ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025м. ДніпроСправа № 904/235/25

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Білій К.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпідшипник", 04070, м.Київ, вул.Набережно-Хрещатицька, 15-17/18,

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплаві", 53200, Дніпропетровська обл., м.Нікополь, вул.Електрометалургів, буд.310,

про стягнення коштів 64 935,06грн.

Представники сторін:

від позивача: Ястремський Олександр Якович, ордер №1801746 від 24.01.2025р.

від відповідача: Добровольський Андрій Томович, довіреність №14-4016 від 13.01.2023р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерпідшипник" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення заборгованості за договором, яка складається з: інфляційних витрат у розмірі 5 292,76грн., 3% річних - 2 181,91грн., пені - 9 193,82 а також просить стягнути судовий збір в розмірі 3 028,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов Договору поставки №2302676 від 28.04.2023р. та Специфікації від 07.06.2023р. до зазначеного договору, в частині несплати поставленого позивачем товару на загальну суму 48 266,57грн.

24.01.2025р. від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 28.01.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників, та призначено підготовче засідання на 25.02.2025р. о 12:30год.

12.02.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що надання податкової накладної № 70 від 07.06.2023 з боку позивача на адресу відповідача відбулось 19.06.2023р., а тому , строк для оплати рахунку ИРП00000290 від 07.06.23 на суму 48 266,57грн. настав 19.07.2023р. Таким чином, з урахуванням строків надання податкової накладної з боку позивача на адресу відповідача щодо поставленої та отриманої продукції строк для оплати настав 19.07.2023, але строки нарахування пені починаються з 30.07.2023. З урахуванням наведеного, відповідно до контррозрахунку відповідача неустойка за прострочення оплати за спірним рахунком склала: 8 418,22грн.- пеня; 2 134,31грн. - 3% річних.

В судове засідання з`явились представники всіх сторін.

Ухвалою суду від 25.02.2025р. відкладено засідання по справі на 06.03.2025р. о 15:30год.

05.03.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання про розстрочення судового рішення, в якому відповідач просить розстрочити Акціонерному товариству «Нікопольський завод феросплавів» виконання рішення у справі № 904/235/25 на два місяці рівними частинами суму боргу за рішенням господарського суду Дніпропетровської області.

05.03.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі.

В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

Ухвалою суду від 06.03.2025р. відкладено засідання по справі на 18.03.2025р. о 14:30год.

В судове засідання з`явились представники всіх сторін.

У судовому засіданні 18.03.2025р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2023р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Інтерпідшипник" (надалі постачальник, позивач) та Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (надалі покупець, відповідач) був укладений договір поставки № 2005819.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар (повне найменування якого, а також марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД за державним класифікатором продукції і послуг), ціна та інше якого вказується у специфікації (додатку) до цього Договору (далі-Товар), що є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар та оплатити його вартість в порядку і за умовами, передбаченими цим Договором.

Детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься у специфікаціях (додатки) до цього договору (п. 2.1 договору).

Згідно з пунктом 3.1. договору Постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар у спосіб та за умовами, зазначеними у специфікації (додатку) до цього договору. Умови поставки регламентуються відповідними базисами, що передбачені Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2020 року, яка є погодженою сторонами (далі - Інкотермс), у разі розбіжностей має Інкотермс та цим договором цей договір має переважну силу.

Постачальник зобов`язується поставити товар покупцеві у визначений у специфікації (додатку) до цього договору термін поставки, з урахуванням усіх умов, що передбачені у цьому договорі. Якщо за попередньою домовленістю сторін поставка товару, вказаного у специфікації (додатку) до цього договору, забезпечується банківською гарантією (гарантія виконання), поставка такого товару не допускається до моменту. коли постачальник не надасть покупцю банківську гарантію (гарантію виконання), що обумовлена цим договором. У разі ненадання постачальником покупцю банківської гарантії (гарантії виконання) в установлений цим договором строк покупець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, а у разі коли постачальник поставить товар покупцю, - відмовитися в його прийманні, відмовитися від договору, без відшкодування постачальникові будь-яких збитків, упущеної вигоди тощо. (п.3.3. договору)

Згідно п.3.4. договору поставка Товару здійснюється Постачальником відповідно до п.3.1. даного Договору після отримання письмового повідомлення (належним чином оформленої заявки) Покупця. У письмовому повідомленні (заявці) Покупець вказує графік поставки, зазначає обсяги та терміни поставки Товару в межах періоду поставки, який Сторони вказують у специфікації (додатку) до цього Договору.

Оригінал повідомлення (заявка) надсилається поштою або кур`єром на юридичну адресу Постачальника та скан-копія повідомлення надсилається на електронну адресу Постачальника, що вказана у цьому Договорі

Постачальник у відповідь на заявку Покупця зобов`язаний не пізніше трьох робочих днів до призначеної дати завантаження, направити на електронну адресу Покупця» що вказана у розділі «Реквізити Сторін» цього Договору, письмове підтвердження про отримання ним заявки на поставку Товару з призначенням дати для можливого завантаження Товару на складі.

Дострокову поставку Товару Постачальник може здійснити тільки за згодою Сторін. Постачальник вважається таким, що передав Покупцеві Товар, одержання якого передбачено безпосередньо на складі Постачальника або на складі третьої особи (вантажовідправника), або на складі перевізника, тільки у разі одержання з боку Покупця письмового доручення, складеного на заводському фірмовому бланку за підписом уповноваженої особи та скріпленого печаткою Покупця.

За змістом п. 3.5 договору, окрім іншого визначено, що разом із товаром, але не пізніше дати поставки, постачальник зобов`язаний надати покупцю документи, оформлені державною мовою відповідно до вимог чинного законодавства України та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88, а саме:

- рахунок-фактуру (оригінал державною мовою), крім випадків, коли для здійснення авансового платежу постачальником надається оригінал специфікації, підписаної з обох сторін;

- видаткову накладну на відпуск товару (оригінал державною мовою);

- копію електронної залізничної накладної, завіреної підписом та печаткою постачальника із відображенням у залізничній накладній інформації про власника товару, відправника товару та одержувача товару за умови поставки залізничним транспортом або товаротранспортну накладну (оригінал) за умови поставки вантажним автотранспортом постачальника;

- копію належним чином оформленої покупцем заявки на поставку згідно з п. 3.4 цього договору;

- акт прийому-передачі товару (оригінал), оформлений у відповідності до вимог договору та специфікації до цього договору;

- сертифікат якості виробника товару, (найменування виробника у сертифікаті повинно відповідати найменуванню виробника у специфікації), а також інші документи згідно з п. 2.3 Договору (оригінали або належним чином завірені копії);

- у разі, якщо товар підлягає сертифікації - сертифікат походження та відповідності за системою сертифікації УкрСЕПРО, гігієнічний, екологічний сертифікат, а також інші сертифікати згідно з чинним законодавством України (оригінали або належним чином завірені копії).

- у разі складання податкових накладних за касовим методом (згідно з п. 44 та п. 45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, у наступному, при посиланні на цей кодекс слід використовувати термін ПКУ) завірену Постачальником копію заяви Постачальника про відмову/зупинення використання пільги, передбаченої п. 45 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ, та завірену копію квитанції про прийняття даної заяви Державною податковою (фіскальною) службою України;

- завірену Постачальником копію витягу з реєстру платників акцизного податку про реєстрацію акцизного податку (для постачальників підакцизних товарів);

- у разі, якщо Товар є підакцизним товаром, який включено до переліку пального, затвердженого п. 215.3.4 ПКУ електронну акцизну накладну, зареєстровану в Єдиному реєстрі акцизних накладних на обсяг пального, поставленого Покупцеві;

- у разі, якщо Товар є імпортним підакцизним товаром, який включено до переліку пального, затвердженого п. 215.3.4 ПКУ - завірену Постачальником копію митної декларації, якою підтверджується код УКТ ЗЕД та факт ввезення даного Товару на територію України;

- у разі, якщо Товар є імпортним - завірену Постачальником копію митної декларації у частині (якщо це передбачено умовами Специфікації), якою підтверджується код УКТ ЗЕД та факт ввезення даного Товару на територію України;

- документи, надання яких обумовлено у специфікації (додатку) до Договору.

Крім того, постачальник зобов`язаний у граничні терміни, які встановлені п.201.10 ПКУ скласти електронну податкову накладну відповідно до вимог чинного законодавства України, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та направити покупцю через систему електронного документообігу (M.E.Doc, OPZ тощо).

Відповідно до п.3.7. договору постачальник вважається таким, що виконав умови поставки товару, надавши товар у розпорядження покупцю або перевізнику відповідно до умов поставки, визначених у специфікації до цього договору в строки, визначені п.3.3. цього договору.

Згідно п.3.8. договору датою поставки товару вважається: для поставок залізничним транспортом - дата штемпеля станції Нікополь та електронній копії залізничної накладної (п.п.3.8.1, договору) для поставок автомобільним транспортом - дата відмітки у товаротранспортній накладній про доставку товару на склад покупця (п.п.3.8.2 договору)

Відповідно до п. 4.1 договору загальна вартість товару за даним договором становить суму партій товару за всіма специфікаціями (додатками) до цього договору та не може перевищувати ліміт в еквіваленті 14 мільйонів доларів США на дату підписання кожної специфікації (додатку до даного договору).

Ціна кожного найменування товару, залежно від марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару вказується у специфікації (додатку) до договору (п.4.2 договору).

Порядок оплати, форма та строки розрахунків вказуються в специфікаціях (додатках) до даного Договору (п. 4.6 договору).

Згідно пункту 4.8. Договору Покупець проводить оплату за Товар за умови наявності у Покупця підписаних Сторонами оригіналів Договору та відповідної Специфікації з урахуванням наступних умов: 4.8.1. У разі, якщо Сторони встановили форму розрахунків після моменту поставки, Покупець проводить оплату за Товар протягом визначеної у відповідній специфікації кількості днів, за умови надання Постачальником документів, зазначених у п. 3.5 цього Договору. При простроченні терміну надання цих документів, зазначених у п.3.5 цього Договору, або у випадку наявності зауважень до якості та/або кількості Товару, строк оплати збільшується на кількість днів, що минули від дати поставки до дати усунення зауважень та/або надання повного пакета документів Постачальником. У цьому разі Покупець не несе будь-якої відповідальності за прострочення оплати.

Відповідно до п. 5.8.1 договору переходом права власності на товар є акт прийому-передачі товару, підписаний сторонами, який фіксує зокрема, але не виключно, факт відсутності зауважень покупця до постачальника щодо відповідності якості/комплектності і кількості товару умовам договору. Датою переходу права власності на товар є дата поставки товару відповідно до умов договору і специфікації до нього або датою усунення постачальником встановлених недоліків (у разі їх наявності), виявлених під час приймання товару на складі покупця. Виключне право підпису актів прийому-передачі товару має особа, що підписала цей договір. У разі відсутності вищевказаної особи право підпису надається особі, на яку покладено виконання обов`язків.

Згідно з п. 8.1 договору сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких зі своїх обов`язків за цим договором, якщо таке невиконання стало наслідком настання таких обставин непереборної сили, як повінь, пожежа, землетрус та інші стихійні лиха, ембарго, війна або військові дії, рішення органів влади, а також будь-яких інших обставин, що знаходяться поза контролем сторін.

Термін виконання зобов`язань відсувається на час, протягом якого будуть діяти такі обставини (п. 8.2 договору).

Настання форс-мажорних обставин та їх тривалість підтверджується сертифікатом ТПП України (п. 8.3 договору).

Сторона зобов`язана негайно, не пізніше 3 календарних днів із моменту настання форс-мажорних обставин, у письмовій формі повідомити іншу сторону про їх настання, передбачуваний термін їх дії та про їх припинення (п. 8.4 договору).

Відповідно до п. 8.5 договору неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону, що оголосила про форс-мажорні обставини, права посилатися на зазначені обставини як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим договором.

За змістом п. 10.3.1 договору у випадку порушення строків оплати за поставлений товар, зазначених у договорі та специфікації до нього, більше ніж 10 календарних днів покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несплаченого товару, починаючи з 11-ого календарного дня такого прострочення, крім випадків, коли постачальник порушив строки надання документів, зазначених у п.3.5. цього договору, та несе відповідальність, передбачену п.10.4. договору; у випадках, передбачених п.9.2. договору. Строк нарахування пені - згідно з чинним законодавством України.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх підписів печатками. Строк дії договору закінчується через один календарний рік із дати його укладання, але не раніше повного виконання зобов`язань сторонами. Сторони можуть продовжити строк дії даного договору на обумовлений сторонами термін за тими ж умовами, підписавши відповідну додаткову угоду до цього договору (п. 12.1 договору).

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Сторонами було підписано Додатки 1 до Договору Специфікацію №1/2302677 від 28.04.2023р. до Договору №2302677 від 28.04.2023р., у якій зазначено повне найменування марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, ціна товару, поставка якого є предметом Договору. На загальну суму 48 266,56грн., термін поставки до 60 календарних днів (а.с.13).

07 червня 2023 року на виконання Договору Постачальником було здійснено поставку товару згідно Специфікації №1/2302677 від 28.04.2023р., а саме підшипники різного виду у загальній кількості 44 шт. на загальну суму 48 266,57грн. з ПДВ. Фактична поставка вказаного товару підтверджується видатковою накладною №ИКП00001118 від 07 червня 2023р.(а.с.14), яка була підписана з обох сторін, а також зареєстрованою в ЄРПН податковою накладною (а.с.15).

Отже, 07.06.2023р. на виконання умов Договору Постачальником було здійснено поставку товару на загальну суму 48 266,57грн. з ПДВ, який був прийнятий Покупцем за відсутності претензій щодо якості та кількості після підписання видаткової накладної.

Відповідач в своєму відзиві не заперечує основну заборгованість в розмірі 48 266,57грн.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором поставки №2302676 від 28.04.2023р. становить 48 266,57грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3% річних в розмірі 2 181,91грн. за загальний період з 08.07.2023р. по 08.01.2025р. та інфляційних втрат в розмірі 5 292,76грн. за загальний період з 08.07.2023р. по 08.01.2025р., суд зазначає наступне.

Відповідач в своєму відзиві надав контррозрахунок 3% річних, зазначаючи, що з урахуванням строків надання податкової накладної з боку позивача на адресу відповідача щодо поставленої та отриманої продукції строк для оплати настав 19.07.2023, але строки нарахування пені починаються з 30.07.2023.

За змістом п. 10.3.1 договору у випадку порушення строків оплати за поставлений товар, зазначених у договорі та специфікації до нього, більше ніж 10 календарних днів покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несплаченого товару, починаючи з 11-ого календарного дня такого прострочення, крім випадків, коли постачальник порушив строки надання документів, зазначених у п.3.5. цього договору, та несе відповідальність, передбачену п.10.4. договору; у випадках, передбачених п.9.2. договору. Строк нарахування пені - згідно з чинним законодавством України.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за загальний період з 08.07.2023р. по 08.01.2025р. та інфляційних втрат заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені в розмірі 9 193,82грн. за період з 18.07.2023р. по 18.01.2024р., суд зазначає наступне.

Відповідач в своєму відзиві надав контррозрахунок пені.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 10.3.1 договору у випадку порушення строків оплати за поставлений товар, зазначених у договорі та специфікації до нього, більше ніж 10 календарних днів покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від суми несплаченого товару, починаючи з 11-ого календарного дня такого прострочення.

Заявлена позивачем пеня розрахована у загальній сумі 9 193,82грн. за загальний період з 18.07.2023р. по 18.01.2024р.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Отже, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для зменшення пені та 3% річних з вказаних вище підстав.

05.03.2025р. через систему "Електронний суд" представник Відповідача подав клопотання (а.с.64-66), в якому просить суд відстрочити Акціонерному товариству "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" виконання рішення у справі №904/235/25 на два місяці рівними частинами наступним чином: - до 15.04.2025 (включно) перша частина суми боргу за рішенням господарського суду Дніпропетровської області; - до 15.05.2025 (включно) друга частина суми боргу за рішенням господарського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування клопотання про відстрочення рішення Відповідач посилається на таке:

предметом позову у цій справі є стягнення з АТ "Нікопольський завод феросплавів" заборгованості за Договором поставки № 2302676 від 28.04.2023 року у розмірі 64 935,06грн.;

враховуючи значні збитки, які несе підприємство останні два роки (понад 2 млрд. грн), заявлена до стягнення сума є вкрай значною та ставить під сумнів подальшу можливість підприємства здійснювати господарську діяльність з мінімальною потужністю;

додатковою перешкодою для виконання рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог є складна ситуація на фронті та бойові дії неподалік від місцезнаходження підприємства. Так, над містом Нікополем і територією заводу постійно літають розвідувальні ворожі БпЛА, які зорієнтовують загарбників з протилежного берега на точні цілі, якими є нікопольські підприємства, в тому числі і АТ "Нікопольський завод феросплавів", об`єкти критичної і цивільної інфраструктури. Внаслідок цього з міста виїхало майже 2/3 мешканців, тих, що залишились тримає під обстрілами лише можливість працювати на єдиному підприємстві з безперервним виробничим процесом в зоні активних бойових дій - АТ "Нікопольський завод феросплавів", і можливість отримувати гідну заробітну плату та забезпечувати свої сім`ї;

фінансова нестабільність АТ "Нікопольський завод феросплавів" несе серйозну загрозу не лише для підприємства, а й для економіки України в цілому;

АТ "Нікопольський завод феросплавів" розташовано у межах адміністративної території Нікопольської міської територіальної громади з адміністративним центром у місті Нікополь Нікопольського району Дніпропетровської області, яка відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією із змінами віднесена до території активних бойових дій із датою початку бойових дій - 21.07.2022 року та датою завершення бойових дій - 31.05.2023 року, а з дати 31.05.2023 року без дати завершення бойових дій - до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси;

станом на 20.01.2025 за фактами обстрілів майна АТ "Нікопольський завод феросплавів" відкрито 65 кримінальних проваджень (досудові розслідування проводить слідчий відділ Управління СБУ у Дніпропетровській області), в яких АТ "Нікопольський завод феросплавів" є потерпілим. Внаслідок цих обстрілів АТ "Нікопольський завод феросплавів" попередньо завдано майнової шкоди близько на 1 млрд. грн. (підрахунки за останніми обстрілами ще проводяться);

майно та об`єкти АТ "Нікопольський завод феросплавів" отримали пошкодження різного ступеня, як безпосередньо на території промислового майданчику (будівлі основних плавильних та допоміжних цехів заводу), так і на території міста, зокрема, майже зруйновані профілакторій, водно-спортивна база, база відпочинку, зазнали значних пошкоджень Палац культури "Електрометалург" ім. Б.Ф.Величка, залізнична станція "Нікополь-Сортувальний", стадіон "Електрометалург", готель "Нікополь", а також високовольтні лінії ГВ-1, ГВ-3 та ГВ-4.

Відповідач зазначив, що в умовах тривалої війни, яка суттєво ускладнила економічну діяльність бізнесу, АТ Нікопольський завод феросплавів опинилося за межами прибутковості та працює заради збереження працівників в регіоні та підтримки економіки країни. Заходи примусового виконання рішення можуть створити критичний тиск на фінансову стабільність підприємства та можливість виробляти і поставляти феросплави, виплачувати заробітну плату, сплачувати всі податкові зобов`язання та платежі, та взагалі можливість підприємства функціонувати. За період повномасштабного вторгнення рф в Україну (з 01.01.2022 по 01.12.2024) АТ "Нікопольський завод феросплавів" сплатило до бюджетів всіх рівнів 3'388 млн. грн, витрати на підтримку мобілізованих працівників та допомогу ЗСУ склали 638,6 млн. грн. На підприємстві запроваджені соціальні програми допомоги мобілізованим, демобілізованим, сім`ям загиблих на війні та постраждалим від неї. АТ "Нікопольський завод феросплавів" постійно допомагає у відновленні пошкоджених енергетичних об`єктів міста та іншої інфраструктури. Збереження стабільності та функціонування АТ "Нікопольський завод феросплавів" є критично важливим для економічної та соціальної безпеки країни.

Тож, розглянувши заяву Відповідача про відстрочення виконання рішення суду, суд вважає за можливе дану заяву задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Дослідивши зазначені докази та заслухавши аргументи сторін, суд дійшов висновку, що обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, мають місце, у зв`язку з цим суд вважає за можливе, з урахуванням усіх обставин справи надати відстрочку виконання рішення суду на два місяці рівними частинами наступним чином:

- до 15.04.2025 (включно) перша частина суми боргу за рішенням господарського суду Дніпропетровської області;

- до 15.05.2025 (включно) друга частина суми боргу за рішенням господарського суду Дніпропетровської області.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і закону, а за відсутності таких вимог і угод - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Виходячи із положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одночасно з цим, як вбачається зі статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 3 028,00грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплаві", 53200, Дніпропетровська обл., м.Нікополь, вул.Електрометалургів, буд.310, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпідшипник", 04070, м.Київ, вул.Набережно-Хрещатицька, 15-17/18, заборгованість у розмірі 64 935,06грн., з яких 48 266,57грн. основний борг, 5 292,76грн. інфляційні втрати, 2 181,91грн. 3%річних, 9 193,82грн. - пеня, а також судовий збір в розмірі 3 028,00грн.

Задовольнити заяву Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» про розстрочення виконання рішення суду у справі №904/235/25 на два місяці рівними частинами наступним чином:

- до 15.04.2025 (включно) перша частина суми боргу у розмірі 33 981,53грн. за рішенням господарського суду Дніпропетровської області;

- до 15.05.2025 (включно) друга частина суми боргу у розмірі 33 981,53грн. за рішенням господарського суду Дніпропетровської області.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.03.2025

Суддя С.П. Панна