номер провадження справи 4/12/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 Справа № 908/249/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Наталя Григорівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», (69120, м. Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 4)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Лафдал Лариси Володимирівни, ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

про розірвання договору, зобов`язання повернути нежитлове приміщення та стягнення 32861,45 грн.

29.01.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС 29.01.2025, (вх. № 277/08-07/25 від 29.01.2025) Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця Лафдал Лариси Володимирівни, м. Запоріжжя про розірвання договору оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» і Фізичною особою-підприємцем Лафдал Ларисою Володимирівною, про зобов`язання Фізичну особу-підприємця Лафдал Ларису Володимирівну повернути частину нежитлового приміщення № 4 першого поверху будівлі (літ. А-2) загальною площею 6,0 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, буд. 65, та про стягнення 22259,88 грн. заборгованості з орендної плати за лютий 2022 року грудень 2024 року, 646,74 грн. штрафу та 646,74 грн. пені за порушення сплати орендної плати, 470,47 грн. заборгованості з відшкодування земельного податку і 8837,62 грн. заборгованості з відшкодування комунальних послуг, а всього 32861,45 грн. заборгованості.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 справу № 908/249/25 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від03.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/249/25 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/12/25, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк, на який введено в Україні режим воєнного стану, продовжений до 09.05.2025.

Позовні вимоги викладені в позовній заяві та обґрунтовані посиланням на ст., ст. 509, 525, 526, 530, 629, 759, 762, 785 ЦК України та мотивовані тим, що 17.09.2014 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» (Балансоутримувач) і Фізичною особою-підприємцем Лафдал Ларисою Володимирівною (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014 (з урахуванням наступних змін і доповнень) стосовно нежитлового приміщення № 4 першого поверху будівлі (літ. А-2) загальною площею 6,0 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, буд. 65. Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди № 37/14 від 17.09.2014 стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі, на підставі вищевикладеного позивач просить розірвати договір оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014, повернути частину нежитлового приміщення № 4 першого поверху будівлі (літ. А-2) загальною площею 6,0 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, буд. 65 та стягнути з відповідача 22259,88 грн. заборгованості з орендної плати за лютий 2022 року - грудень 2024 року, 646,74 грн. штрафу та 646,74 грн. пені за порушення сплати орендної плати, 470,47 грн. заборгованості з відшкодування земельного податку і 8837,62 грн. заборгованості з відшкодування комунальних послуг.

Ухвалою суду від 03.02.2025 у справі № 908/249/25 відповідачу запропоновано у строк до 20.02.2025, але не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали суду, подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням на території України воєнного стану, доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua, обмежений.

З доступних відомостей, які знаходяться у вільному доступі у мережі Інтернет (зокрема, ресурси opendatabot.ua, youcontrol.com.ua, тощо), вбачається, що місцезнаходженням Фізичної особи-підприємця Лафдал Лариси Володимирівни (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 , що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 03.02.2025 про відкриття провадження у справі №908/249/25, яка направлялася відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу, повернулася до суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку: «За закінченням терміну зберігання».

Також, ухвала суду від 03.02.2025 про відкриття провадження у справі № 908/249/25 направлялася відповідачу на відому суду адресу його електронної пошти та доставлена до електронної скриньки 04.02.2025.

За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною третьою статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не поступало.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1)день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4)день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №908/249/25.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 03.02.2025 у справі №908/249/25 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк не надходило.

Ухвалою суду від 03.02.2025 у справі № 908/249/25 третій особі запропоновано подати у строк до 20.02.2025, письмові пояснення щодо позову із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються такі пояснення.

Третя особа, правом на подання письмових пояснень не скористалася.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 05.03.2025 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 04.04.2025.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

17.09.2014 року між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» (Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Лафдал Ларисою Володимирівною (Орендар, відповідач у справі) укладено договір № 37/14оренди нерухомого майна з додатковими угодами до нього Далі - (Договір оренди).

Відповідно до п. 1.1 Договору оренди, в редакції додаткової угоди від 14.07.2021, Орендодавець та Балансоутримувач шляхом проведення аукціону, на підставі наказу Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 28.05.2014 № 136р, Балансоутримувач передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно, а саме: частину нежитлового приміщення №4 першого поверху будівлі (літ. А-2) площею 6,0 кв.м. по вул. Історичній, 65, яке знаходиться в оперативному управлінні комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4»(далі - Майно), вартість якого визначена у звіті про незалежну оцінку і становить за висновком про його вартість 29 049,00 грн без ПДВ. станом на 31.07.2020.

Відповідно до п.п. 1,2,3,4,5 рішення Запорізької міської ради № 47 від 07.12.2022 «Про реорганізацію юридичної особи комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Центрпервинної медико-санітарної допомоги №2» Запорізька міська рада вирішила реорганізувати юридичну особу - комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» шляхом приєднаннядо комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2». Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарноїдопомоги №2» є правонаступником усіх прав та обов`язків комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4».

Згідно п. 1.3 Договору оренди в редакції додаткової угоди від 14.07.2021, майно використовується Орендарем на правах оренди для здійснення лоточної торгівлі хлібобулочними виробами та безалкогольними напоями.

Відповідно до п.2.1. Договору оренди, в редакції додаткової угоди від 14.07.2021 Орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами Договору та Акту приймання-передачі майна.

Згідно з п.п. 3.1.,3.2.,3.3.,3.4. Договору, місячна орендна плата становить суму, визначену за наслідками проведення аукціону та складає за липень 2021 року 400,00грн. без ПДВ та сплачується з 14.07.2021. Орендна плата за серпень 2020 року становить 193,27 грн. без ПДВ (з урахуванням щомісячного індексу інфляції) та сплачується з 17.08.2020 (згідно з додатком 1). До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання, тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, управителями будинку тощо, з постачальниками комунальних послуг в порядку визначеному п. 6.8 Договору.

Пунктом 3.3 договору оренди, в редакції Додаткової угоди від 14.07.2021 сторони узгодили, що орендна плата розраховується та спрямовується орендарем самостійно на відповідний рахунок Орендодавця щомісячно не пізніше 20 числа місяця наступного за звітнім та підтверджується Орендарем шляхом надання Балансоутримувачу інформації про перерахування орендної плати (копії документів про сплату орендної плати).

Відповідно до п. 3.5 Договору оренди,в редакції Додаткової угоди від 14.07.2021 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Орендодавцем або Балансоутримувачему судовому порядку.

У випадку порушення строків та обсягу платежу, Орендар зобов`язаний сплатити пеню і штраф у розмірі 3% річних від простроченої суми орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення та інфляційні витрати (п.3.6 Договору оренди).

Згідно п. 10.1., 10.2. Договору оренди, в редакції Додаткової угоди від 14.07.2021, цей Договір укладено строком на 5 років і діє з 15.07.2021 до 13.07.2026. Умови цього Договору зберігають силу протягом всього строку дії цього Договору та у випадках, коли після його укладання законодавством встановлені правила, що погіршують становище Орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань.

Також, 17.09.2014 року між комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» (Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Лафдал Ларисою Володимирівною (Орендар) укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, відшкодування земельного податку та надання комунальних послуг орендарю з додатковими угодами до нього (Договір провідшкодування витрат).

Відповідно до п. 2.2.4 Договору про відшкодування витрат Орендар зобов`язується не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача за спожиті комунальні послуги та енергоносії (крім виплат наводопостачання та водовідведення) та земельний податок. Розрахунок комунальних послуг, енергоносіїв та земельного податку проводиться щомісяця відповідно до займаної площі, кількості, потужності, часу роботи електроприводів. При несвоєчасному внесені плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожний день прострочки.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 4.1. Цього Договору провідшкодування витрат).

Пунктом 4.2 Договору про відшкодування витрат сторони узгодили, що спори, які виникають за цим Договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів вирішуються в судовому порядку.

Згідно розділу 5 Договору про відшкодування витрат Договір діє з 17.09.2014 по 13.07.2026 рік.

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 №311 «Про затвердження передавального акту Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» затверджено передавальний акт Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2».

У додатку 16 до цього акту зазначено, що дебіторська заборгованість відповідача станом на 29.03.2023 складає 10890, 91 грн., в тому числі оренда - 7 813,35 грн., відшкодування земельного податку - 81,55 грн., відшкодування комунальних послуг 2996,01 грн.

Відповідно до розрахунку Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» за відповідачем рахується заборгованість за договором оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014 та договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, відшкодування земельного податку та надання комунальних послуг орендарю від 17.09.2014 у сумі 32861,45 грн., а саме:

- заборгованість з орендної плати 22259,88 грн.;

- штраф згідно умов договору оренди 646,74 грн.;

- пеня згідно умов договору оренди 646,74 грн.;

- відшкодування комунальних послуг - 8837,62 грн.;

- відшкодування земельного податку - 470,47 грн.

Посилаючись на систематичне порушення відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати орендної плати за договором оренди від № 37/14 від 17.09.2014, а також зі сплати земельного податку за договором про відшкодування комунальних послуг та земельного податку від 17.09.2014 позивач звернувся з позовом про розірвання договору оренди від № 37/14 від 17.09.2014; зобов`язання відповідача повернути позивачу та Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради отримане згідно цього договору майно; стягнення з відповідача на користь позивача 22259,88 грн. заборгованості з орендної плати за лютий 2022 року грудень 2024 року, 646,74 грн. штрафу та 646,74 грн. пені за порушення сплати орендної плати, 470,47 грн. заборгованості з відшкодування земельного податку і 8837,62 грн. заборгованості з відшкодування комунальних послуг.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Спірні правовідносини є господарськими та врегульовані договором оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014, а також договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, відшкодування земельного податку та надання комунальних послуг орендарю від 17.09.2014.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 6.2 договору в редакції Додаткової угоди від 14.07.2021орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати балансоутримувачу орендну плату урахуванням її індексації незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Пунктом 3.3 договору оренди, в редакції Додаткової угоди від 14.07.2021 сторони узгодили, що орендна плата розраховується та спрямовується орендарем самостійно на відповідний рахунок Орендодавця щомісячно не пізніше 20 числа місяця наступного за звітнім та підтверджується Орендарем шляхом надання Балансоутримувачу інформації про перерахування орендної плати (копії документів про сплату орендної плати).

Як встановлено судом, на підставі затвердженого рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 28.04.2023 №311 передавального акту з додатком №16 до нього Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» передано до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» заборгованість відповідача станом на 29.03.2023 в сумі 10890, 91 грн., в тому числі оренда - 7 813,35грн., відшкодування земельного податку - 81,55грн., відшкодування комунальних послуг 2996,01 грн.

В подальшому позивачем як новим балансоутримувачем нараховано відповідачу орендну плату (з урахуванням донарахування орендної плати за квітень 2023 року) за період з травня 2023 року по грудень 2024 року на загальну суму 14 446,53 грн., що з урахуванням переданого сальдо склало 22 259,88 грн. (7 813,35 грн. + 14 446,53 грн.).

Відповідно до п. 3.5 Договору оренди в редакції Додаткової угоди від 14.07.2021, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Орендодавцем або Балансоутримувачему судовому порядку.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Лафдал Лариси Володимирівни 22 259,88грн. заборгованості з орендної плати обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Також, позивачем пред`явлено до стягнення заборгованість з відшкодування земельного податку в загальній сумі 470,47 грн., яка складається з суми заборгованості по передавальному акту - 81,55 грн. та суми відшкодування земельного податку за ІІ та ІV квартали 2023 року з урахуванням ПДВ в сумі 166,68 грн., та суми відшкодування земельного податку за ІІ та ІV квартали 2024 року з урахуванням ПДВ в сумі 222,24 грн.

За приписами ч. ч. 1 ,3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи

Відповідач не надав доказів сплати суми заборгованості з відшкодування земельного податку в розмірі 470,47 грн. (81,55 грн. + 166,68 грн. + 222,24 грн.).

Враховуючи викладене, судом задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з відшкодування земельного податку в розмірі 470,47 грн.

Також, позивачем пред`явлено до стягнення заборгованість з відшкодування комунальних послуг в загальній сумі 8837,62 грн., яка складається з суми заборгованості по передавальному акту - 2996,01 грн. та суми відшкодування комунальних послуг за квітень травень 2023 року в сумі 1613,19 грн., та суми відшкодування комунальних послуг за січень грудень 2024 року в сумі 4 228,42 грн.

Відповідач не надав доказів сплати суми заборгованості з відшкодування комунальних послуг в розмірі 8837,62 грн.(2996,01 грн. + 1 613,19 грн. + 4 228,42 грн.).

Враховуючи викладене, судом задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з відшкодування комунальних послуг в розмірі 8837,62 грн.

Крім того, позивачем пред`явлено до стягнення штраф за несвоєчасну оплату за договором оренди в сумі 646,74 грн. та пеню за несвоєчасну оплату в сумі 646,74 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, стягнення пені можливо, якщо це передбачено договором або законом та узгоджено її розмір.

Відповідно до розрахунку позовних вимог пеня розрахована за період з січня 2022 по грудень 2024 року.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст.217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Пеня характеризується такими ознаками: застосування виключно у грошових зобов`язаннях; можливість встановлення тільки за такий вид порушення зобов`язання, як прострочення виконання (порушення умови про строки); обчислення у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання; - триваючий характер - нарахування пені за кожний день прострочення.

За змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Між тим для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафної санкції забезпечення належного виконання зобов`язання.

Пунктом 3.6 договору в редакції додаткової угоди від 14.07.2021 передбачено, що у випадку порушення строків та обсягу платежу, Орендар зобов`язаний сплатити пеню і штраф у розмірі 3% річних від простроченої суми орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення та інфляційні витрати.

Отже, в Договорі сторони не дійшли згоди щодо визначення періоду та бази нарахування пені.

Оскільки суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених вимог, то суд не може самостійно визначити ці складові для нарахування пені.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення пені повністю по суті.

Щодо стягнення штрафу в розмірі 646,74 грн., суд зазначає наступне.

Пунктом 3.6 договору в редакції додаткової угоди від 14.07.2021 передбачено, що увипадку порушення строків та обсягуплатежу, Орендар зобов`язаний сплатити пеню і штраф у розмірі 3% річних від простроченої суми орендного платежу щодо якого було допущено відповідне порушення та інфляційні витрати.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, штраф нараховано на помісячні суми заборгованості з орендної плати з ПДВ за період з лютого 2022 року по грудень 2024 року за ставкою 3% від суми заборгованості, що склало 646,74 грн.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок суми штрафу, суд вважає, що розрахунок виконаний правильно.

Згідно з ч. 56 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7 розділу ІХ Господарського кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, на момент звернення позивача до суду з позовом строки для нарахування та стягнення штрафу не спливли.

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача штрафу в сумі 646,74 грн. заявлена позивачем обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи систематичне невиконання відповідачем зобов`язань за договором щодо сплати орендної плати за договором, позивач просить розірвати договір оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» і Фізичною особою-підприємцем Лафдал Ларисою Володимирівною.

Зі змісту ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів в тому числі є припинення правовідношення.

Частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з п. 9.4 договору балансоутримувач має право вимагати дострокового розірвання цього договору оренди у випадку порушення орендарем обов`язків, передбачених цим договором.

Враховуючи встановлені судом факти невиконання відповідачем зобов`язань за договором щодо сплати орендної плати за договором, суд ухвалив розірвати договір оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» і Фізичною особою-підприємцем Лафдал Ларисою Володимирівною.

Пунктом 4.1.1 договору в редакції додаткової угоди від 14.07.2021 передбачено, що в разі припинення або розірвання орендар зобов`язаний звільнити орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акта приймання-передачі з оренди орендованого майна, в тому стані, в якому майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо орендарем були виконані невід`ємні поліпшення, здійснено капітальний ремонт та (або) реконструкція, які не можна відокремити від орендованого майна, не завдаючи йому шкоди то разом із такими поліпшеннями, капітальним ремонтом/реконструкцією.

Позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача повернути отримане згідно договору оренди майно позивачу та Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, тобто третій особі у справі.

Втім, виходячи з положень ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 45 ГПК України, позивач вправі звертатися до суду за захистом тільки своїх порушених прав та інтересів і заявляти вимоги на свою користь. Позивачем не обґрунтовано право подавати позов в інтересах третьої особи (ч. 3 ст. 4 ГПК України).

Враховуючи наявність підстав для розірвання договору за рішенням суду, суд ухвалив зобов`язати відповідача повернути позивачу частину нежитлового приміщення № 4 першого поверху будівлі (літ. А-2) загальною площею 6,0 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, буд. 65.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню в частині розірвання договору, зобов`язання повернення нежитлового приміщення та стягнення з відповідача на користь позивача 22259,88 грн. заборгованості з орендної плати, 646,74 грн. штрафу, 470,47 грн. заборгованості з відшкодування земельного податку і 8837,62 грн. заборгованості з відшкодування комунальних послуг. В задоволенні решти позовних вимог судом відмовляється.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1.Позов Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця Лафдал Лариси Володимирівни, м. Запоріжжя задовольнити частково.

2.Розірвати договір оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014, укладений між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» і Фізичною особою-підприємцем Лафдал Ларисою Володимирівною.

3.Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Лафдал Ларису Володимирівну, ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) повернути Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» (69120, м. Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 4, ідентифікаційний код 38783657) майно, отримане згідно договору оренди нерухомого майна № 37/14 від 17.09.2014, а саме: частину нежитлового приміщення № 4 першого поверху будівлі (літ. А-2) загальною площею 6,0 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Історична, буд. 65.

4.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лафдал Лариси Володимирівни, ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», (69120, м. Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 4, ідентифікаційний код 38783657) 22259(двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят дев`ять) грн.88 коп. заборгованості з орендної плати, 470 (чотириста сімдесят) грн. 47 коп. заборгованості з відшкодування земельного податку, 8837 (вісім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 62 коп. заборгованості з відшкодування комунальних послуг, 646 (шістсот сорок шість) грн. 74 коп. штрафу та 9 024 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 40 коп. судового збору. Видати наказ.

5. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено «04» квітня2025 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.