ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 квітня 2025 року Справа № 903/25/25 (914/730/25)

Суддя Господарського суду Волинської області Шум м. С., розглянувши матеріали по справі №903/25/25 (914/730/25)

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» м. Львів

про видачу Судового наказу на стягнення грошових коштів у загальній сумі 4750,41 грн з

боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» м. Луцьк

в межах розгляду справи №903/25/25

за заявою Акціонерного товариства Райффайзен Банк

до Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬТАБАК

про банкрутство

встановив: ухвалою Господарського суду Волинської області (суддя Шум М.С.) №903/25/25 від 30.01.2025 відкрито провадження за заявою Акціонерного товариства Райффайзен Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬТАБАК про банкрутство.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» подано до Господарського суду Львівської області заяву про видачу судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» грошових коштів у загальній сумі 4750,41 грн, а саме: боргу в сумі 4481,75грн, що виник у зв`язку з порушенням Боржником грошового зобов`язання (з оплати вартості наданих послуг), передбаченого умовами Договору №351/2020-ТПВ від 27.01.2020; пені в сумі 50,17 грн; трьох процентів річних у сумі 41,48 грн та інфляційних втрат у сумі 177,01 грн

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.03.2025 №914/730/25 передано матеріали даної справи №914/730/25 за належною територіальною підсудністю на розгляд Господарського суду Волинської області (у провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТзОВ «Волиньтабак»).

31.03.2025 матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» від 11.03.2025 з Господарського суду Львівської області надійшли до Господарського суду Волинської області.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми цього Кодексу мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів, незалежно від часу відкриття провадження у справі про банкрутство та справ позовного провадження.

Отже, з огляду на положення ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та приймаючи до уваги те, що стосовно боржника відкрито провадження у справі про банкрутство, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає вирішенню Господарським судом Волинської області для розгляду в межах справи №903/25/25 за заявою Акціонерного товариства Райффайзен Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬТАБАК про банкрутство для спільного розгляду.

У постанові ВП ВС від 15.01.2020 по справі N 6076254/15-ц викладено правовий висновок з таких питань: Кодекс України з процедур банкрутства передбачає особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу. Оскільки суд має застосовувати відповідно до частини третьої статті 3 ГПК України норму, чинну на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду (перегляду) справи у тому числі й у суді касаційної інстанції, Велика Палата Верховного Суду застосовує норми Кодексу N 2597-VIII, які є чинними на час такого перегляду. Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 20 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 12, 20, 234, 235, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив:

Прийняти матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінера Україна» про видачу Судового наказу про стягнення грошових коштів у загальній сумі 4750,41 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» до розгляду в межах розгляду справи №903/25/25 за заявою Акціонерного товариства Райффайзен Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬТАБАК про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає

Суддя М. С. Шум