ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025 Справа № 914/3078/24

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Дарії Мандюк розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Приватного підприємства Агролеон Захід, м. Жовква, Львівська область,

до відповідача: Фермерського господарства Агрозахід Транс, с. Мшна, Городоцький район, Львівська область,

предмет позову: стягнення 1 785 440,83 грн,

підстава позову: порушення зобов`язань по договору поставки від 11.05.2023,

за участю представників:

позивача: Третяк Юрій Ігорович,

відповідача: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 16.12.2024 до суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Агролеон Захід» до Фермерського господарства «Агрозахід Транс» про стягнення 1 785 440,83 грн.

1.2. Ухвалою суду від 30.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема у судовому засіданні 05.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 26.03.2025.

1.3. Відводів суду сторонами не заявлено.

1.4. У судове засідання з розгляду справи по суті 26.03.2025 з`явився представник позивача. Відповідач повторно явку представника у судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки ухвала від 05.03.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача у підсистемі «Електронний суд».

1.5. Відповідно до ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

1.6. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

1.7. Одним із принципів господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

1.8. Враховуючи обізнаність відповідача про розгляд цієї справи та отримання ухвал суду в електронному кабінеті, систематичну неявку представника в судові засідання, суд вважає, що повторна неявка представника відповідача без повідомлення причин неявки не є підставою для повторного відкладення судового засідання. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе вирішити справу в цьому судовому засіданні.

1.9. У судовому засіданні 26.03.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Спір між сторонами виник внаслідок невиконання відповідачем, на переконання позивача, обов`язків по оплаті отриманого товару. Тому позивач заявляє до стягнення з відповідача 1 785 440, 83 грн заборгованості, з яких 761 846,48 грн основного боргу, 932 089,53 грн штрафу, 65 102,87 грн інфляційних втрат, 26 401,95 грн 3 % річних.

2.2. Відповідач, обізнаний про судовий розгляд справи, не реалізував своїх процесуальних прав на участь в судових засіданнях чи на подання відзиву на позовну заяву.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

3.1. Між Приватним підприємством Агролеон Захід (постачальник згідно з договором) і Фермерським господарством Агрозахід Транс (покупець згідно з договором) 11.05.2023 укладено договір будівельного підряду № 26-19 на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт спального поставки № ДГ-6141.

3.2. Додатком № 1 сторони оформили найменування, кількість і вартість товару: карбамід (біг-беги), вартістю 1 680 048,00 грн, добриво мінеральне, вартістю 345 006,00 грн, добриво азотно-фосфорно-калійне, вартістю 972 000,00 грн, тобто загальною вартістю 2 997 054,00 грн.

3.3. Сторони підписали видаткові накладні № 900 від 17.05.2023 про поставку добрива мінерального на суму 345 006,00 грн, № 1005 від 19.06.2023 і № 1015 від 20.06.2023 про поставку карбаміду на суму 602 017,20 грн і на суму 814 823,28 грн, тобто на суму 1 416 840,48 грн. Разом поставлено товару на суму 1 761 846,48 грн.

3.4. На підтвердження факту поставки товару подано товарно-транспортно накладні від 17.05.2023, від 19.06.2023 і від 20.06.2023.

3.5. Листом від 25.01.2024 відповідач висловив обізнаність про наявність боргу перед позивачем у сумі 1 000 000,00 грн і запропонував розглянути можливість виконання обов`язку іншою особою. Позивач листом від 01.02.2024 підтвердив пропозицію відповідача. Відтак 01.02.2024 відповідач, позивач і Товариство з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» уклали договір про виконання обов`язку боржника іншою особою, відповідно до якого сторони погодили, що 1 000 000,00 грн будуть сплачені третьою особою до 28.02.2024.

3.6. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд» виконало свій обов`язок і 21.02.2024 сплатило 1 000 000,00 грн.

3.7. Позивач 26.02.2024 звернувся до відповідача із претензією від 23.02.2024 про наявність прострочення в сумі 761 846,48 грн, на які нараховано штрафну санкцію, інфляційні втрати та 3 % річних.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

4.2. Правовідносини між сторонами у справі виникли з договору поставки, до виконання якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

4.3. Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

4.4. Відповідно до встановлених обставин справи у травні та червні 2023 відповідач отримав товар на загальну суму 1 761 846,48 грн.

4.5. Додатком № 1 до договору поставки сторони погодили, що товар має бути оплачений до 15.12.2023.

4.6. Частину грошового зобов`язання в сумі 1 000 000,00 грн 21.02.2024 виконала третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вавілон Фуд».

4.7. Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

4.8. Відповідно не оплаченим у встановлений договором строк залишився товар, вартістю 761 846,48 грн. Вказану обставину відповідач не заперечив і не спростував.

4.9. Суд проаналізував п. 4.4 договору, яким визначено, що уповноважені особи покупця роблять відмітку про прийом товару на транспортній накладній, видатковій накладній та надають довіреність на отримання товару. Позивач не надав довіреності від відповідача. Однак, зіставляючи цей факт зі встановленими вище обставинами справи, а також враховуючи принцип змагальності сторін і вірогідність доказів, суд не вважає такий недолік ведення правовідносин істотним і таким, що може заперечувати факт поставки товару.

4.10. Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

4.11. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що на час подання позовної заяви сума 761 846,48 грн є простроченою та за результатом розгляду справи підлягає стягненню з відповідача.

4.12. За порушення виконання грошового зобов`язання позивач заявив до стягнення, крім основної суми боргу, 932 089,53 грн штрафу, 65 102,87 грн інфляційних втрат, 26 401,95 грн 3 % річних.

4.13. Відповідальність сторін регламентована розділом 6 договору. Так, за несвоєчасну оплату покупець сплачує штрафну санкцію в розмірі 0,5 % від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення (п. 6.2).

4.14. Відповідно до ч. 3 ст. 543 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

4.15. Із розрахунку позивача вбачається, що така штрафна санкція є пенею і нараховується за період 16.12.2023 31.01.2024 на суму боргу 1 761 846,48 грн, а також за період 01.02.2024 15.06.2024 на меншу суму боргу 761 846,48 грн.

4.16. Суд зауважує, що Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено обмеження для розміру пені і такий не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

4.17. Аналізуючи пояснення представника позивача про право сторін змінювати розмір пені, суд зазначає, що право сторін змінювати ставку пені в договорі поширюється на невиконання негрошового зобов`язання. Натомість за порушення виконання грошового зобов`язання Закон встановлює обмеження.

4.18. Тому суд здійснює перерахунок пені за правильно визначені позивачем періоди прострочення, однак із застосуванням подвійної облікової ставки Національного Банку України, а не із застосуванням показника 0,5 %. Тому пеня становить за перший період 67 937,72 грн і за другий - 80 826,50 грн, тобто разом 148 764,22 грн, що на 783 325,31 грн менше від заявленого.

4.19. Перевіряючи розрахунок 3 % річних, суд зазначає, що такі нараховано за період 16.12.2023 10.12.2024 на суму 1 761 846,48 грн і на 761 846,48 грн з 01.02.2024. Суд погоджується із заявленою до стягнення сумою 3 % річних в розмірі 26 401,95 грн. Тому така частина позовних вимог підлягає стягненню з відповідача.

4.20. Інфляційні втрати позивач нараховує за період 01.01.2024 31.01.2024 на суму 1 761 846,48 грн, за період 01.03.2024 31.10.2024 на суму 761 846,48 грн. Перевіривши такі нарахування, суд зазначає, що за перший період правильно пораховані інфляційні втрати і такі становлять 7 047,39 грн, за другий період інфляційні нарахування в сумі 58 055,48 грн також визначені правильно. Тому загальна сума інфляційних втрат становить 65 102,87 грн. Відповідно, в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

4.21. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 126, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства Агрозахід Транс (ідентифікаційний код юридичної особи 42844846, 81512, Львівська область, Городоцький район, село Мшана, вулиця Січинського, будинок 43а) на користь Приватного підприємства Агролеон Захід (ідентифікаційний код юридичної особи 35988525, 80300, Львівська область, Жовківський район, місто Жовква, вулиця Равська, будинок 15д) 761 846,48 грн основного боргу, 148 764,22 грн штрафних санкцій, 65 102,87 грн інфляційних втрат, 26 401,95 грн 3 % річних і 23 267,58 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

3. Відмовити в задоволенні вимог про стягнення 783 325,31 грн штрафних санкцій.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31.03.2025.

Суддя Матвіїв Р.І.