РІШЕННЯ

________________________________________________________________________________________________________________________________

вул.Кн.Острозького, 14а, м.Тернопіль, 46025, тел.:, e-mail:

28 березня 2025 року м. ТернопільСправа № 921/687/24

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участі секретаря судового засідання: Василишин О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бульвар Лесі Українки, 26, оф.411, м. Київ, 01133, )

до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про: стягнення 310 827,20грн, а саме: - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 75000,00грн., - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 229 988,20грн., - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за надання кредиту - 5839,00грн. та судові витрати;

За участю представників:

-позивача: Шкромиди Юрія Вікторовича, наказ №2-к/тр від 04.01.2022 (в режимі відеоконференції);

-відповідача: не з`явився.

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (бульвар Лесі Українки, 26, оф.411, м. Київ, 01133, ) звернулося з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення 310 827,20грн, а саме: - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 75 000,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 229988,20грн, - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за надання кредиту - 5 839,00 грн та судові витрати.

Позиція позивача.

Підставою позову позивач зазначає зокрема те, що внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань по Договору про надання кредиту №446352-КС-006 від 03.05.2023, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальній сумі 310 827,20грн.

Позиція відповідача.

До матеріалів справи відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву.

Заперечення позивача.

Від позивача до матеріалів справи відповідь на відзив не поступала.

Рух справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2024 справу №921/687/24 передано на розгляд судді Хома С.О.

Ухвалою від 30.12.2024 прийнято позовну заяву № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 11.12.2024 (вх.№811 від 12.12.2024) Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі №921/687/24 та призначено підготовче засідання на 29.01.2025.

Ухвалою від 29.01.2025 повідомлено відповідача про відкладення підготовчого засідання на 19.02.2025.

Ухвалою від 29.01.2025 виправлено описку в мотивувальній частині ухвали Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2024 у справі №921/687/24, а саме вважати вірним речення: "Розглянувши дане клопотання, суд встановив що заявником не додано доказів на вжиття заходів, які заявник вжив для отримання цих доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів, однак враховуючи причини неможливості самостійного отримання цих доказів, а тому суд вважає за необхідне витребувати відповідні докази" та доповнено резолютивну частину ухвали Господарського суду Тернопільської області від 30.12.2024 у справі №921/687/24 пунктом 9 наступного змісту: "Витребувати в Акціонерного товариства "ПРИВАТБАНК" (вул. Набережна Перемоги, 30, м.Дніпро,49094) документи з інформацією про: -підтвердження чи спростування, що держателем карти НОМЕР_2 , виданої АТ КБ "ПРИВАТБАНК", є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); - прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на карту НОМЕР_2 , видану АТ КБ "ПРИВАТБАНК", на яку 03.05.2023р. ТОВ "БІЗПОЗИКА" були перераховані грошові кошти в сумі 75 000,00 грн. (трьома переказами по 25 000,00 грн.); - виписку про рух коштів по карті НОМЕР_2 , виданої АТ КБ "ПРИВАТБАНК", за період з 03.05.2023р. по 20.05.2023.

Ухвалою від 19.02.2025 з ініціативи суду продовжено строк проведення підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 17.03.2025; зобов`язано відповідача подати суду письмові пояснення щодо того яке прізвище у відповідача станом на час розгляду справи та докази на підтвердження такої інформації, а Акціонерне товариство "ПРИВАТБАНК" (вул. Набережна Перемоги, 30, м.Дніпро,49094) виконати вимоги ухвал суду від 30.12.2024 та від 29.01.2025.

25.02.2024 від Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" надійшов лист № 20.1.0.0.0/7-250210/88834 від 15.02.2025 (вх.№ 1348 від 25.02.2025) на виконання вимог ухвали по справі №921/687/24 від 30.12.2024, у якому Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" повідомляє що щодо клієнта банку ОСОБА_1 відбувається збір інформації з різноманітних програмних комплексів та архівів банку, в зв`язку з чим надати відповідь у встановлений ухвалою строк неможливо. Разом з цим, повідомляють суд, що відповідь буде виготовлена та направлена протягом 10 робочих днів з моменту отримання даного листа.

12.03.2025 до суду від Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" надійшов лист № 20.1.0.0.0/7-250210/88834-БТ від 18.02.2025 (вх. №1776 від 12.03.2025) - відповідь на запитувану судом інформацію, у якому вказано, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (ІВАN НОМЕР_3 ), до якого додано виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період з 03.05.2023 по 20.05.2023.

Ухвалою від 17.03.2025 постановлено змінити назву (прізвище) відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на належне ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з огляду на те, що відповідачем 24.10.2024 укладено шлюб, у зв`язку з чим її прізвище було змінено з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ", на підтвердження чого надано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №786 від 24.10.2024 складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України до справи №921/39/25, в якій відповідач є боржником; закрито підготовче провадження та призначено справу №921/687/24 до судового розгляду по суті на 28.03.2025.

Явка сторін.

У судове засідання з`явилася представник позивача ( в режимі відеоконференції), позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

В судове засідання відповідач, а також його представник не з`явилися.

Відповідач ухвали суду отримав до свого електронного кабінету (31.12.2024 ухвалу від 30.12.2024; 30.01.2025 ухвалу від 29.01.2025; 30.01.2025 ухвалу від 29.01.2025; 22.02.2025 ухвалу від 19.02.2025; 22.03.2025 ухвалу від 17.03.2025), про що свідчать довідки про доставку електронних листів, які знаходяться в матеріалах справи.

А тому, слід вважати, що відповідач Денщик Наталія Олегівна повідомлена належним чином про розгляд справи у Господарському суді Тернопільської області.

Розгляд заяв та клопотань.

Заяви та клопотання від сторін до матеріалів справи не надходили

Технічна підтримка.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ВКЗ).

Процесуальні дії суду.

Судом оголошувалось скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Суд, розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступні фактичні обставини.

03.05.2023 року між Фізичною особою-підприємцем Роман Наталією Олегівною (25.09.2023 змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.12.2024 за РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - Позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗПОЗИКА" ( далі - Кредитодавець) укладено Договір про надання кредиту №446352-КС-006 (далі - Договір). Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" і Правилами про надання грошових коштів у кредит, через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.tpozyka.com/. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №446352-КС-006 від 03.05.2023.

Відповідно до п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Тип Кредиту: Кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Стандартна процентна ставка: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15012667, фіксована. Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 11 250,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 75 000,00 грн. Термін дії Договору до 18.10.2023. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту : 195 000,00 грн.

Згідно п.2 Договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 1 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3. Договору і розраховується в порядку описаному в Договорі.

У разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п.1 Договору (п.2.1 Договору).

У п. 2.2. Договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3 Договору (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п.1 Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому Сторони погодили, що Кредитодавець надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. Скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому Договорі не є зміною істотних умов цього Договору.

Відповідно до п. 3 Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його притримуватися і застосовуватиметься знижена процентна ставка, а саме: - 17.05.2023 - 16 250,00грн; - 31.05.2023 - 16 250,00грн; - 14.06.2023 - 16 250,00грн; - 28.06.2023 - 16 250,00грн; - 12.07.2025 - 16 250,00грн; - 26.07.2023 - 16 250,00грн; - 09.08.2023 - 16 250,00грн; - 23.08.2023 - 16 250,00грн; - 06.09.2023 - 16 250,00грн; - 20.09.2023 - 16 250,00грн; - 04.10.2023 - 16 250,00грн; 18.10.2023 - 16 250,00грн, всього на загальну суму 195 000,00грн, з яких 75 000,00грн - основна сума кредиту, 108 750,00грн - проценти за користування кредитом та 11 250,00грн - комісія за надання кредиту.

Згідно п.6 Договору Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст суть, об`єм зобов`язань вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та укладає Договір з вільним волевиявленням.

На виконання умов Договору 03.05.2023 року позивач видав кредит відповідачу в загальному розмірі 75 000,00 грн. за допомогою двох платіжних систем: 1) через партнера - ТОВ "ФК "Елаєнс" (ТМ FONDY) з яким укладено договір №41084239_14/12/17 від 14.12.2017р. про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів без відкриття рахунків №21/778-рк від 30.04.2023 видав відповідачу Кредит у розмірі 50 000,00 грн, (двома переказами по 25 000,00 грн) на картковий рахунок 5363-5420-1973- 7650 вказаний відповідачем в кредитному договорі та особистому кабінеті на сайті Кредитодавця - https://my.tpozyka.com, що підтверджується кредитним договором та витягом з анкети клієнта ФОП Роман Н.О. від 21.10.2024 року. Успішне перерахування коштів підтверджується двома квитанціями ТОВ "ФК "Елаєнс" (ТМ FONDY) від 03.05.2023 та двома довідками ТОВ "ФК "Елаєнс" (ТМ FONDY) від 15.08.2024; 2) через партнера АТ "ТАСКОМБАНК" (ТМ ТАС PAY) з яким укладено договір №83 від 11.11.2020 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, видав відповідачу кредит у розмірі 25 000,00 грн, на картковий рахунок 5363-5420-1973- 7650 вказаний відповідачем в кредитному договорі та особистому кабінеті на сайті Кредитодавця - https://my.tpozyka.com, що підтверджується кредитним договором та витягом з анкети клієнта ФОП Роман Н.О. від 21.10.2024. Успішне перерахування коштів підтверджується квитанцією АТ "ТАСКОМБАНК" (ТМ ТАС PAY) від 03.05.2023, та листом АТ "ТАСКОМБАНК" від 16.08.2024, що долучаються позивачем до матеріалів справи.

07.07.2023 відповідач через електрону пошту зазначену у Анкеті клієнта, направила позивачу листа, з якого вбачається, що вона підтверджує отримання в Товариства позики в розмірі 75 000,00 грн, яку частково погасила в розмірі 10 000,00грн та пропонує повернути лише тіло кредиту.

Відповідач не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов`язання за Договором щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту, та лише частково сплатила позивачу заборгованість за Договором, розрахунок та розмір, якої зазначені у розрахунку заборгованості по Договору №446352-КС-006, на загальну суму 14 900,00 грн.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача станом на 11.12.2024 (дата подання позовної заяви), заборгованість відповідача перед позивачем за Договором про надання кредиту №446352-КС-006 складає - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом - 75 000,00 грн; - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом - 229 988,20 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за надання кредиту - 5 839,00 грн, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В процесі розгляду справи, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.02.2025 у справі №921/39/25 прийнято до розгляду Заяву № без номера документ сформований в системі "Електронний суд" 24.01.2025 (вх.№47 від 24.01.2025) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Однак, станом на дату прийняття рішення у даній справі №921/687/24 ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 ще судом не постановлена.

Як вбачається з даної ухвали від 17.02.2025, заявниця 24.10.2024 уклала шлюб, у зв`язку з чим її прізвище було змінено з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ", на підтвердження чого надано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №786 від 24.10.2024 складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Згідно з ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оцінивши подані позивачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. ст. 4, 173-175 та ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закон) електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті, а саме шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У ч.8 ст.11 Закону зазначається про те, що у разі укладення електронного договору у інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пунктом 12 статті 11 Закону визначається, що Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 ЗУ Закону врегульовано використання підпису в сфері електронної комерції, відповідно до якої якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6 ч. 1 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до п. 12 ч. 1 статті 3 Закону одноразовим ідентифікатором є алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами такого договору.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, в якій суд, серед іншого, зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Положеннями частини першої статті 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами частин 1, 3 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є кредитним договором, який регулюється приписами глави 72 ЦК України та § 1 глави 35 ГК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Судом встановлено, що між ФОП Роман Наталією Олегівною та ТзОВ "БІЗПОЗИКА" в електронній формі, передбаченій ЗУ "Про електронну комерцію" укладено Договір про надання кредиту №446352-КС-006 від 03.05.2023. Згода на прийняття (акцепт) пропозиції укласти електронний договір (оферта) відповідачем була здійснена шляхом входу у особистий кабінет в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, формування шаблону оферти, здійснення запиту на відправку шаблону акцепту та підписанням інформаційного договору одноразовиим ідентифікатором UA-9896, що відображено у візуальній формі послідовності дій Клієнта за 03.05.2023 та долучено до матеріалів справи позивачем.

Відповідно до умов Договору про надання кредиту дата повернення (виплати) кредиту - 18.10.2023.

На виконання Кредитного договору №446352-КС-006 від 03.05.2023 позивачем згідно квитанцій №570216059, №570216093 та №570217416 від 03.05.2025 перераховано відповідачу кредитні кошти на загальну суму 75 000,00 грн, що підтверджується наданими позивачем до позовної заяви копіями відповідних квитанцій.

25.09.2023 ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 , а 24.10.2024, у зв`язку із укладенням шлюбу змінено прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, 26.09.2023 внесено запис №002278360 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1.

Разом, з тим, правовідносини сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу ФОП не припинилися, спір належить до господарської юрисдикції ( аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18).

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598- 609 ЦК України, статей 202- 208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 27.01.2020 у справі №909/454/19).

Приймаючи до уваги, що фізична особа - підприємець Дячук Наталія Олегівна припинила підприємницьку діяльність, однак її зобов`язання під час здійснення підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця перед позивачем виникли з господарського договору та не припинились із втратою ним статусу фізичної особи-підприємця, то позов правомірно заявлено до фізичної особи Денщик (Дячук) Наталії Олегівни.

Всупереч умовам Договору взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплати процентів, комісії у визначені графіком погашення строки ОСОБА_1 не виконала, а лише частково сплатила позивачу заборгованість на загальну суму 14 900,00 грн, про що свідчать платіжна інструкція №@2PL659657 від 19.05.2023 та квитанціями №601929850 від 27.06.2023 на суму 1300,00 грн та №603199450 від 29.06.2023 на суму 800,00 грн.

Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 у справі №127/23910/14-ц, а саме: "Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу".

Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що відповідач, уклавши кредитний договір, добровільно став стороною такого договору, а відтак на відповідних умовах зобов`язаний нести всі ризики, пов`язані з порушенням власних зобов`язань.

При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

В свою чергу, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо розрахунку позивача та за умови ненадання контррозрахунку заявлених до стягнення сум боргу, суд здійснює розгляд справи виходячи з наявних матеріалів та визначив розмір заборгованості відповідача на підставі наданих позивачем доказів.

Перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми заборгованості за кредитом, процентами та комісією, суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними та здійснені у відповідності до умов Договору.

Враховуючи, що позивачем виконано у повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору, у строк та порядок передбачений договором, належним чином та в повному обсязі, та не спростовано відповідачем, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 310 827,20 грн з яких: 75 000,00 грн - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом, 229 988,20 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, 5839,00 грн- заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за надання кредиту підлягають до задоволення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судовий збір.

Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд зазначає, що частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 729,92 грн згідно платіжної інструкції №3079 від 22.10.2024.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З врахуванням п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 729,92 грн судового збору в повернення сплачених судових витрат.

Витрати на правову допомогу.

Витрати на правову допомогу учасниками справи не заявлялись.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бульвар Лесі Українки, 26, оф.411, м. Київ, 01133, ):

-75000,00 грн - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом;

-229988,20 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом;

-5839,00 грн - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за надання кредиту;

-3729,92 грн - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати:

-позивачу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд");

-відповідачу (в Електронний кабінет підсистеми ЄСІТС "Електронний Суд").

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано: 07 квітня 2025 року.

Суддя С.О. Хома