ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" квітня 2025 р. Справа№ 910/19189/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

представників сторін:

від позивача: Пронюк В.Я.;

від відповідача: Демченко С.В.;

від третьої особи 1: Кириченко Л.В.; Слівінський І.О.;

від третьої особи 2: Бочева О.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» про поновлення строку на подання нових доказів та долучення їх до матеріалів справи

у межах розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2024

у справі №910/19189/23 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз Ойл Трейдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско Рітейл"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача

1) Публічне акціонерне товариство "Укрнафта"

2) Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

про стягнення 130 747 443,64 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задовольнити повністю.

Водночас, апелянт звернувся з клопотанням від 19.11.2024, в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові докази наявності постачань нафтопродуктів та суми несплаченої заборгованості ТОВ «Глуско Рітейл» перед ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг» за договором поставки ЗВГ від 01.09.2022 №02-0109-2022-СГ та за договором поставки нафтопродуктів від 01.09.2022 №01-0109-2022-НП, які не були залучені судом першої інстанції.

Клопотання мотивовано тим, що подання доказів до суду першої інстанції ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг», на які воно посилається у клопотанні від 19.11.2024 були неможливими з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянт зазначає, що відповідач не заперечував проти заявленої позивачем суми заборгованості, підтверджував факт укладення договорів постачання, за якими виникла заборгованість та висловлював лише пропозиції щодо реструктуризації, тому заборгованості позивачем не надавались первинні документи через занадто великий обсяг ( більше 3 тис. аркушів). Але згодом, після зміни представників відповідача у судовому процесі та залучення до участі у розгляді справи третіх осіб, позиція відповідача змінилася, представники відповідача та третіх осіб не визнавали заявлену позивачем суму заборгованості. Через відсутність документального підтвердження суми заборгованості позивач до закінчення стадії підготовчого провадження 01.05.2024 сформував у системі «Електронний суд» відповідне клопотання, з доданими до нього документами, що підтверджують факт постачання нафтопродуктів відповідачу, їх приймання та здійснення розрахунків та надіслав пакет документів на електронні адреси сторін та до суду. Як з`ясувалось пізніше, через збій у роботі системи «Електронний суд» надсилання цих процесуальних документів на адресу суду та інших учасників спору відбулося не у повному обсязі, а саме: відповідач та треті особи отримали відповідне клопотання та додатки до нього, а до суду документи не надійшли. Позивач вважає, що імовірною причиною такого технічного збою могло стати тимчасове відключення світла, або переривання у роботі поштових серверів.

Позивач вказує, що доказом вчинення необхідних дій для надсилання до суду документів є те, що у системі «Електронний суд» зафіксовано та сформовано 01.05.2024 та те, що клопотання з відповідними документами було доставлено іншим учасникам процесу. На підтвердження того, що 06.05.2024 через систему «Електронний суд» від ТОВ «Глуско Рітейл» надійшли заперечення на отримане ними клопотання позивача від 01.05.2024 про залучення до матеріалів справи доказів.

Також позивач зазначає, що після того, як його представник з`ясував, що через технічний збій вказане клопотання не було доставлене до суду, ним було повторно вчинені необхідні дії та надіслане вказане клопотання до суду 08.05.2024 через систему «Електронний суд». Під час судового засідання 11.06.2024 представник позивача підтримав клопотання про долучення доказів та послався на статтю 119 ГПК України, вважаючи зазначені ним причини достатньо обґрунтованими для подання доказів. Проте, ухвалою від 11.06.2024 Господарським судом м. Києва у задоволенні клопотання про залучення доказів було відмовлено.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., суддів: Ткаченка Б.О., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2024 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/19189/23, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 25.11.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 у справі №910/19189/23 залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 901 824 грн.

04.12.2024 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» надійшла заява про усунення недоліків до апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 у справі №910/19189/23, до якої долучено платіжну інструкцію №4778 яка свідчить про сплату судового збору у встановленому розмірі.

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.12.2024 №09.1-08/4795/24, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/19189/23 у зв`язку із перебуванням судді Ткаченка Б.О у тривалій відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів: Коротун О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 у справі №910/19189/23. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу, заперечення, пояснення щодо апеляційної скарги в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Роз`яснено скаржнику право подати до суду апеляційної інстанції заперечення на відзив (в разі його надання) в письмовій формі протягом десяти днів з дня його отримання (в разі надання - надати суду докази надсилання (надання) його іншим учасникам справи). Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

27.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» надійшло клопотання про долучення додаткових доказів, в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме: акт звірки за договором №01-0109-2022-НП з повідомленням; акт звірки за договором №01-0109-2022-СГ з повідомленням.

27.12.2024 Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» надало заперечення на клопотання позивача про долучення додаткових доказів, в якому зазначає, що позивач не виявив заінтересованість щодо розгляду справи та подання доказів, без поважних причин не подав необхідні докази разом з позовною заявою та протягом підготовчого провадження, не повідомив суд про наявність, та/або неможливість подання таких доказів, тобто не скористався своїм правом, що, на думку ПАТ «Укрнафта», є самостійною підставою для відмови позивачу у задоволенні клопотання про долучення доказів в апеляційному провадженні.

ПАТ «Укрнафта» вважає, що позивачем не доведено наявність будь-яких збоїв в системі електронного суду, та не доведено наявність незалежних від нього підстав неподання доказів у строки, передбачені положеннями ГПК України. Позиція позивача ґрунтується виключно на припущенні про наявність збою в роботі підсистеми «Електронний суд» та не підтверджена жодними належними та допустимими доказами, що, на думку ПАТ «Укрнафта», виключає можливість поновлення строку на подання доказів на підставах, зазначених позивачем.

Стосовно клопотання про долучення доказів від 27.12.2024 ПАТ «Укрнафта» вказує, що зазначені у клопотанні докази не існували на момент розгляду даної справи судом першої інстанції та судова практика не дозволяє долучати до справи фактично «нові» докази, тому не існування доказів на момент розгляду справи судом першої інстанції є самостійною підставою для відмови у долученні таких доказів. Також ПАТ «Укрнафта» звертає увагу, що позивачем не подано клопотання про поновлення строку на долучення доказів.

ПАТ «Укрнафта» вважає, що вказані вище обставини не є винятковими у розумінні ст. 269 ГПК України та відповідно не можуть слугувати підставою для долучення доказів у суді апеляційної інстанції.

02.01.2025 ТОВ «Глуско Рітейл» надало заперечення на клопотання позивача про долучення додаткових доказів, в якому зазначає, що позивач у позовній заяві не зазначав про неможливість подання доказів з об`єктивних причин або про намір надання відповідних доказів, а також не зазначив: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. При цьому, зазначені докази не були подані разом із позовною заявою.

ТОВ «Глуско Рітейл» вказує, що враховуючи можливість в будь-який час перевірити статус направлення та отримання судом процесуального документа, представник позивача не здійснив всіх залежних від нього дій щодо подання клопотання та доказів до суду, що, у свою чергу, на думку відповідача, виключає можливість поновлення строку на подання позивачем доказів у зв`язку із зазначеними позивачем підставами.

Стосовно клопотання про долучення доказів від 27.12.2024 відповідач також заперечує та вказує, що зазначені у клопотанні докази не існували на момент розгляду даної справи судом першої інстанції, тому не можуть бути долучені до матеріалів справи. Також відповідач зауважує, що позивачем не подано клопотання про поновлення строку на долучення таких доказів.

02.01.2025 Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі -АРМА) надало свої заперечення щодо клопотання позивача про залучення доказів, в яких зазначає, що докази, на підтвердження здійснення господарських операцій між сторонами із поставки товару за договором поставки ЗВГ від 01.09.2022 №02-0109-2022-СГ та за договором поставки нафтопродуктів від 01.09.2022 № 01-0109-2022-НП за спірний позовний період січень-березень 2024 року, позивачем не надані та не містяться в матеріалах справи. Крім того, АРМА вказує, що надані позивачем акти звірки та проекти актів звірки не є первинними обліковими документами, а тому позивачем не доведено належними та допустимими доказами постачання нафтопродуктів за договорами поставки. АРМА вважає, що вказані позивачем обставини не є винятковими у розумінні статті 269 ГПК України та відповідно не можуть слугувати підставою для долучення доказів у суді апеляційної інстанції.

30.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» також надійшло клопотання про долучення додаткових доказів постачання нафтопродуктів (податкових накладних), в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові докази, а саме: податкові накладні, зареєстровані ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг» на ТОВ «Глуско Рітейл» за договором поставки ЗВГ №02-0109-2022-СГ від 01.09.2022 та за договором поставки нафтопродуктів №01-0109-2022-НП від 01.09.2022.

Зазначене клопотання від 30.01.2025 позивач обґрунтовує тим, що позов про стягнення суми заборгованості з ТОВ «Глуско Рітейл» було подано позивачем 15.12.2023, а постачання нафтопродуктів на користь ТОВ «Глуско Рітейл» продовжувались ще у грудні 2023 року та протягом січня - березня 2024 року. Основана частина заборгованості за поставлені нафтопродукти, які було поставлено позивачем на користь відповідача у межах договорів: договору поставки ЗВГ від 01.09.2022 № 02-0109-2022-СГ та за договором поставки нафтопродуктів від 01.09.2022 № 01-0109-2022-НП сформувалась за період з грудня 2023 року по березень 2024 року. Тому, податкові накладні, сформовані ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг» на користь ТОВ «Глуско Рітейл» за результатами постачань за зазначений період, які є несплаченими до сьогодні, ще не існували станом на момент подання позову до Господарського суду м. Києва, та не могли бути подані позивачем разом з позовною заявою за об`єктивних підстав.

ПАТ «Укрнафта», ТОВ «Глуско Рітейл» та АРМА надали заперечення на клопотання позивача від 30.01.2025, в яких зазначили, що вказані у клопотанні докази не існували на момент розгляду даної справи судом першої інстанції, тому не можуть бути долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2025 продовжено строк розгляду справи №910/19189/23 та призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 у справі №910/19189/23 на 24.02.2025.

У судових засіданнях 24.02.2025 та 17.03.2025, було оголошено перерву у розгляді справи № 910/19189/23 до 17.03.2025 та до 02.04.2025 відповідно.

Представник позивача у судовому засіданні 02.04.2025 підтримав подані ним клопотання про долучення доказів від 19.11.2024, 27.12.2024, 30.01.2025 та послався на статтю 119 ГПК України, вважаючи зазначені ним причини достатньо обґрунтованими для подання доказів.

Представник відповідача проти задоволення зазначених вище клопотань позивача про долучення доказів заперечував.

Представники третіх осіб-1,-2 також висловили заперечення проти задоволення клопотань позивача про долучення доказів.

Колегія судів у судовому засіданні 02.04.2025 розглянувши зазначені вище клопотання позивача зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Нормою статті 2 Господарського процесуального кодексу України до основних принципів (засад) господарського судочинства віднесено принцип диспозитивності, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 14 ГПК України).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу. При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує виходячи з поважності причин пропуску строку на оскарження.

У розумінні статті 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником, і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

За сталою практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, сформованою в рішеннях «Стаббінгс на інші проти Сполученого Королівства», «Девеер проти Бельгії», право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем був поданий обмежений обсяг доказів до позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, а сааме, з відповіді на претензію від 07.12.2023 відповідач визнав заборгованість у розмірі 133 747 443,64 грн та зазначив, що питання щодо погашення існуючої заборгованості покупця за поставлені нафтопродукти та СВГ повинно вирішуватись шляхом комплексної реструктуризації, враховуючи зобов`язання Управителя щодо належної та ефективної діяльності Глуско, а також Розпорядження №797-р. від 12.09.2023 Кабанету Міністрів України «Про деякі питання управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у виняткових випадках».

Така позиція відповідача міститься і у відзиві на позовну заяву, який було надано до Господарського суду м. Києва, де відповідач визнав заборгованість та згоду про її сплату, але за умови відтермінування оплати.

При цьому у наданих відповідачем до суду документах ним було визнано суму заборгованості, а також надавались докази систематичного часткового погашення заборгованості протягом періоду розгляду справи.

Таким чином, оскільки відповідачем були визнано факт поставки та сума заборгованості, позивач звертаючись до суду з позовною заявою обмежився поданням договорів з додатками, актів звірки розрахунків, доказами здійснення часткових оплат тощо.

Крім того, позивач зазначав, що 01.05.2024 він звертався до суду першої інстанції з клопотанням про долучення додаткових доказів, проте з технічних причин, які від нього не залежали, клопотання не дійшло на адресу суду, але іншим учасникам справи було доставлено вчасно. Після того, як позивач з`ясував, що через технічний збій вказане клопотання не було доставлене до суду, ним було повторно вчинені необхідні дії та надіслане вказане клопотання до суду 08.05.2024 через систему «Електронний суд. Але, ухвалою від 11.06.2024 Господарським судом м. Києва у задоволенні клопотання про залучення доказів було відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що ненадання позивачем вказаних у клопотанні від 19.11.2024 документів (видаткових накладних, акту звірки розрахунків станом на 31.12.2023) зумовлено винятковістю такого випадку, що підтверджується формуванням 01.05.2025 клопотання з документами у системі "Електронний суд" та отриманням зазначених документів іншими учасниками процесу, а тому з метою дотримання загальних принципів судочинства, закріплених у статтях 124, 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України, а також статтях 76-79 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання про долучення додаткових доказів від 19.11.2024, проте, їх оцінка буде здійснена судом апеляційної інстанції в сукупності з усіма наявними у справі доказами та перевіркою обставин справи.

Стосовно клопотання від 27.12.2024 про долучення додаткових доказів, а саме акту звірки за договором №01-0109-2022-НП з повідомленням та акту звірки за договором №01-0109-2022-СГ з повідомленням колегія суддів зазначає таке.

Акт звірки взаєморозрахунків на 30.09.2024 за договором №02-0109-2022-СГ був підписаний представником ТОВ «Глуско Рітейл» 28.10.2024 (тобто за два місяці до його подачі до суду з клопотанням про долучення), а 26.11.2024 - це дата підпису такого акту представником ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг».

Акт звірки взаєморозрахунків на 30.09.2024 за договором №01-0109-2022-НП був підписаний представником ТОВ «Глуско Рітейл» 28.10.2024 (тобто за два місяці до його подачі до суду з клопотанням про долучення), а 26.11.2024 - це дата підпису такого акту представником ТОВ «Нафтогаз Ойл Трейдинг».

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що такі докази не існували на момент розгляду даної справи судом першої інстанції, проте, системний аналіз статей 80, 269 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом.

Позивачем в порушення ч. 3 ст. 269 ГПК України не надані докази неможливості подання первинних документів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача. Наведені позивачем причини, не можуть свідчити про об`єктивну неможливість вчинення певних процесуальних дій.

Колегія суддів також зауважує, що при поданні відповідного клопотання позивач не просив поновити процесуальний строк на його подання у розумінні ст. 119 ГПК України. Водночас, ухвалою суду апеляційної інстанції про відкриття провадження у справі від 10.12.2024 учасникам апеляційного провадження було встановлено строк на подання всіх заяв та клопотань. Надсилання вказаної ухвали про відкриття провадження у справі було здійснено судом 18.12.2024, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення без розгляду клопотання від 27.12.2024 в порядку ст. 118, 207, 269 ГПК України.

Щодо поданого 30.01.2025 позивачем клопотання про долучення додаткових доказів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, у поданій заяві стороною було порушено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання відповідної заяви та додаткових доказів.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

Обов`язок з доведення поважності причини пропуску покладається на сторону, яка клопоче про відповідне поновлення в порядку ст. 73, 76 - 79, 80, 269 ГПК України.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що саме лише звернення учасників справи із клопотанням про поновлення строку на вчинення процесуальної дії не кореспондується з автоматичним поновленням такого строку. Таке клопотання має містити об`єктивне обґрунтування неможливості вчасного звернення до суду або ж обґрунтування звернення відразу, або в найкоротші терміни (один, два дні) з моменту, коли заявник довідався про ту чи іншу обставину (у даному випадку призначення експертизи у справі №910/267/20 ). Відповідних причин позивачем не наведено. Звернення з відповідними клопотаннями після закінчення строку на їх подання, не може вважатися добросовісним виконанням процесуальних обов`язків сторони щодо своєчасного, або ж з пропуском незначного строку та, відповідно, підставою для поновлення такого значного строку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача від 30.01.2025 про поновлення строку для подання відповідного клопотання в розумінні ст. 119 ГПК України.

Враховуючи те, що позивач звернувся із пропуском строку і клопотання про поновлення строку визнано судом необґрунтованим, суд апеляційної інстанції залишає клопотання позивача про долучення додаткових доказів від 30.01.2025 у справі без розгляду на підставі ст. 118, 207 ГПК України та не приймає нові докази в розумінні ч. 3 ст. 269 ГПК України.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, за для дотриманням принципів рівності та змагальності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що справа не може бути розглянута в даному судовому засіданні, а тому вирішив оголосити перерву в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

Керуючись статтями 118, 119, 207, 216, 234, 235, 269, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» від 19.11.2024 про поновлення строку на подання доказів та долучення їх до матеріалів справи, задовольнити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» процесуальний строк на долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які подані 19.11.2024 та долучити їх до матерілів справи.

3. У клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» про поновлення строку на подання доказів від 30.01.2025 відмовити.

4.Додаткові докази, надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» від 27.12.2024 та від 30.01.2025 залишити без розгляду.

5. Оголосити перерву у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Ойл Трейдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 у справі №910/19189/23 до 28.04.2025 на 12:40 год. (зал судових засідань №7) для надання можливості сторонам висловити свої міркування щодо приєднання нових доказів.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун