ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.03.2025м. СумиСправа № 920/1242/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1242/23

за позовом Приватного підприємства Аграрні Інвестиції (вул. Рильський шлях,

буд. 1А, м. Глухів, Шосткинський район, Сумська область, 41400,

код за ),

до відповідача: UTF AG (32, Zugerstrasse, 6340 Baar/Zug, Switzerland),

про стягнення 528750 євро, що еквівалентно 20 292 050 грн 25 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: не прибув,

при секретарі судового засідання Ляскевич М.О.,

Суть спору. 30.10.2023 позивач звернувся з позовом, відповідно до змісту якого просить стягнути з відповідача 528750 євро боргу за контрактом №PU0278-FC від 05.05.2023, укладеним між сторонами спору, що за курсом НБУ станом на 30.10.2023 (1 євро = 38,3774 гривень) складає 20 292 050 грн 25 коп., а також стягнути судовий збір.

Ухвалою суду від 03.11.2023 призначено підготовче судове засідання на 06.02.2014, 10:00 та зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентних органів іноземних держав на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів.

Ухвалою суду від 05.02.2024 поновлено провадження у справі № 920/1242/23

Ухвалою суду від 06.02.2024 зупинено провадження у справі № 920/1242/23до надходження відповіді від компетентних органів іноземних держав на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів.

21.02.2025 на електронну пошту суду надійшов лист-заява від 14.02.2025, б/н (вх.№1035/25) від відповідача UTF AG, викладений англійською мовою.

27.02.2025 позивачем надано до суду клопотання від 27.02.2025, б/н (вх.№1145), відповідно до якого позивач просить суд поновити провадження у справі №920/1242/23, у зв`язку з отриманням від відповідача - UTF AG листа від 14.02.2025 з визнанням суми заборгованості, копія якого була направлена у тому числі й на адресу Господарського суду Сумської області. Разом з клопотанням позивач надає нотаріально засвідчений переклад українською мовою листа UTF AG від 14.02.2025 року про підтвердження наявної перед позивачем суми боргу в розмірі 528750 євро.

Ухвалою суду від 03.03.2025 (з урахуванням ухвали суду від 05.03.2025 про виправлення описки) поновлено провадження у справі № 920/1242/23, призначено підготовче засідання на 12.03.2025, 11:20.

Копії ухвали суду від 03.03.2025 та ухвали суду від 05.03.2025 були отримані позивачем в електронний кабінет системи «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.67,71).

Копії ухвали суду від 03.03.2025 та ухвали суду від 05.03.2025 були надіслані на електронну пошту відповідача UTF AG, що підтверджується списком розсилки №1093 від 03.03.2025 та списком розсилки №1170 від 06.03.2025 (а.с.68,70).

12.03.2025 позивачем надано до суду клопотання від 12.03.2025, б/н (вх.№1426) про проведення судового засідання за відсутності представника позивача.

Представники сторін у судове засідання 12.03.2025 не прибули, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу (частина 4 статті 185 ГПК України).

За приписами з ч. 1, 4 ст. 191 ГПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що останні не містять доказів того, що визнання відповідачем позову у цій справі суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, а також те, що неявка в засідання суду представників сторін не перешкоджає розгляду справи, господарський суд беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову, дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами за відсутності представників сторін та постановлення рішення в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

Між Приватним підприємством «Аграрні Інвестиції» (далі ПП «Аграрні Інвестиції», Позивач) та UTF AG юридичною особою створеною за законодавством Швейцарії (далі - Відповідач) був укладений Контакт № PU0278-FC від 05.05.2023 року (далі - Контракт) на поставку кукурудзи 3-го класу, врожаю 2021/2022 року українського походження, (далі Товар) насипом у кількості та на умовах, визначених цим Контрактом.

Відповідно до п. 3.1. Контракту, кількість Товару: 3525,000 метричних тон +/- 10% на вибір опціоні Продавця.

Згідно п. 4.1. Контракту, ціна товару 150,00 євро за 1 метричну тону.

Загальна вартість Контракту становить 528750,00 євро +/- 10% в залежності від кількості поставленого товару. (п. 4.2. Контракту).

Відповідно до п. 5.1. Контракту, період поставки з 05.05.2023 по 31.05.2023 обидві дати включно.

Згідно п. 5.2. Контракту, поставка здійснюється залізничним транспортом на умовах DAP станція прикордонного переходу Чоп/Захонь та/або Батьово/Еперешке (далі Місце поставки) ІНКОТЕРМС 2010.

Моментом поставки Товару є момент прибуття товару в Місце поставки, визначене в п. 5.2. Контракту (п. 5.5. Контракту).

Пунктом 6.1. Контракту встановлено, що Покупець здійснює оплату 100% від вартості поставленої партії протягом 120 банківських днів (дата валютування в межах терміну оплати) після надання Продавцем Покупцю за допомогою факсимільного/електронного зв`язку документів, визначених даним пунктом.

Згідно п. 15.1. Контракту, Контракт набуває чинності з дати підписання обома сторонами і діє до припинення прав та обов`язків, які виникли із Контракту.

На виконання вищезазначеного Контракту, Позивачем було поставлено Відповідачу 3525,000 мт кукурудзи 3-го класу, врожаю 2021/2022 року українського походження по ціні 150,00 євро за одну метричну тону. Загальна вартість поставки становила 528750 євро. Дата відвантаження з 16 травня 2023 року, що підтверджується актом про виконання зобов`язань від 16 травня 2023 року (а.с.13).

З метою врегулювання питань погашення боргу за поставлений товар між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 від 07.08.2023 до Контракту № PU0278-FC від 05.05.2023 згідно з положеннями якої:

« 1. Покупець визнає заборгованість за поставлений Товар по Контракту №PU0278-FC від 05.05.2023 в сумі 528 750,00 євро та зобов`язується погасити її в термін до 1 вересня 2023 року шляхом перерахування на рахунок Продавця.

2. Сторони погодили внести наступні зміни до Контракту №PU0278-FC від 05.05.2023 (надалі - Контракт):

2.1. Виключити з Контракту наступні пункти: п. 12.2., п. 12.3., п. 13.2., п. 13.3., п. 14.2., п. 14.3.

2.2. Пункт 13.1. Контракту викласти в наступній редакції: « 13.1. Цей Контракт регулюється і підлягає тлумаченню згідно матеріального права України.»

2.3. Пункт 14.1. Контракту викласти в наступній редакції: « 14.1. Усі спори та розбіжності, що виникають за цим контрактом підлягають розгляду Господарським судом Сумської області (Україна, Сумська область, м. Суми, проспект Т. Г. Шевченка, 18/1). Сторони погодилися, що правом, яке застосовується при вирішенні спору, є право України.

3. Всі інші умови Контракту, які не змінені цією Додатковою угодою залишаються чинними в редакції Контракту.»

Згідно довідки Приватного підприємства Аграрні Інвестиції від 27.10.2023, вих.№27/10-1337 заборгованість UTF AG за Контрактом № PU0278-FC від 05.05.2023, станом на 27.10.2023, становить 528750,00 євро (а.с.14).

Таким чином, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 528750 євро, що еквівалентно 20 292 050 грн 25 коп., заборгованості за Контрактом № PU0278-FC від 05.05.2023.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін), виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

.Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 6.1. Контракту встановлено, що Покупець здійснює оплату 100% від вартості поставленої партії протягом 120 банківських днів (дата валютування в межах терміну оплати) після надання Продавцем Покупцю за допомогою факсимільного/електронного зв`язку документів, визначених даним пунктом.

Судом встановлено, що Позивач виконав свої зобов`язання за Контрактом №PU0278-FC від 05.05.2023 належним чином. Так, на виконання умов Контракту Позивач відвантажив Відповідачу 3525,000 мт Товару на загальну суму 528750,00 євро, однак Відповідач в порушення п. 6.1. Контракту оплату за поставлений Товар не здійснив, що підтверджується актом виконання зобов`язань від 16.05.2023, який підписаний сторонами, підписи скріплені печатками. Внаслідок чого, у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 528750 євро, що еквівалентно 20292050 грн 25 коп., розмір якої визнано Відповідачем у листі від 14.02.2025 (а.с.59, 62-64).

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що Відповідачем визнано позов повністю, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості у розмірі 528750 євро, що еквівалентно 20 292 050 грн 25 коп., законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним:

Пунктом 2 ч.1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами ч.1ст.130 ГПК України, яка кореспондується зі змістом ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні з позовом сплачено 304381,00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №8978 від 30.10.2023.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог та визнання позову Відповідачем до початку розгляду справи по суті, Позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 152190 грн 50 коп., на підставі ч. 1ст. 130 ГПК України та ч. 3ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

В іншій частині у розмірі 152190 грн 50 коп. судовий збір покладається на Відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з UTF AG (32, Zugerstrasse, 6340 Baar/Zug, Switzerland) на користь Приватного підприємства Аграрні Інвестиції (вул. Рильський шлях, буд. 1А, м. Глухів, Шосткинський район, Сумська область, 41400, код за ) 528750 (п`ятсот двадцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят) євро боргу, що за курсом НБУ станом на 30.10.2023 (1 євро = 38,3774 гривень) складає 20 292 050 (двадцять мільйонів двісті дев`яносто дві тисячі п`ятдесят) грн 25 коп., а також 152190 (сто п`ятдесят дві тисячі сто дев`яносто) грн 50 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету України (Сумська міська отг22030101, , МФО - 899998, р/р UA3018540, код класифікації доходів бюджету 22030101) на користь Приватного підприємства Аграрні Інвестиції (вул. Рильський шлях, буд. 1А, м. Глухів, Шосткинський район, Сумська область, 41400, код за ) 50% судового збору в розмірі 152190 (сто п`ятдесят дві тисячі сто дев`яносто) грн 50 коп., сплаченого відповідно до платіжної інструкції №8978 від 30.10.2023.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 04.04.2025

Суддя С.В. Заєць