ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. Справа№ 910/5740/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

згідно протоколу судового засідання від 17.03.2025;

від позивача 1: Барда С.Ю., самопредставництво;

від позивача 2: не з`явились;

від відповідача 1: не з`явились;

від відповідача 2: не з`явились;

від відповідача 3: Крилевець Є.С., адвокат, посвідчення № 2680;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Рєпкін Н.І., самопредставництво;

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" про ухвалення додаткового рішення

поданою за результатами розгляду апеляційних скарг Фізичної особи-підприємця Пустової Людмили Леонідівни, Фізичної особи-підприємця Туманік Ганни Георгіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 (повний текст - 02.05.2023)

у справі № 910/5740/21 (головуюча суддя - Смирнова Ю.М. судді - Сівакова В.В., Паламар П.І.)

за позовом 1) Міністерства оборони України; 2) Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд"

до 1) Фізичної особи-підприємця Пустової Людмили Леонідівни; 2) Фізичної особи-підприємця Туманік Ганни Георгіївни; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів Кабінет Міністрів України

про визнання права власності та витребування майна

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст ухвалених рішень та рух справи

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 позов задоволено частково. Визнано за Державою Україна в особі Міністерства оборони України право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення №200, літера "А", загальною площею 34,6 кв.м, нежиле приміщення №201, літера "А", загальною площею 40,2 кв.м, що знаходяться за адресою: вул. Бориспільська, буд. 43, м. Київ; нежиле приміщення №201, літера "А", загальною площею 384,7 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Бориспільська, буд. 47, м. Київ. Витребувано від Фізичної особи-підприємця Пустової Людмили Леонідівни нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення №200, літера "А", загальною площею 34,6 кв.м, по вул. Бориспільська, буд. 43, м. Київ та передано його Державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд". Витребувано від Фізичної особи-підприємця Туманік Ганни Георгіївни нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення №201, літера "А", загальною площею 40,2 кв.м, по вул. Бориспільська, буд. 43, м. Київ та передано його Державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд". Витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення №201, літера "А", загальною площею 384,7 кв.м, по вул. Бориспільська, буд. 47, м. Київ та передано його Державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд". В іншій частині позову відмовлено. Також здійснено розподіл судового збору.

29.11.2023 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову у справі №910/5740/21, якою апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Пустової Людмили Леонідівни, Фізичної особи-підприємця Туманік Ганни Георгіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 у справі №910/5740/21 - задовольнив.

11.12.2023 Північний апеляційний господарський суд ухвалив додаткову постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 у справі №910/5740/21 в частині розподілу судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції (пункти 6-11) скасовано з новим розподілом судових витрат. Судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій покладено на позивачів. Здійснено розподіл судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Фізичної особи-підприємця Пустової Людмили Леонідівни 1 135,00 грн судового збору. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця Туманік Ганни Георгіївни 1 135,00 грн судового збору. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" 1 135,00 грн судового збору. Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" на користь Фізичної особи-підприємця Пустової Людмили Леонідівни 4 540,00 грн судового збору. Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" на користь Фізичної особи-підприємця Фізичної особи-підприємця Туманік Ганни Георгіївни 4 540,00 грн судового збору. Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" 5 675,02 грн судового збору. Достягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" в Державний бюджет України 1 106 грн. 29 коп. недоплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Достягнуто з Міністерства оборони України в Державний бюджет України 1 163 грн 37 коп недоплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" про ухвалення додаткового рішення у справі № № 910/5740/21 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 127 000,00 грн - залишено без розгляду.

14.12.2023 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою виправлено арифметичну помилку щодо розміру недоплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Ухвалено вважати вірною у частині 8 пункту 2 резолютивної частини додаткової постанови від 11.12.2023 у справі №910/5740/21 замість помилково вказаної суми « 1 106 (одну тисячу сто шість) грн. 29 коп.», вважати правильною: « 1 134 (одну тисячу сто тридцять чотири) грн. 98 коп»; Вважати вірною у частині 9 пункту 2 резолютивної частини додаткової постанови від 11.12.2023 у справі 910/5740/21 замість зазначеної суми « 1 163 (одну тисячу сто шістдесят три) грн 37 коп», вважати правильною: « 1 134 (одну тисячу сто тридцять чотири) грн. 98 коп».

01.08.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалив постанову, якою касаційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення. Касаційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 у справі № 910/5740/21 залишено без змін. Додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2023 у справі № 910/5740/21 залишено без змін.

22.08.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалив додаткову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи №910/5740/21 у суді касаційної інстанції задоволено частково. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в іншій частині відмовлено.

2. Надходження заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду та рух справи

29.11.2021 (до прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 по справі № 910/5740/21) до Господарського суду міста Києва представником ТОВ «ЛЕВРА» - адвокатом Луценко В.В., подано заяву про розподіл судових витрат, здійснених відповідачем 3 - ТОВ «ЛЕВРА» на професійну правничу допомогу по справі № 910/5740/21.

Господарським судом міста Києва не було розглянуто вказану заяву представника ТОВ «ЛЕВРА» та не вирішено питання про розподіл судових витрат ТОВ «ЛЕВРА» у справі № 910/5740/21 (витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ЛЕВРА» у суді першої інстанції). Також дане питання не було вирішено судом апеляційної інстанції.

У зв`язку із нездійсненням розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), ТОВ «ЛЕВРА» повторно звернулось до суду першої інстанції із даним питанням заявою від 27.11.2024, оскільки докази понесення таких витрат наявні в матеріалах справи №910/5740/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 по справі №910/5740/21 відмовлено ТОВ «ЛЕВРА» в ухваленні додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування вказаного судового рішення було зазначено, що у зв`язку із скасуванням судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції у справі № 910/5740/21 питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами у суді першої інстанції, має вирішувати суд апеляційної інстанції.

03.02.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (була зареєстрована 04.02.2025), в якій представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" просить суд апеляційної інстанції здійснити розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕВРА» у зв`язку з розглядом справи № 910/5740/21 у суді першої інстанції відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України. Прийняти додаткову постанову по справі № 910/5740/21, якою стягнути з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВРА» - 47 170,25 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Прийняти додаткову постанову по справі № 910/5740/21, якою сягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕВРА» - 47 170,25 грн витрат на професійну правничу допомогу.

07.02.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5740/21 на 24.02.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2025 витребувано невідкладно у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5740/21.

19.02.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивача 2 надійшла заява про розгляд заяви в режимі ВКЗ (була зареєстрована 20.02.2025), яка була реалізована судом апеляційної інстанції.

20.02.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивача 1 надійшли заперечення щодо ухвалення додаткового рішення.

21.02.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від відповідача 3 надійшла заява з доказами відправки заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачу 1, 2 та третій особі на стороні позивачів.

24.02.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою витребувано невідкладно у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5740/21. Відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" про ухвалення додаткового рішення до 17.03.2025.

04.03.2025 (засобами поштового зв`язку) до суду апеляційної інстанції від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів надійшли пояснення (були зареєстровані 05.03.2025), які фактично за свої змістом є запереченнями щодо ухвалення додаткового рішення.

В судовому засіданні 17.03.2025 представник відповідача 3 підтримав подану заяву у повному обсязі. Представник позивача 1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів заперечували проти задоволення поданої заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції, просили залишити без розгляду подану заяву або зменшити її розмір до 0,00 грн.

Представник позивача 2 в судове засідання 17.03.2025 не з`явився, разом з цим, подавав клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було задоволено судом апеляційної інстанції. Водночас, у судовому засіданні 17.03.2025 секретар судового засідання здійснював підключення позивача 2 до участі в судове засідання в режимі відеоконференції, однак представник сторони не підключилися, що відображено в протоколі судового засідання. Інші учасники справи, які з`явились в судове засідання, не заперечували щодо розгляду заяви за відсутності позивача 2. В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач 2 був обізнаний про призначене судове засідання на 17.03.2025, оскільки був присутнім на судовому засіданні 24.02.2025, в якому було відкладено розгляд заяви на 17.03.2025.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції. Жодних заяв від позивача 2 щодо неможливості підключення до судового засідання в режимі ВКЗ, або клопотань про відкладення розгляду заяви до суду не надходило. Тому суд апеляційної інстанції розглянув відповідну заяву за відсутності позивача 2, який був повідомлений належним чином, так, як і інші учасники, які не з`явились в судове засідання.

3. Узагальнені доводи Міністерства оборони України та Кабінету Міністрів України, викладені у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення

Як вже зазначалось вище 20.02.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивача 1 надійшли заперечення щодо ухвалення додаткового рішення, а також 04.03.2025 (засобами поштового зв`язку) до суду апеляційної інстанції від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів надійшли пояснення (були зареєстровані 05.03.2025), які фактично за свої змістом теж є запереченнями щодо ухвалення додаткового рішення.

Північний апеляційний господарський суд, дослідивши подані заперечення від обох осіб, встановив, що вони обидва є однаковими за мотивувальною та прохальною частинами, а отже будуть розглядатися судом апеляційної інстанції разом.

У поданих учасниками апеляційного провадження запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення надано заперечення кожної окремої наданої послуги.

Міністерство оборони України та Кабінет Міністрів України зазначили, що позовна заява у справі № 910/5740/21 не містить значної кількості посилань на норми законодавства, а також значної кількості доданих невідомих заявнику документів, включаючи копії судових рішень.

Сторони вважають, що заявник був обізнаний з характером спірних відносин, задовго до відкриття судом провадження у справі № 910/5740/21, у нього не було потреби вивчати додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, оскільки раніше судами вже здійснювався розгляд справи № 910/19793/14 за позовом заступника прокурора Дарницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері інтересах держави в особі Міноборони та Державного підприємства до Товариства про визнання за Державою Україна в особі позивача-1 права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення за № 201 (літ. А), загальною площею 384,70 кв.м., що розташоване у м. Києві по вул. Бориспільській, 47, витребування цього майна шляхом вилучення від Товариства (копія судового рішення міститься в матеріалах справи).

Таким чином, вимоги щодо стягнення з Міноборони та Державного підприємства на користь заявника витрат на правничу допомогу під час розгляду справи № 910/5740/21 в розмірі 40 095, 00 грн є значно завищеними та необґрунтованими.

Щодо таких наданих послуг, як написання відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу про повернення позову у справі та участі в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу про повернення позову.

Позивач 1 та третя особа на стороні позивача вважають, що вказані послуги стосуються розгляду спірних питань процесуального характеру судом апеляційної інстанції. Заява Товариства не містить відповідної інформації на підтвердження необхідності (невідворотного характеру) вказаних послуг.

Додатково позивач 1 та третя особа на стороні позивача звертають увагу на те, що, незважаючи на відзив Товариства на апеляційну скаргу позивача 2 та участь представника заявника в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 у справі № 910/5740/21 задоволено апеляційну скаргу Державного підприємства на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2021 про повернення позову.

Тобто відповідні процесуальні дії представника відповідача 3 не призвели до позитивних для нього наслідків. А тому вважають, що витрати на такі послуги не можна включати до витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивачів.

Щодо наданої послуги: написання заяви про визначення попереднього розміру судового збору та зобов`язання позивачів сплатити недоплачену суму грошових коштів.

Сторони зазначають, що відповідна послуга щодо написання заяви не тільки не є невідворотною, але такою, що надана виключно з ініціативи представника-адвоката. Послуга безпосередньо не стосується спірних відносин, ніяк не вплинула на вирішення спору. Більш того, на їх думку, така послуга не може вважатись необхідною, а відповідні витрати не повинні покладатись на позивачів чи стягуватись з них.

Щодо такої наданої послуги, як написання заяви про закриття провадження у справі.

Міністерство оборони України та Кабінет Міністрів України зазначають, що така послуга також безпосередньо не стосується спірних відносин та не є необхідною (необхідність її не доведено заявником). Також за результатами розгляду заяви Товариства про закриття провадження у справі № 910/5740/21 судами зроблено висновки про необґрунтованість відповідної заяви.

Сторони вважають, що вимога про стягнення з позивачів коштів за написання заяви про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Щодо написання клопотання про забезпечення судових витрат у справі та участі представника клієнта в підготовчих засіданнях сторони зазначили, що такі послуги також не можна вважати необхідними, а відповідні вимоги щодо стягнення з позивачів коштів є такими, що не підлягають задоволенню.

В прохальній частині учасники апеляційного провадження просили суд апеляційної інстанції врахувати їх заперечення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Левра" від 03.02.2025 про ухвалення додаткової постанови (розподіл судових витрат у справі №910/5740/21). Залишити без розгляду заяву Товариства від 27.11.2024 про ухвалення додаткової постанови (розподіл судових витрат у справі № 910/5740/21) або відмовити у задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Левра" щодо стягнення з Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" на користь Товариства 94 340,50 грн (з кожного) витрат на професійну правничу допомогу (зменшити до 0,00 грн розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами).

Позивач 2 своїм правом на подання заперечень на подану заяву про ухвалення додаткового рішення - не скористався.

4. Позиція Північного апеляційного господарського суду

Нормою ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень ст. 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками, зокрема: зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 908/574/20, від 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20).

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону).

Водночас, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами першою та другою статті 30 вказаного Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Суд апеляційної інстанції встановив, що як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 3 до стягнення було заявлено витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

В цій частині, відхиляючи доводи позивача 1 та третьої особи (про необхідність залишення поданої заяви без розгляду), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 487/8206/18 у постанові від 08.06.2021 зробила висновок, що згідно з підпунктами б) та в) пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України (аналогічні положенням підпункту б) пункту 4 частини 1 статті 282 ГПК України, і такі положення кореспондуються з положеннями частини 14 статті 129 ГПК України) постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Окрім цього, в постановах Великої Палати Верховного Суду (зокрема, у справах №359/3373/16-ц, № 2610/27695/2012, № 643/21744/19, № 233/2021/19, №766/20797/18) зазначається, що відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України перерозподіл судових витрат здійснює суд апеляційної чи касаційної інстанцій, який змінює рішення або ухвалює нове, і цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Вказані правові позиції в порядку ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються судом апеляційної інстанції при розгляді заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу за першу інстанцію.

З аналізу наведених норм процесуального права в їх системному взаємозв`язку суд апеляційної інстанції зазначає, що змінюючи або ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції повинен одночасно змінити розподіл судових витрат, зокрема судового збору, втрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому згідно з встановленими законом вимогами в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції. А тому доводи позивача 1 та третьої особи відхиляються в цій частині через необґрунтованість, оскільки така заява через скасування рішення суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції. Викладене є підставою для ухвалення додаткового рішення у відповідності до ч. 14 ст. 129, п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що в суді першої інстанції відповідачем 3 у відзиві на позовну заяву було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач 3 - ТОВ «ЛЕВРА» поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи № 910/5740/21. А також стороною двічі подавались заяви про ухвалення додаткового рішення (29.11.2021 та 27.11.2024), в яких просив стягнути з Міністерства оборони України та Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" суму у розмірі 94 340 грн 50 коп. (по 47 170 грн 25 коп. з кожного).

Отже, відповідач 3 заяву про розподіл судових витрат понесених під час розгляду справи, зокрема, у суді першої інстанції, заявив до суду апеляційної інстанції для відшкодування відповідних витрат на правову допомогу, дотримавшись встановленого процесуального порядку, а тому сторона фактично має право на відшкодування понесених витрат за першу інстанцію у зв`язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції.

Так, щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу по справі №910/5740/21 у суді першої інстанції до заяви ТОВ «ЛЕВРА» було долучено: Завірені представником копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 11.11.2020 р. та додатку № 1 від 27.12.2020 р. до договору про надання правової (правничої) допомоги (додано до відзиву на позовну заяву); а також: копія акту № 1 приймання-передачі послуг від 7 жовтня 2021 р., копія акту № 2 приймання-передачі послуг від 25 листопада 2021 р., копія рахунку на оплату № 1 від 7 жовтня 2021 р., копія рахунку на оплату № 2 від 25 листопада 2021 р., копія платіжного доручення № 480 від 18 жовтня 2021р.

Суд апеляційної інстанції враховує, що представництво ТОВ «ЛЕВРА» здійснювалося у суді першої інстанції адвокатським об`єднанням «АНВЕРІС» на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 11.11.2020.

Відповідно договору про надання правової допомоги б/н від 11.11.2020 об`єднання бере на себе зобов`язання здійснити комплексний захист, представництво та усі інші необхідні види правової допомоги перед усіма та будь-якими третіми особами з питань захисту законних майнових, немайнових інтересів клієнта у Господарському суді міста Києва по справі № 910/5740/21 у спорі за позовом Міністерства оборони України; Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" до клієнта про визнання права власності та витребування майна.

Так, АО «АНВЕРІС» відповідно до акту № 1 приймання-передачі послуг від 07.10.2021 та акту № 2 приймання-передачі послуг від 25.11.2021 було надано послуги та ТОВ «ЛЕВРА» здійснено сплату за наступні надані послуги :

1. Проведення правового аналізу позовної заяви та доданих до неї документів у справі № 910/5740/21. 5 годин. Вартість 13 175,00 грн;

2. Написання відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу про повернення позову у справі № 910/5740/21. 5 годин. Вартість 13 175, грн;

3. Участь у судовому засіданні апеляційної інстанції у справі № 910/5740/21 за апеляційною скаргою позивачів на ухвалу про повернення позову. 30 хвилин. Вартість 1 317,50 грн;

4. Написання заяви у справі № 910/5740/21 про визначення попереднього розміру судового збору та зобов`язання позивачів сплатити недоплачену суму. 4 години. Вартість 10 540,00 грн;

5. Написання заяви про закриття провадження в частині позовних вимог до ТОВ «ЛЕВРА» у справі № 910/5740/21. 7 годин. Вартість 18 445,00 грн;

6. Написання клопотання про забезпечення судових витрат у справі № 910/5740/21. 3 години. Вартість 8 076,00 грн;

7. Написання відзиву на позовну заяву у справі № 910/5740/21. 10 годин. Вартість 26 920,00 грн;

8. Участь у підготовчих засіданнях 03.11.2021 та 25.11.2021 у справі № 910/5740/21. 1 година. Вартість 2 692,00 грн. Всього: 35 годин 30 хвилин. Загальна сума, витрат на правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції, за розрахунком сторони, складає: 94 340,50 грн.

Проаналізувавши подану відповідачем 3 заяву та додані до неї докази, суд апеляційної інстанції зазначає, що заявником було виокремлено послуги, які фактично є етапами та складовими підготовки одна одної. Так, послуга із проведення правового аналізу позовної заяви та доданих до неї документів у справі № 910/5740/21 фактично є етапами та складовими підготовки відзиву на позовну заяву, що входять у надання правової допомоги клієнту. Виокремлення таких послуг та стягнення витрат за їх надання окремо - не є обґрунтованим.

Щодо компенсації вартості за послугу: написання заяви про закриття провадження в частині позовних вимог до ТОВ «ЛЕВРА» у справі № 910/5740/21, суд апеляційної інстанції, в цій частині зазначає, що хоча і таке клопотання (про закриття провадження у справі) фактично і не було задоволено, враховуючи сталу позицію відповідача 3 стосовно заявлених до нього позовних вимог, пропорційність загальної кількості доводів сторони, з тими доводами, які визнані обґрунтованими, суд апеляційної інстанції вважає, що стягнення витрат за надання вказаної послуги є частково обґрунтованим. Аналогічна правова позиція застосована у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025 у справі № 922/1500/24.

Як і відшкодування витрат за участь адвоката у підготовчих засіданнях 03.11.2021 та 25.11.2021 у справі № 910/5740/21 - суд апеляційної вважає їх частково обгрунтованими.

Водночас, вартість послуг, наданих адвокатом, що стосується розподілу судових витрат, не підлягає відшкодуванню, оскільки такі послуги, з урахуванням положень ч. 8 ст. 129 ГПК України, фактично відносяться до про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги (Аналогічні правові позиції викладені у наступних постановах Верховного Суду: від 31.08.2022 у справі № 914/1564/20 та у додаткових постановах від 20.09.2023 у справі №922/838/22, від 14.09.2023 у справі № 911/3076/21).

В цій частині суд апеляційної інстанції частково враховує та приймає наведені заперечення позивача 1 та третьої особи, викладені у запереченнях.

Таким чином, надавши оцінку дотриманню заявником критеріїв формування розміру гонорару адвоката, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши наведені заперечення позивача-1 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені у вказаній сумі витрати на професійну правничу допомогу частково не відповідають вимогам щодо реальності, розумності їх розміру, співмірності, обґрунтованості та пропорційності (критерії, визначені статтею 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України).

Відтак, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заява ТОВ "ЛЕВРА" про відшкодування судових витрат у зв`язку із розглядом справи №910/5740/21 у суді першої інстанції підлягає частковому задоволенню у сумі 10 000,00 грн (5 000,00 грн з позивача 1 та 5 000,00 грн з позивача 2). В іншій частині заявленого розміру витрат за надані послуги в суді першої інстанції слід відмовити.

Водночас, підстав для відмови в ухваленні судом додаткового рішення, а також підстав для залишення без розгляду даної заяви суд не встановив.

Керуючись статями 2, 86, 123, 126, 129, 244, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції - задовольнити частково.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (адреса: 03168, м. Київ, пр-т. Повітряних Сил, буд. 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" (адреса: 02092, м. Київ, вул. Бориспільська будинок 47, приміщення 201, літ. "А"; ) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

3. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (адреса: 03151, м. Київ, вул. Вінницька 14/39; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" (адреса: 02092, м. Київ, вул. Бориспільська будинок 47, приміщення 201, літ. "А"; ) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції.

У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВРА" про відшкодування витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції - відмовити.

4. Доручити суду першої інстанції видати відповідні накази.

5. Матеріали справи № 910/5740/21 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку і строки, передбачені ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 01.04.2025 (в перший робочий день після виходу головуючої судді із відрядження з 21.03.2025 по 31.03.2025).

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді І.П. Ходаківська

О.М. Гаврилюк