ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року Справа № 902/560/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Миханюк М.В.

при секретарі судового засідання Піддубній Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.01.2025 (повний текст - 27.01.2025) у справі №902/560/20 (суддя Маслій І.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінінтелект-Плюс" (код 32983524)

до Фермерського господарства "Ланецького" (код 36244177)

про визнання банкрутом

за участю представників:

Арбітражний керуючий - Томашук М.С. (поза межами приміщення суду)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/560/20 про банкрутство ФГ "Ланецького".

Зокрема, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.09.2024 за наслідками попереднього засідання встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (розпорядником майна) Томашуком М.С. до реєстру вимог кредиторів Фермерського господарства "Ланецького" (код 36244177) у справі №902/560/20.

15.10.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" надійшла заява про визнання кредиторських вимог до Фермерського господарства "Ланецького" в розмірі 1000000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 22.01.2025 у справі №902/560/20 відхилено повністю заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" №б/н від 15.10.2024 (вх.кан.суду №01-36/1026/24 від 15.10.2024) про визнання грошових вимог до боржника Фермерського господарства "Ланецького" в розмірі 1000000,00 грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Апелянт зазначає, що на виконання умов укладеного Договору поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017 позикодавець передав, а позичальник прийняв 1000000грн, що підтверджується видатковими касовими ордерами. Позичальник зобов`язувався виконати умови Договору поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017 та повернути всю суму поворотної допомоги у розмірі 1000000 грн до 30.03.2021. Разом з тим, Фермерське господарство «Ланецького» свої зобов`язання за Договором поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017 не виконало та станом на сьогодні не повернуло отримані кошти, чим створило перед ТОВ «Компані «Плазма» заборгованість у загальному розмірі 1000000,00 грн.

Апелянт зазначає, що надання вказаної поворотної фінансової допомоги підтверджується 100 видатковими касовими ордерами (в період із 02.10.2017 по 23.02.2018 по 10000,00 грн в день). Оригінали вказаних орендарів надані до суду та перевірені ним.

Звертає увагу, що надання поворотної фінансової за Договором поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017 підтверджувалось в судовому засіданні діючим на той час головою Фермерського господарства «Ланецького» - Ігорем Ланецьким.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував жодних наданих доказів щодо існування вказаного боргу та безпідставно прийнявши до уваги виключно пояснення арбітражного керуючого прийшов до висновків, що заявлені вимоги ТОВ «Компані «Плазма» до боржника ФГ «Ланецького» в розмірі 1000000,00 грн є сумнівними, оскільки не підтверджено надходження зазначених кошів на рахунки або в касу ФГ «Ланецького»

На підставі викладеного апелянт просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.01.2025 у справі №902/560/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.01.2025 у справі №902/560/20 залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати докази сплати 7267,20 грн судового збору.

04.03.2025 від апелянта надійшла заява про усунення недоліків до якої долучено платіжну інструкцію АТ "Приватбанк" від 04.03.2025 про сплату судового збору у розмірі 7267,20 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.01.2025 у справі №902/560/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на 31.03.2025 об 14:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №4. Запропоновано учасникам провадження у строк до 25.03.2025 подати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма", в порядку передбаченому ст.263 ГПК України.

18.03.2025 через систему «Електронний суд» арбітражний керуючий Томашук Микола Савелійович подав письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві арбітражний керуючий повністю заперечує проти задоволення апеляційної скарги та вважає ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.01.2025 такою, що повністю відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на позицію боржника - ФГ «Ланецького», що із 02.04.2020 по теперішній час (за час перебування на посаді керівників боржника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) не здійснювались господарські операції із ТОВ «Компані «Плазма», жодних вимог або претензій від ТОВ «Компанія «Плазма» не отримував, за даними бухгалтерського обліку будь-яка кредиторська заборгованість перед кредитором відсутня, відсутні акти звірок та первинна документація щодо заявлених вимог. Грошові кошти в сумі 1000000,00 грн, що були отримані головою господарства ОСОБА_3 на підставі 100 (ста) видаткових касових ордерів від ТОВ «Компані «Плазма» в період із 02.10.2017 по 23.02.2018 по 10000,00 грн в день не надходили. В підтвердження надано копії касової книги за 2017рік та головної книги за 2018рік (які також надані боржником до суду).

Також зазначає, що всупереч норм Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 №148, боржником ФГ «Ланецького» не було проведено жодного обліку готівкових операцій із отримання готівки від ТОВ «Компані «Плазма» в якості фінансової допомоги та не здійснено зарахування готівки на банківські рахунки господарства.

Також арбітражний керуючий звертає увагу, що керівник ФГ «Ланецького» гр. ОСОБА_3 в період із 02.10.2017 по 23.02.2018 кожного дня мав особисто бути присутнім в м. Харків та щодня отримувати готівкою 10000,00 грн (тобто щодня мав їздити із с.Плисків до м.Харків), що є неможливим, оскільки відстань між с. Плисків, Погребищенського району Вінницької обл. та м. Хакрів складає 670 км. в одну сторону та 1340 км в дві сторони відповідно. Подолання щоденно такої відстані є неможливим жодним із видів транспорту.

Тому арбітражний керуючий стверджує, що заявлені вимоги ТОВ «Компані «Плазма» до боржника ФГ «Ланецького» в розмірі 1000000,00грн є сумнівними.

На підставі викладеного арбітражний керуючий просить суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Компані «Плазма», а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.01.2025 залишити без змін

У судове засідання суду апеляційної інстанції з`явився арбітражний керуючий Томашук М.С. Інші учасники провадження не забезпечили явку своїх представників, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалою від 31.03.2025 було задоволено клопотання від 30.03.2025 (вх.№1389/25 від 31.03.2025) та забезпечено представнику ТОВ «Компані «Плазма» - ОСОБА_4 участь в судовому засіданні 31.03.2025 о 14:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Вказану ухвалу направлено представнику до його електронного кабінету 31.03.2025 о 10:24 год.

Про факт задоволення вказаної заяви ОСОБА_4 був додатково повідомлений в телефонному режимі за вказаним ним номером телефону.

Однак, у призначені дату та час вказаний представник не вийшов на зв`язок у режимі відеоконференції, що підтверджується протоколом судового засідання.

Згідно ч.5 ст.197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Оскільки представник ТОВ «Компані «Плазма» - ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд організував технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаного представника.

Щодо інших учасників провадження, то відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, доводи апелянта викладені безпосередньо в апеляційній скарзі, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

У судовому засіданні арбітражний керуючий заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне:

Кредиторська заява ТОВ "Компані "Плазма" мотивована тим, що 29.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" (Позикодавець) та Фермерським господарством Ланецького (Позичальник) укладено Договір №29092017 від 29.09.2017 поворотної фінансової допомоги. На виконання умов укладеного Договору поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017 Позикодавець передав, а Позичальник прийняв 1000000 грн. Позичальник зобов`язувався виконати умови Договору поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017 та повернути всю суму поворотної допомоги у розмірі 1000000 грн до 30.03.2021. Разом з тим, Фермерське господарство Ланецького свої зобов`язання за Договором поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017 не виконало та станом на сьогодні не повернуло отримані кошти, чим створило перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" заборгованість у загальному розмірі 1000000,00 грн.

Заявник просив визнати конкурсні кредиторські вимоги ТОВ "Компані "Плазма" до боржника ФГ "Ланецького" у справі №902/560/20 та включити їх в реєстр вимог кредиторів 1000000,00 грн - основна заборгованість та 4844,80 грн - судовий збір.

Колегія суддів приймає до уваги, що згідно з ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника та розгляду судом відповідних заяв регламентовані нормами ст.ст.45-47 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як встановлено ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною 1 цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Частиною 5 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною 1 цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам.

Згідно з ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Заява ТОВ Компані Плазма про визнання кредиторських вимог до боржника ФГ Ланецького в розмірі 1000000,00 грн ґрунтується на укладеному Договорі поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017, який укладено між ФГ Ланецького та ТОВ Компані Плазма, відповідно до якого ФГ Ланецького через голову господарства ОСОБА_3 отримано поворотну фінансову допомогу в сумі 1000000,00 грн, що підтверджено видатковими касовими ордерами.

За доводами заявника, грошові кошти видавались готівкою в м.Харків, за адресою ТОВ Компанія Плазма, грошові кошти було надано на підставі 100 (ста) видаткових касових ордерів в період із 02.10.2017 по 23.02.2018 по 10000,00 грн в день.

Строк повернення поворотної фінансової допомоги встановлено Договором поворотної фінансової допомоги від 29.09.2017 - до 30.03.2021.

Як викладено у заяві ТОВ Компані Плазма, поворотну фінансову допомогу від боржника в сумі 1000000,00 грн повернуто не було.

Колегія суддів приймає до уваги, що обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови ВС від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 05.03.2019 у справі №910/3353/16, інші).

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17).

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.

У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20, від 01.03.2023 у справі №910/6210/20).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про сумнівність кредиторських вимог ТОВ Компані Плазма з огляду на те, що грошові кошти які надавались у вигляді фінансової допомоги однією юридичною особою ТОВ Компані Плазма іншій ФГ Ланецького в значному розмірі 1000000,00 грн, були надані в готівковій формі, а не шляхом безготівкового перерахування грошових коштів.

Водночас ФГ Ланецького належними та допустимими доказами підтверджує той факт, що в касу підприємства фінансова допомога від ТОВ Компані Плазма, яка отримана готівкою через голову ФГ Ланецького ОСОБА_3 не надходила та на банківські рахунки не вносилась.

Відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 №148, суб`єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (абз.2 п.5 розділ ІІ).

Згідно з п.п.1п.6. Розділу ІІ вказаного Положення, суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами з юридичними особами - у розмірі до 10 000 гривень включно.

Відповідно до п.11 Розділу ІІ, встановлено, що готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій). Документом, що свідчить про здавання виручки до банку та є підтвердженням оприбуткування готівки в касі суб`єктів господарювання, є: 1)квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, підписана відповідальними особами банку та засвідчена відбитком печатки банку (за потреби); 2)квитанція/чек банкомата чи програмно- технічного комплексу самообслуговування; 3)третій примірник "Копія супровідної відомості до сумки з готівкою", засвідчений підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача; 4) чек платіжного термінала в разі проведення інкасації коштів у режимі реального часу з використанням платіжних терміналів (абз. 3 п. 29 розділу ІІІ Положення).

Про факт отримання та повернення коштів свідчать банківські виписки про зарахування чи повернення грошей із поточного рахунка, а також прибуткові та видаткові касові ордери в разі внесення грошей до каси підприємства.

Пунктом 33 Розділу ІІІ Положення встановлено, що Прибуткові та видаткові касові ордери до передавання в касу реєструються бухгалтером у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів (додаток 4), який ведеться окремо за прибутковими та видатковими операціями. Видаткові касові ордери, оформлені на підставі видаткових відомостей, реєструються в такому журналі після здійснення виплат, зазначених у видатковій відомості.

Всупереч норм наведеного вище Положення, матеріали справи не містять жодних доказів обліку готівкових операцій із отримання готівки від ТОВ Компані Плазма в якості фінансової допомоги або доказів зарахування готівки на банківські рахунки господарства.

Жодними із наявних документів не підтверджено надходження на рахунки або в касу ФГ Ланецького грошових коштів в розмірі 1000000,00грн.

Також, як вбачається із змісту заяви кредитора та наданих копій видаткових касових ордерів, грошові кошти ТОВ Компані Плазма в розмірі 1000000,00грн було надано в готівковій формі ФГ Ланецького через керівника ОСОБА_3 на підставі 100 (ста) видаткових касових ордерів в період із 02.10.2017 по 23.02.2018 по 10000,00 грн в день. Місцем видачі готівки з каси ТОВ Компані Плазма є м.Харків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та доводами розпорядника майна, що керівник ФГ Ланецького гр. ОСОБА_3 в період із 02.10.2017 по 23.02.2018 кожного дня мав особисто бути присутнім в м.Харків та щодня отримувати готівкою 10000,00 грн (тобто щодня мав їздити із с.Плисків до м.Харків), що є неможливим, оскільки відстань між с.Плисків, Погребищенського району Вінницької обл. та м.Хакрів складає 670 км в одну сторону та 1340 км в дві сторони відповідно. Подолання щоденно такої відстані є неможливим жодним із видів транспорту.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені вимоги ТОВ Компані Плазма до боржника ФГ Ланецького в розмірі 1000000,00 грн є сумнівними, у зв`язку з чим правомірно відхилив заяву на підставі ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства як сумнівну.

В силу ч.ч.1, 2 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене вище, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, встановлені факти, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про відхилення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" №б/н від 15.10.2024 про визнання грошових вимог до боржника Фермерського господарства "Ланецького" в розмірі 1000000,00 грн.

Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України") одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за апеляційний перегляд рішення покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 22.01.2025 у справі №902/560/20 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 07.04.2025.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.