні до суду має бути сплачено 2422,40 грн. судового збору (3028,00 грн. х 0,8).

Однак, до зустрічного позову не додано доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість зустрічний позивач просить суд відстрочити йому сплату судового збору на строк до ухвалення рішення у справі за зустрічною позовною заявою.

В обґрунтування вказаного клопотання зустрічний позивач зазначає, що у ДП «Дослідне господарство «ОЗЕРНА» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» складний фінансовий стан, обумовлений воєнним станом, сезонністю сільськогосподарського виробництва та арештами поточних рахунків, накладеними у виконавчому провадженні.

Суд відзначає, що пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 р. у справі № 940/2276/18).

У даному випадку, предметом зустрічного позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, зустрічний позивач не належить до кола осіб, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", а зазначені ним у зустрічній позовній заяві підстави звернення до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору не передбачені вказаною нормою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.09.2022 р. у справі № 918/351/21.

З огляду на викладене суд вбачає відсутніми підстави для задоволення клопотання Державного підприємства «Дослідне господарство «ОЗЕРНА» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» про відстрочення сплати судового збору за зустрічним позовом у даній справі.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою статті 180 Господарського процесуального кодексу України, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 5 ст. 180 ГПК України).

Згідно з приписами частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, постановлення даної ухвали здійснюється поза межами зазначеного строку.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Поряд з цим, судом звертається увага зустрічного позивача, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», п. 8 ч. 3 ст. 162, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164, ст. 172, ч.ч. 1, 2 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Клопотання Державного підприємства «Дослідне господарство «ОЗЕРНА» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» про відстрочення сплати судового збору за зустрічною позовною заявою у справі № 911/682/25 залишити без задоволення.

2. Зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «ОЗЕРНА» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» б/н від 19.03.2025 р. (вх. № 5210 від 20.03.2025 р.) залишити без руху.

3. Запропонувати зустрічному позивачу в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки зустрічної позовної заяви б/н від 19.03.2025 р. (вх. № 5210 від 20.03.2025 р.) шляхом надання доказів сплати судового збору за вказаним позовом у сумі 2422,40 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 03.04.2025 р.

Суддя В.М. Бабкіна