ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 Справа № 914/251/25

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. розглянув справу за позовом: Державного підприємства «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем», м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Львів,

про стягнення 41182,04 грн.

За участі представників: не викликались, розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Встановив: Державне підприємство «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем», м. Львів, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Львів, 41182,04 грн., з яких: 1223,32 грн. заборгованість зі сплати земельного податку, 12457,69 грн. відшкодування витрат на обслуговування орендованого майна, 24905,12 грн. відшкодування зі сплати комунальних платежів та 2595,91 грн. інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 66/Е про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та оплату комунальних витрат Орендарю згідно з договором оренди № 66 від 29.05.2017 р. Відтак заборгованість відповідача за згаданим Договором складає 38586,13грн., з яких: 1223,32грн. земельного податку, 12457,69 грн. відшкодування витрат на обслуговування орендованого майна та 24905,12грн. понесених балансоутримувачем витрат зі сплати комунальних платежів.

Крім цього, позивачем, на підставі ст.625 ЦК України, заявлено до стягнення з відповідача 2595,91 грн. інфляційних за несвоєчасну сплату відшкодування витрат на обслуговування орендованого майна, витрат зі сплати комунальних платежів та 8122,49 грн. орендної плати.

Відповідач відзиву на позов не подав, позовних вимог не спростував.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 05.02.2025р. відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі скеровувалась відповідачу за його місцезнаходженням, яке вказано у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштове відправлення суду повернулось відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується наявним у матеріалах справи поштовим конвертом, який повернувся на адресу суду.

Правовий аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Вказаний висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, який викладено у його постанові від 21.01.2021 р. у справі №910/16249/19.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви та характер спірних правовідносин між учасниками справи, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування факту порушення відповідачем умов Договору № 66/Е про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та оплату комунальних витрат Орендарю, згідно з договором оренди № 66 від 29.05.2017 р., в частині відшкодування витрат балансоутримувача (позивача) в сумі 38586,13 грн. та обґрунтованості розміру інфляційних, у тому числі й щодо наявності заборгованості з орендної плати.

До предмета доказування учасника справи, який має у справі протилежний процесуальний інтерес, належить підтвердження існування фактів, які спростовують позовні вимоги.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує наявність кожної обставини, що належить до предмета доказування у справі, зазначено ним у додатках до позовної заяви.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, вірогідність наявних у матеріалах справи та перевірених судом доказів, застосовуючи викладені нижче норми права та вважаючи встановленими наведені нижче обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, виходячи з такого.

29.05.2017 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено Договір оренди нерухомого державного майна № 66. Згідно з умовами цього договору відповідачу надано у строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення, яке перебуває на балансі Державного підприємства «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем», а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 200,1 кв. м, які знаходяться на першому поверсі в одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 5.10. згаданого Договору на відповідача покладено обов`язок здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого Майна. Крім цього, відповідач зобов`язувалась протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з позивачем договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна, плати податку на землю та надання комунальних послуг Орендарю.

На виконання п. 5.10. Договору оренди між позивачем та відповідачем 29.05.2017 р. укладено Договір № 66/Е про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та оплату комунальних витрат Орендарю згідно з договором оренди № 66 від 29.05.2017 р.

Відповідно до умов Договору № 66/Е від 29.05.2017р. балансоутримувач (ДП НДІ «Система») взяв на себе зобов`язання забезпечувати обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 200,1 кв. м, а також утримання прибудинкової території, а орендар (ФОП ОСОБА_1 ) зобов`язувався відшкодовувати понесені балансоутримувачем витрати пропорційно займаній площі, та оплачувати експлуатаційні та комунальні платежі, а також відшкодувати земельний податок.

Пунктами 2.2.4, 5.1., 5.5. Договору № 66/Е від 29.05.2017р. передбачено, що відповідач зобов`язувався не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок позивача за обслуговування та комунальні платежі згідно з виставленим рахунком, а також: передоплату за постачання електроенергії проводити до 5-го числа поточного місяця в розмірі 90% від попереднього місяця.

Договір № 66/Е укладено строком на термін дії договору оренди №66 від 22.05.2017 р. Чинність цього Договору припиняється внаслідок закінчення строку дії Договору оренди нежитлових приміщень.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.01.2024р. у справі № 914/2912/23, яке набрало законної сили 15.05.2024 р., встановлено, що правовідносини між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (правонаступник: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 виникли у ході виконання ними Договору оренди державного майна від 29.05.2017 № 66, з урахуванням Договору щодо продовження договору за результатами аукціону (нова редакція) від 21.07.2021 р.

Вказаним рішенням Господарського суду Львівської області від 30.01.2024р. у справі № 914/2912/23 розірвано Договір оренди державного майна від 29.05.2017 № 66, виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з орендованих приміщень загальною площею 200,1 кв. м, які знаходяться на першому поверсі в одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення Господарського суду Львівської області у справі № 914/2912/23 набрало законної сили 15.05.2024 р.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вказані обставини не доказуються при розгляді справи № 914/251/25, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Актом про повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.06.2024р. підтверджується факт передачі відповідачем позивачу орендованого майна загальною площею 200,1 кв. м.

Згідно з додатком до Акта повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, заборгованість відповідача зі сплати платежів за договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання майна та надання комунальних послуг Орендарю становить 38586,13 грн., а заборгованість з частини орендної плати, яка підлягала сплаті відповідачем позивачу на підставі п. 3.6. Договору оренди нерухомого державного майна № 66, становила 8122,49 грн. Вказаний додаток до Акта повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, підписаний сторонами та відповідачем та скріплений їхніми печатками.

Позивач скеровував відповідачу претензію від 10.09.2024 р. за № 1/625 з вимогою сплатити 38586,13 грн. заборгованості за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю в сумі 38586,13 грн. Однак така залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Факт існування 38586,13 грн. та 8122,49 грн. заборгованості відповідача перед позивачем визнано відповідачем у додатку до Акта повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

У матеріалах справи немає доказів сплати згаданої суми відповідачем позивачу. Відповідач доводів позивача про наявність заборгованості в сумі 38586,13 грн. не спростував, доказів погашення боргу суду не надав.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 38586,13 грн. заборгованості за Договором № 66/Е.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 2595,91 грн. інфляційних. З розрахунку інфляційних вбачається, що такі заявлено за період прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань з червня 2024 р. до жовтня 2024 р., виходячи із наявності 12457,69 грн. заборгованості з відшкодування витрат на обслуговування орендованого майна, 24905,12 грн. заборгованості з відшкодування зі сплати комунальних платежів та 8122,49 грн. заборгованості з орендної плати.

Здійснивши обрахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача інфляційних, суд дійшов висновку, що такі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зазначеній у позовній заяві сумі. Роблячи такий висновок, суд виходив з того, що у матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надано доказів, які б спростовували факт існування у червні 2024 р. 38586,13 грн. заборгованості відповідача перед позивачем, яка виникла на підставі Договору № 66/Е.

Щодо стягнення з відповідача 316,78 грн. інфляційних за період прострочення з червня 2024 р. до жовтня 2024 р. сплати 8122,49 грн. орендної плати, встановленої Договором оренди нерухомого державного майна № 66, то суд виходив з такого.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.01.2024 р. у справі № 914/2912/23, яке набрало законної сили 15.05.2024 р., розірвано Договір оренди державного майна від 29.05.2017 № 66, виселено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з орендованих приміщень загальною площею 200,1 кв. м, які знаходяться на першому поверсі в одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом про повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 25.06.2024 р. підтверджується факт передачі відповідачем позивачу орендованого майна загальною площею 200,1 кв. м. Факт існування 8122,49 грн. заборгованості відповідача перед позивачем з орендної плати підтверджується додатком до Акта повернення з оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

За таких обставин, позивачем правомірно заявлено до стягнення 316,78 грн. інфляційних за період прострочення сплати орендної плати з червня до жовтня 2024 р.

Враховуючи встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, суд при вирішенні справи керувався приписами статей 525, 526, 530, 610, 759, 797 ЦК України, ст. 206 Земельного кодексу України

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно з п.287.7 ст.287 Податкового кодексу України у разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем (79008, м. Львів, вул. Кривоноса, 6, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем» (79008, м. Львів, вул. Кривоноса, 6, ) 41182 грн. 04 коп. заборгованості та інфляційних, а також 3028 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Бортник О.Ю.