ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2025 р. м. Рівне Справа № 918/1213/24

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В. В., розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі

позивача Рівненської обласної військової адміністрації (Рівненської обласної державної адміністрації)

до відповідача 1) Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області

до відповідача 2) Сарненської районної ради

третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство "ЛІСИ УКРАЇНИ"

про усунення перешкод у користуванні майном та скасування державної реєстрації права комунальної власності

Секретар судового засідання Мамчур А.Ю.

Представники:

від прокуратури Гарбарук В.А.

від позивача Любчик І.І.

від третьої особи Блищик О.І.

від відповідача-1 Азізова Т.А. , Телетьон Н.В.

Суть спору.

Керівник Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної військової адміністрації (Рівненської обласної державної адміністрації) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1) Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області та відповідача 2) Сарненської районної ради, у якому просить суд :

- усунути перешкоди власнику - державі в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення, шляхом: визнання незаконним та скасування рішення Сарненської районної ради від 21.08.2020 № 1102 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" в частині включення в межі населеного пункту земельних ділянок площею 42,1925 га, які перебували в постійному користуванні ДП "Сарненське лісове господарство";

- скасувати державну реєстрацію права комунальної власності Немовицької сільської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033,

:03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011,

:03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461.

- скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами

:04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022,

:04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033,

:03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011,

:03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461

в Державному земельному кадастрі.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У позовній заяві серед іншого вказано, що рішенням Сарненської районної ради від 21.08.2020 № 1102 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Тинне на території Немовицької ради Сарненського району. Пунктом 2 рішення внесено зміни у межі цього населеного пункту, додатково включивши земельні ділянки загальною площею 344,2123 га згідно з додатком, і затверджено територію села Тинне загальною площею 1111,4210 га. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування ДП "Сарненський лісгосп" складений відповідно до матеріалів погодження відведення земельних ділянок. Проект землеустрою розроблений згідно матеріалів лісовпорядкування. В процесі виконання робіт встановлено, що частина земельних ділянок лісогосподарського призначення, загальною площею 42,1925 га, включено в межі села Тинне. Згідно з Проектом землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Тинне Немовицької сільської ради Сарненського району, затвердженого рішенням Немовицької сільської ради від 08.08.2018 № 598, в межі населеного пункту включаються тридцять земельних ділянок загальною площею 344,2123 га. Окрім цього, згідно вказаного проекту землеустрою земельні ділянки №№ 2, 4, 20, 27 включено до проекту як землі запасу, але вказані земельні ділянки частково належать до земель державної власності лісогосподарського призначення. Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Тинне Немовицької сільської ради Сарненського району не містить рішень уповноваженого органу про вилучення земельних ділянок державної форми власності з постійного користування державних підприємств, добровільна згода на припинення постійного користування зазначеною земельною ділянкою не надавалась. Окрім того, відсутні відомості про урахування інтересів власника та землекористувача земельних ділянок загальною площею 42,1925 га щодо її включенні в межі населеного пункту.

На переконання органу прокуратури рішення Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" в частині включення в межі населеного пункту земельних ділянок загальною площею 42,1925 га з кадастровими номерами :04:001:0029 (11,3664 га), :04:001:0023 (2,3001 га), :04:001:0022 (4 га), :04:001:0035 (1,1834 га), :04:001:0034 (0,7182 га), :04:001:0033 (0,2906 га), :03:002:0168 (3,3 га), :03:002:0169 (7,4338 га), :03:003:0011 (0,8 га), :03:003:0010 (3,4 га), :02:001:0464 (5,4 га), :02:001:0461 (2 га) підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Право постійного користування спірними земельними ділянками у визначеному законом порядку не припинялось, земельні ділянки з державної у комунальну власність не передавались.

Підставою для державної реєстрації права комунальної власності на спірні земельні ділянки за Немовицькою сільською радою указано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 № 1423-IX. Пунктом 24 Перехідних положень ЗК України, доповненим Законом № 1423-IX від 28.04.2021, визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом (з 27.05.2021)землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Означені земельні ділянки належать до земель державної власності лісогосподарського призначення, та, на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України". Тож, реєстрація за Немовицькою сільською радою права комунальної власності на спірні земельні ділянки є незаконною та свідчить про її незаконне вибуття з володіння держави в особі розпорядника цих земель - Рівненської обласної державної адміністрації.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 6, 13, 14, 19, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 20, 122, 149 ЗК України, ст. 10, 12, 31, 33, 57 ЛК, ст. 16, 21, 391 ЦК України, ст. 46 Закону України "Про землеустрій", ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 5, 16, 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" та інші.

17 січня 2025 року від Немовицької сільської ради надійшов відзив на позов. Серед іншого пояснює, що Головним Управлінням Держгеокадастру у Рівненської області Відділ у Сарненському районні видана Довідка за №97-17-0.32-25/175-20 від 14.01.2020 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (згідно форми №6-зем), про те як обліковувалися землі станом на 01.01.2016 року (земельні ділянки загальною площею 344,2123 га), які включені в межі населеного пункту с. Тинне Немовицької сільської ради.

В межі села Тинне включаються 30 земельних ділянок загальною площею 344,2123 га з них: землі лісогосподарських підприємства (ДП Сарненське лісове господарство) 6,7232 га, підприємства та організації транспорту зв`язку 6,3056 га, промислові та інші підприємства (ПрАТ Рівнеобленерго) 0,0853 га, заклади, установи, організації 0,0600 га, для здійснення несільськогосподарської підприємницької діяльності 0,1056 га, для садівництва 0.1200 га, селянські (фермерські) господарства 6,7125 га, громадяни, яким надані землі у власність, користування 6,9381 га, землі запасу 324.1001 га. Тобто, 324.1001 га земель, які є включені в межі села Тинне Немовицької сільської ради це земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянами чи юридичними особами, 6,7232 га землі лісогосподарських підприємства (ДП Сарненське лісове господарство).

Землями запасу визнаються всі землі, не переведені у власність або не надані у постійне користування. До них належать також землі, право власності або користування якими припинено відповідно до статей 140 і 141 Земельного кодексу України. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надано у власність або користування громадянам чи юридичним особам, можуть перебувати у запасі. Враховуючи існуючи межі села Тинне 767.2087 га (згідно інформації про облікову площу земель, виданої відділом у Сарненському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, яка міститься в проекті землеустрою щодо зміни меж населеного пункту ) та додатково включені в межі села Тинне земельні ділянки площею 344,2123 га, загальна площа села Тинне за проектом та генеральним планом становить 1111.4210 га.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28 квітня 2021 року № 1423-IX, земельні ділянки загальною площею 42.1925 га зареєстровані за Немовицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, а саме: з кадастровими номерами: 562548800:03:003:0011; 562548800:03:002:0168; 562548800:03:003:0010; 562548800:02:001:0464; 562548800:04:001:0029; 562548800:02:001:0461; 562548800:04:001:0023; 562548800:04:001:0022; 562548800:03:002:0169; 562548800:04:001:0035; 562548800:04:001:0034; 562548800:04:001:0033.

Відповідач-1 вказує, що будь-яких доказів щодо права постійного користування земельними ділянками загальною площею в розмірі 42,1925 га за ДП "Сарненський лісгосп" або за ДП "Ліси України", згідно витягів з Державного земельного кадастру (ДЗК) та витягів згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", до позовної заяви долучено не було, що дає підстави вважати про відсутність такого права постійного користування.

Відтак, Немовицька сільська рада просить відмовити у задоволенні позову.

22 січня 2025 року від органу прокуратури надійшла відповідь на відзив Немовицької сільської ради, у якій пояснює, що розпорядником земель лісогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів є Рівненська обласна державна адміністрація.

Прокурор наполягає на незаконності вибуття з державної власності земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033, :03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461.

Вважає, що рішення Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" в частині включення в межі населеного пункту спірних земельних ділянок підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Також прокурор вказує, що не враховано інтереси власника та землекористувача при включенні у межі населених пунктів земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні.

28 січня 2025 року від Сарненської районної ради надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що приймаючи відповідне рішення Сарненська районна рада реалізовувала надане їй чинним законодавством право, яке визначене вищезазначеними нормативно-правовими актами щодо встановлення межі села та право на вирішення питань врегулювання земельних відносин і відносин адміністративно-територіального устрою. Сарненська районна рада не приймала рішень про передачу земельних ділянок у комунальну власність чи рішень щодо зміни цільового призначення цих земельних ділянок. На підставі прийнятого Сарненською районною радою рішення від 21 серпня 2020 року № 1102 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" не відбулося вибуття спірної земельної ділянки з державної власності. Рішення прийнято в межах повноважень Сарненської районної ради та без порушення норм чинного законодавства, воно вже виконане і наслідки настали.

04 лютого 2025 року від Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" надійшли письмові пояснення, у яких погоджується з позицією Сарненської окружної прокуратури, викладеною у позовній заяві. Зауважує, що відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а саме: Проекту організації та розвитку лісового господарства Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" (лісовпорядкування 2020 року), плану лісонасаджень Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" (2019 року) вказані земельні ділянки знаходиться у кварталі 132, 134, 145 Тинненського лісництва. Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням "Укрдержліспроект" проведено нанесення меж земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0010, :03:003:0011, :04:001:0033, :04:001:0034, :04:001:0035, :03:002:0168, :03:002:0169, :02:001:0461, :04:001:0022, 625488000:04:001:0023, :04:001:0029, :02:001:0464 на межі кварталів 132, 134, 145 Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" відповідно до картографічних матеріалів лісовпорядкування (лист від 12.06.2024 № 04-697), з якого убачається їх часткове накладання.

У Державному земельному кадастрі в порушення вимог чинного законодавства невірно визначено категорію землі та її цільове призначення, що обумовило фактичне її вилучення із земель лісогосподарського призначення та подальшу передачу до земель комунальної власності, а також реєстрації права комунальної власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відновити становище, яке існувало до порушення, можливо лише на підставі ст. 391 цього Кодексу та ч. 2 ст. 152 ЗК України шляхом пред`явлення позову про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні й повернення земельної ділянки. Наразі право комунальної власності на спірні земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Немовицькою сільською радою Сарненського району. Наявність зазначеної державної реєстрації права створює перешкоди державі в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. Також держава не має можливості сформувати земельні лісові ділянки для реєстрації права постійного користування спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства. Оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, то відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав законного власника - державу.

05 лютого 2025 року від Сарненської окружної прокуратури надішла відповідь на відзив Сарненської районної ради, у якій в загальному підтримує позицію, викладену у позові. Зауважує на незаконності вибуття з державної власності спірних земельних ділянок. Вважає, що рішення Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" в частині включення в межі населеного пункту спірних земельних ділянок підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

06 лютого 2025 року від Немовицької сільської ради надійшли заперечення на відповідь на відзив. Підтримує доводи, які викладені у відзиві на позов.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 03.01.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04 лютого 2025 р. на 11:15 год.

17 січня 2025 року від Немовицької сільської ради надійшов відзив на позов.

22 січня 2025 року від органу прокуратури надійшла відповідь на відзив.

28 січня 2025 року від Сарненської районної ради надійшов відзив на позов.

04 лютого 2025 року від Державного спеціалізованого господарського підприємства "ЛІСИ УКРАЇНИ" надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні 04.02.2025 оголошено перерву до 05 березня 2025 року на 11:15 год.

05 лютого 2025 року від Сарненської окружної прокуратури надішла відповідь на відзив Сарненської районної ради.

06 лютого 2025 року від Немовицької сільської ради надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 05 березня 2025 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 25 березня 2025 р. на 11:30 год.

У судовому засіданні 25 березня 2025 року розпочато слухання справи по суті. Представник органу прокуратури та позивач підтримали позов повністю. У свою чергу представники відповідача-1 позов не визнали. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги.

Суд дослідив докази, які містяться у справі.

У засіданні оголошено перерву до 31 березня 2025 року для підготовки сторін до судових дебатів.

31.03.2025 представники сторін виступили у судових дебатах.

Після виходу з нарадчої кімнати суд проголосив скорочене рішення.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками процесу, давши правову оцінку доказам, які мають значення для вирішення справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

На виконання Указу Президента України від 07.02.2004 № 171 щодо вирішення відповідно до законодавства питання про організацію використання земель лісового фонду, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, наказом Мінагрополітики України від 21.10.2004 № 375 створено, зокрема, Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Сарненський держспецлісгосп".

Розпорядженням Сарненської районної державної адміністрації від 02.12.2004 № 493 "Про додаткові заходи щодо розвитку лісового господарства Сарненського району" ліси, які знаходяться в користуванні Спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Сарненське", передано під охорону та проведення інших лісогосподарських заходів до отримання державного акту на право постійного користування землею новоствореному ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" (том 1 арк.с. 51).

Відповідно до п.п. 2, 3 розпорядження від 02.12.2004 № 493 ліси, що знаходяться в користуванні Спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Сарненське", передано під охорону та проведення інших лісогосподарських заходів до отримання державного акту на право постійного користування землі новоствореному ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування для ведення лісового господарства орієнтовною площею 5203,4 га.

Відповідно до Статуту ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", зареєстрованого 14.11.2013 за № 2000118 (зі змінами до Статуту, зареєстрованими 06.03.2014 за № 3000118), підприємство засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України, створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, у постійному користуванні ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" перебувало 6986 га земель лісогосподарського призначення, державної форми власності.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 10.06.2014 № 217 реорганізовано ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", , шляхом приєднання його до Державного підприємства "Сарненське лісове господарство", , та вказано про оформлення в установленому порядку права постійного користування земельними ділянками ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" на ДП "Сарненський лісгосп" (том 1 арк.с. 45-46).

У п.п. 1.1., 3.1. Статуту ДП "Сарненський лісгосп" (нова редакція), затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 11.02.2022 № 303, вказано, що Підприємство належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України, є правонаступником прав та обов`язків ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 10.06.2014 № 217, створене з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Тож, ДП "Сарненський лісгосп" є правонаступником ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" і до нього перейшло право постійного користування земельними ділянками, які перебували в останнього на праві постійного користування згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Між тим, 27.11.2013 року рішенням №744 Сарненською районною радою прийнято рішення "Про внесення змін у межі села Тинне на території Тинненської сільської ради Сарненського району Рівненської області". (том 1 зворотна сторона арк.с. 151).

08 серпня 2018 року сесією Немовицької сільської ради було прийнято рішення №598 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо встановлення (зміни) меж села Тинне Сарненського району Рівненської області" з урахуванням генерального плану села Тинне. (том 1 зворотна сторона арк.с. 148).

У подальшому, на виконання розпорядження Рівненської обласної державної адміністрації №580 від 28.08.2018, з метою оформлення речових прав на земельні ділянки ДП "Сарненський лісгосп", замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення в постійне користування земельних ділянок загальною орієнтовною площею 1 271 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг за рахунок земель запасу лісогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області (том 1 арк.с. 52).

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування ДП "Сарненський лісгосп" складений відповідно до матеріалів погодження відведення земельних ділянок. Проект землеустрою розроблений згідно матеріалів лісовпорядкування (том 1 арк.с. 234-241).

В процесі виконання робіт частина земельних ділянок загальною площею 42,1925 га, зокрема: ділянка № 7 (к.н. :03:002:0168, площею 3,3 га), ділянка № 8 (к.н. :03:003:0011, площею 0,8 га), ділянка № 9 (к.н.:03:003:0010, площею 3,4 га), ділянка № 22 (к.н. :02:001:0464, площею 5,4 га), ділянка № 23 (к.н. :04:001:0029, площею 11,3664 га), ділянка № 24 (к.н. :04:001:0023, площею 2,3001 га), ділянка № 25 (к.н. :02:001:0461, площею 2 га), ділянка № 26 (к.н. :04:001:0022, площею 4 га), частина ділянки № 6 площею 5,2662 га, частина ділянки № 27 площею 2,1922 га згідно Проекту встановлення (зміни) меж села Тинне включено в межі населеного пункту.

У зв`язку з викладеним, зі згаданого раніше проекту ці земельні ділянки виключено.

Рішенням Немовицької сільської ради від 16.11.2021 № 905 ДП "Сарненське лісовегосподарство" надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок з кадастровим номером :04:001:0027 площею 33,1114 га та :03:002:0166 площею 12,7 га. (том 1 арк.с. 63).

Рішенням Немовицької сільської ради № 1152 від 14.03.2022, за клопотанням ДП "Сарненське лісове господарство", затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг (КВЦПЗ-09.01) в с. Тинне на території Немовицької сільської ради. Відповідно до вказаного рішення затверджено технічну документацію на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :03:002:0000:03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461 загальною площею 32,5665 га. (том 1 арк.с. 56).

У подальшому, рішеннями від 25.01.2022 №№ 1079-1080 погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг на території Немовицької сільської ради (том 1 арк.с. 54-55).

Внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0166 утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :03:002:0169, площею 7,4338 га (в межах населеного пункту), :03:002:0170, площею 5,2662 га (за межами населеного пункту).

Так, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0169 (7,4338 га) зареєстрована в Державному земельному кадастрі 15.12.2021 в результаті поділу земельної ділянки :03:002:0166 на підставі технічної документації землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 12,7 га (кадастровий номер :03:002:0166), яка розташована на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області.

Документація із землеустрою розроблена Рівненською регіональною філією державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на підставі клопотання державного підприємства "Сарненське лісове господарство" № 339 від 28.05.2021 та рішення Немовицької сільської ради "Про надання згоди на поділ земельних ділянок ДП "Сарненський лісгосп" № 905 від 16.11.2021. (том 1 арк.с. 59-92).

Внаслідок поділу земельної ділянки :04:001:0027 утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0035, площею 1,1834 га, :04:001:0034, площею 0,7182 га, :04:001:0033, площею 0,2906 га (в межах населеного пункту) та :04:001:0032, площею 30,9192 га (за межами населеного пункту).

Земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033 зареєстровані в Державному земельному кадастрі 15.12.2021 в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0027 на підставі технічної документації землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 33,1114 га (кадастровий номер :04:001:0027), яка розташована на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області.

Документація із землеустрою розроблена Рівненською регіональною філією державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на підставі клопотання державного підприємства "Сарненське лісове господарство" № 339 від 28.05.2021 та рішення Немовицької сільської ради "Про надання згоди на поділ земельних ділянок ДП "Сарненський лісгосп" № 905 від 16.11.2021. (том 1 арк.с. 93-136).

Межі населеного пункту с. Тинне Немовицької сільської ради встановлено відповідно до "Проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Тинне Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області", розробником якого є Державне підприємство "Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", затвердженого рішенням Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020. (том 1 арк.с. 137-231).

Разом з тим, філією "Сарненське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в листі від 03.06.2024 № 1332/26.15-24 повідомлено окружну прокуратуру про те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033, :03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461 відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, перебували в постійному користуванні ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп". На цей час, спірні земельні ділянки перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України" й закріплені за філією "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" (том 2 арк.с. 16-17).

Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення, цільове призначення яких визначено як "для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг". Код цільового призначення 09.01.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 722-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Рівненської області", Тинненська сільська рада увійшла до складу Немовицької територіальної громади.

Після затвердження технічної документації на вищезазначені земельні ділянки органом місцевого самоврядування посвідчено право комунальної власності.

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0010, :03:003:0011, :04:001:0033, :04:001:0034, :04:001:0035, :03:002:0168, :03:002:0169 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 № 1423-IX, 22.09.2022 зареєстровано право комунальної власності за Немовицькою сільською радою Сарненського району.

Окрім цього, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0461, :04:001:0022, :04:001:0023, :04:001:0029, :02:001:0464 на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 № 1423-IX, 23.09.2022 зареєстровано правокомунальної власності за Немовицькою сільською радою Сарненського району.

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033, :03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461 розташовані в межах села Тинне Сарненського району (лист від 30.07.2024 № 10-17-0.2-4142/2-24).

Згідно витягів з Державного земельного кадастру земельні ділянки віднесені до категорії земель "землі лісогосподарського призначення", цільове призначення 09.01 "для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг".

У зв`язку з реформуванням управління лісової галузі наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 № 929 припинено ДП "Сарненський лісгосп" шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", , яке є правонаступником прав та обов`язків ДП "Сарненський лісгосп".

Також, наказом ДП "Ліси України" від 30.12.2022 № 171 закріплено за філією "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України", , майно, права та обов`язки, які передані за передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 30.12.2022 № 1261.

Згідно інформації філії "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" та відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а саме: Проекту організації та розвитку лісового господарства Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" (лісовпорядкування 2020 року), плану лісонасаджень Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" (2019 року) вказані земельні ділянки знаходиться у кварталі 132, 134, 145 Тинненського лісництва.

Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням "Укрдержліспроект" проведено нанесення меж земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0010, :03:003:0011, :04:001:0033, :04:001:0034, :04:001:0035, :03:002:0168, :03:002:0169, :02:001:0461, :04:001:0022, :04:001:0023, :04:001:0029, :02:001:0464 на межі кварталів 132, 134, 145 Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" відповідно до картографічних матеріалів лісовпорядкування (лист від 12.06.2024 № 04-697), з якого убачається їх часткове накладання.

Територія спірних земель відображена на планшетах №№ 41, 44 Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" Камянського лісництва (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), 2007 року, згідно з якими вони знаходяться у кварталах 75, 86 лісництва. Надалі, відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненський лісгосп" (прийняті землі) Тинненське лісництво (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків) (2016 року), планшетами №№ 2, 3 спірні земельні ділянки знаходились у кварталах 132, 134, 145, Тинненського лісництва.

Також, згідно з Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненське лісове господарство", Тинненське лісництво, (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків) (2020 року), Планом лісонасаджень Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп", лісовпорядкування (2019 року), планшетами № № 2, 7, 6 спірні земельні ділянки знаходилась у кварталах 132, 134, 145 Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп".

ВО "Укрдержліспроект" проведено нанесення меж спірних земельних ділянок за координатами на межі кварталів 132, 134, 145 Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп". Відповідно до картографічних матеріалів лісовпорядкування 2019 року (лист від 12.06.2024 № 04-697), з якого убачається їх накладання.

Як вказує у позові Сарненська окружна прокуратури, розпорядження про вилучення земельних ділянок державної форми власності з постійного користування державних лісогосподарських підприємств уповноваженими органами не приймались, добровільна згода на припинення постійного користування зазначеними земельними ділянками їх користувачами не надавалась. Тож, на переконання прокуратури, земельні ділянки з кадастровими номерами :03:003:0010, :03:003:0011, :04:001:0033, :04:001:0034, :04:001:0035, :03:002:0168, :03:002:0169, :02:001:0461, :04:001:0022, :04:001:0023, :04:001:0029, :02:001:0464 розташовані в межах населеного пункту, частково належать до земель державної власності лісогосподарського призначення, та на підставі планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування перебувають у постійному користуванні ДП "Ліси України".

Тож, прокурор просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельними ділянками шляхом визнання незаконними та скасування рішення Сарненської районної ради від 21.08.2020 №1102, скасування державної реєстрації права комунальної власності, скасування державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли спірні земельні правовідносини, пов`язані із передачею земельних ділянок лісогосподарського призначення, що перебували на праві постійного користування держаного підприємства (за матеріалами лісовпорядкування), у комунальну власність, регулювання яких здійснюється ЛК України, ЗК України, Законом України "Про землеустрій", Законом України "Про державний земельний кадастр" тощо.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Щодо представництва прокурором інтересів держави суді.

Сарненською окружною прокуратурою на адресу Рівненської обласної державної (військової) адміністрації скеровано лист від 09 серпня 2024 року № 53-2420вих-24, у якому повідомлено уповноважений орган про порушення вимог чинного законодавства та наявність підстав для захисту інтересів держави.

У відповідь Рівненська обласна військова адміністрація листом від 20.09.2024 № 9196/0/01-53/24 зазначила, що відомості стосовно незаконного вибуття з державної власності земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033, :03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461 відсутні та, відповідно, не заперечує у вжитті Сарненською окружною прокуратурою заходів захисту інтересів держави щодо витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення державної власності з комунальної власності Немовицької сільської ради.

Суд, з урахуванням позиції, викладеної, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, установив, що прокурором дотримано вимоги ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а тому наявні підстави для представництва інтересів держави прокуратурою в суді.

Щодо належності частини спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення державної форми власності.

У силу вимог ст. 3 ЛК України (у редакції, чинній станом на дату створення ДП "СЛАП "Сарненський держспецлісгосп", якщо інше не обумовлено судом) ліс - це сукупність землі, рослинності, в якій домінують дерева та чагарники, тварин, мікроорганізмів та інших природних компонентів, що в своєму розвитку біологічно взаємопов`язані, впливають один на одного і на навколишнє середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно екологічні (водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні), естетичні, виховні та інші функції, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку та охороні.

Усі ліси на території України становлять її лісовий фонд. До лісового фонду належать також земельні ділянки, не вкриті лісовою рослинністю, але надані для потреб лісового господарства. До лісового фонду не належать: усі види зелених насаджень у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремі дерева і групи дерев, чагарники на сільськогосподарських угіддях, садибах, присадибних, дачних і садових ділянках. Питання створення, охорони і використання насаджень, що не належать до лісового фонду, регулюються іншими актами законодавства (ст. 4 ЛК України).

За ч. 1, 2, 4 ст. 9 ЛК України користування земельними ділянками лісового фонду може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земельні ділянки лісового фонду надаються спеціалізованим лісогосподарським підприємствам, іншим підприємствам, установам, організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи (далі - постійні лісокористувачі), для ведення лісового господарства, а також для спеціального використання лісових ресурсів, потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт в порядку, передбаченому цим Кодексом. Право постійного користування земельними ділянками лісового фонду посвідчується державним актом на право постійного користування землею.

Згідно з п. 5 розд. VIIІ "Прикінцеві положення" ЛК України (в редакції Закону України від 08.02.2006 3404-ІУ) до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками документами, що підтверджуюсь це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

При цьому правова позиція, згідно з якою планово-картографічні матеріали лісовпорядкування є належними доказами наявності права постійного користування спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства та віднесення земель до категорії лісогосподарського призначення, неодноразово висловлена судами, зокрема у постановах Верховного Суду України від 30.09.2015 у справі № 6-196цс15, від 24.12.2014 у справі № 6-212цс14, від 21.01.2015 у справі № 6-224цс 14, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14, постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 707/2192/15, від 21.02.2018 у справі №488/5476/14, від 04.09.2019 у справі № 185/3252/14, від 16.08.2023 у справі № 676/4200/21.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, зокрема згідно інформації філії "Сарненське лісове господарство" ДП "Ліси України" та відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а саме: Проекту організації та розвитку лісового господарства Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" (лісовпорядкування 2020 року), плану лісонасаджень Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" (2019 року) вказані земельні ділянки знаходиться у кварталі 132, 134, 145 Тинненського лісництва.

Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням "Укрдержліспроект" проведено нанесення меж земельних ділянок з кадастровими номерами :03:003:0010, :03:003:0011, :04:001:0033, :04:001:0034, :04:001:0035, :03:002:0168, :03:002:0169, :02:001:0461, :04:001:0022, :04:001:0023, :04:001:0029, :02:001:0464 на межі кварталів 132, 134, 145 Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп" відповідно до картографічних матеріалів лісовпорядкування (лист від 12.06.2024 № 04-697), з якого убачається їх часткове накладання.

Територія спірних земель відображена на планшетах №№ 41, 44 Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП СЛАП "Сарненський держспецлісгосп" Камянського лісництва (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків), 2007 року, згідно з якими вони знаходяться у кварталах 75, 86 лісництва. Надалі, відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненський лісгосп" (прийняті землі) Тинненське лісництво (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків) (2016 року), планшетами №№ 2, 3 спірні земельні ділянки знаходились у кварталах 132, 134, 145, Тинненського лісництва.

Також, згідно з Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Сарненське лісове господарство", Тинненське лісництво, (таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків) (2020 року), Планом лісонасаджень Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп", лісовпорядкування (2019 року), планшетами № № 2, 7, 6 спірні земельні ділянки знаходилась у кварталах 132, 134, 145 Тинненського лісництва ДП "Сарненський лісгосп".

Отже, спірні земельні ділянки відносилися до земель лісогосподарського призначення станом на дату внесення змін до ЛК України, а відтак є необґрунтованими доводи Немовицької сільської ради про те, що доказів права постійного користування земельними ділянками загальною площею 42,1925 га за ДП "Сарненський лісгосп" або за ДП "Ліси України" до позовної заяви долучено не було, що дає підстави вважати про відсутність такого права постійного користування.

Відносно вимоги про визнання незаконними та скасування рішення Сарненської районної ради.

Відповідно до ст. 55, 57 ЗК України (в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваних наказів) до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

За ст. 45-48 ЛК України (в редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваних наказів) на всій території України є обов`язковим лісовпорядкування, яке ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства. Лісовпорядкування, зокрема передбачає виконання відповідних топографо-геодезичних робіт і спеціального картографування лісів, складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням.

Отже, лісовпорядкування проводиться на землях лісогосподарського призначення, відомості про якісні та кількісні характеристики яких містяться і у відповідних проєктах та планово-картографічних матеріалах до них.

Частинами 1, 2 ст. 84 ЗК України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі, зокрема, Кабінету Міністрів України, обласних, районних державних адміністрацій відповідно до закону.

З 01.01.2013 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", п. 3, 4,1 7 Прикінцевих та Перехідних положень якого визначено, що з дня набрання ,чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі,1 споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" 1 "б" пункту 4 цього розділу. У державній власності залишаються: г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу, а також земель, які відповідно до закону віднесені до комунальної власності.

З дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Надалі Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28.04.2021 № 1423-ІХ, який набрав чинності 27.05.2021, змінено положення ЗК України щодо повноважень уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками та вирішено питання щодо розмежування земель державної та комунальної власності.

Зокрема, п. 24 розділу X Перехідних положень ЗК України визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно- заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення.

Отже, землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів, що використовуються державними лісогосподарськими підприємствами на праві постійного користування; лісогосподарського призначення, залишаються у власності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема землі лісогосподарського призначення.

Визначення цільового призначення земельної ділянки здійснюється в процесі землеустрою.

За ст. 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.

Проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок (ст. 50 Закону України "Про землеустрій").

Згідно з положеннями ч. 2, 7 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням із Кабінетом Міністрів України.

Такі вимоги містяться у ст. 57 ЛК України, згідно з якими зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до ЗК України.

Частиною 2 ст. 117 ЗК України встановлено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад (стаття 174 Земельного кодексу України).

До етапів зміни меж населеного пункту відносяться: прийняття рішення про розроблення проєкту землеустрою щодо встановлення/зміни меж населеного пункту; замовлення та розробка проєкту землеустрою щодо встановлення/зміни меж населеного пункту; розроблення та погодження проєкту землеустрою щодо встановлення/зміни меж населеного пункту; прийняття рішення про затвердження проєкту та встановлення/зміни меж населеного пункту; внесення змін про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, з урахуванням встановлених меж; облаштування межових знаків; отримання витягу з Державного земельного кадастру.

За частиною 3 статті 46 Закону України "Про землеустрій" (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць включає: а) пояснювальну записку; б) завдання на виконання робіт; в) рішення про розроблення проекту землеустрою щодо встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць; г) посвідчені в установленому порядку копії генерального плану населеного пункту, рішень про його затвердження (у разі зміни меж населеного пункту); ґ) викопіювання із схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці (утворення), а у разі її відсутності викопіювання із проекту формування територій сільських, селищних рад; д) викопіювання із кадастрових карт (планів) з відображенням існуючих (за їх наявності) та проектних меж адміністративно-територіальної одиниці; е) експлікація земель в існуючих (за їх наявності) та проектних межах адміністративно-територіальної одиниці; є) опис меж адміністративно-територіальних одиниць; ж) матеріали погодження проекту; з) матеріали виносу меж адміністративно-територіальних одиниць в натуру (на місцевість) з каталогом координат їх поворотних точок.

Відповідно до частини 6 статті 46 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж сіл, селищ, міст розробляються за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Частиною 8 статті 46 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці підлягає погодженню сільськими, селищними, міськими, районними радами, районними державними адміністраціями, за рахунок території яких планується здійснити розширення її меж. Рішення про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальних одиниць є одночасно рішенням про затвердження проектів землеустрою щодо їх встановлення (зміни). Відомості про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальних одиниць вносяться до Державного земельного кадастру. Відомості про встановлені (змінені) межі адміністративно-територіальних одиниць зазначаються у витязі з Державного земельного кадастру, який безоплатно видається відповідній сільській, селищній, міській, районній, обласній раді (частини 10, 12 статті 46 Закону України "Про землеустрій").

Приписами частини 13 статті 46 Закону України "Про землеустрій" унормовано, що складовою частиною проекту землеустрою щодо встановлення і зміни меж населеного пункту є перелік земельних ділянок державної власності (із зазначенням їх кадастрових номерів, місцезнаходження, площі та цільового призначення), які переходять у комунальну власність відповідної територіальної громади.

Отже, включення земельних ділянок у межі села не тягне за собою автоматичне припинення права власності і права користування цими ділянками. Землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Зміни про земельну ділянку населеного пункту вносяться до Державного земельного кадастру. До земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

У свою чергу, за статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Частинами 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України врегульовано, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Аналогічно, за приписами частин 1, 2, 4 статті 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1, пунктом а частини 2 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Відповідно до статті 16, частин 1, 4 статті 17 Лісового кодексу України, частини 1 статті 58 Земельного кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Приписами статті 57 Лісового кодексу України унормовано, що зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання для житлової, громадської і промислової забудови провадиться переважно за рахунок площ, зайнятих чагарниками та іншими малоцінними насадженнями.

У силу вимог частин 1, 2, 7 статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Нормою статті 21 Земельного кодексу України врегульовано, що порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема для: визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Підстави для припинення права користування земельною ділянкою врегульовані статтею 141 Земельного кодексу України.

Крім того, із 01 січня 2013 року набув чинності Закон України №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", за змістом пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Відповідно до пункту 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 5245-VI у державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності;

які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу, а також земель, які відповідно до закону віднесені до комунальної власності.

Згідно з пунктом 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №5245-VI державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно зі статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку.

Як передбачено у пункті 6 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №5245-VI, "у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються:

у межах населених пунктів - сільськими, селищними, міськими радами;

за межами населених пунктів - органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками".

За змістом пункту 9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №5245-VI державна реєстрація речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначених у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється в порядку, встановленому законом.

Системний аналіз положень зазначеного Закону вказує на застосування територіального принципу розмежування прав на земельні ділянки державної і комунальної власності у залежності від місця їх розташування, окрім окремих випадків, встановлених законом.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі №910/6317/18, в якій вказано, що розташування земельної ділянки на території відповідного міста свідчить про те, що така земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади міста в силу закону через її територіальне розташування в межах населеного пункту, а тому право власності на таку земельну ділянку та право розпорядження нею шляхом прийняття відповідного рішення належить органу місцевого самоврядування, який діє у відповідних правовідносинах від імені територіальної громади міста, - міській раді. Тобто, право власності територіальної громади виникає на відповідні землі комунальної власності в силу їх територіального розташування в межах населеного пункту.

Таким чином, розташування земельної ділянки на території населеного пункту в силу закону створює спростовну презумпцію її належності до земель комунальної власності.

У Рішенні Конституційного Суду від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) зазначено, що суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Земельний кодекс України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не визначає такими юридичними фактами оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки.

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (частина 1 статті 125 цього Кодексу).

У зазначеному Рішенні Конституційного Суду України також наголошено, що суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі - в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг:

- право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинено лише з підстав, передбачених законодавством;

- права та обов`язки постійних землекористувачів визначені чинним земельним законодавством і не підлягають договірному регулюванню (не можуть бути звужені);

- постійні землекористувачі, як і землевласники, сплачують земельний податок, розмір якого визначається відповідно до чинного законодавства, на відміну від договірного характеру орендної плати;

- земельні ділянки у постійне користування передаються у порядку відведення безоплатно з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою.

Земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування (постанова Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі № 657/731/14-ц).

Тож, судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 42,1925 га є ділянкою лісогосподарського призначення державної форми власності, яка надана в постійне користування ДП "Ліси України", яка у відповідності до статті 117 Земельного кодексу України відноситься до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність та згідно частини 4 статті 173 Земельного кодексу України не переходить автоматично у власність територіальної громади при зміні меж населеного пункту. У даному випадку презумпція належності земельної ділянки до комунальної власності є спростованою.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2023 року у справі №902/639/22.

Відповідно до пункту 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств.

Аналізуючи статті 117, 173 Земельного кодексу, статтю 46 Закону України "Про землеустрій" суд доходить висновку, що законодавчо не міститься заборони на зміну меж земельної ділянки населеного пункту за рахунок земель державної форми власності, що перебувають у постійному користуванні лісогосподарських підприємств. Водночас включення таких земельних ділянок в межі населеного пункту не змінює форми права власності, як і не припиняє права користування земельною ділянкою постійним земелекористувачем.

При цьому припинення права користування земельною ділянкою відбувається в порядку і з підстав, визначених статтею 141 Земельного кодексу.

Як вказано вище по тексту, рішенням Сарненської районної ради від 21.08.2020 № 1102 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Тинне на території Немовицької ради Сарненського району. Пунктом 2 рішення внесено зміни у межі цього населеного пункту, додатково включивши земельні ділянки загальною площею 344,2123 га згідно з додатком, і затверджено територію села Тинне загальною площею 1111,4210 га. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування ДП "Сарненський лісгосп" складений відповідно до матеріалів погодження відведення земельних ділянок. Проект землеустрою розроблений згідно матеріалів лісовпорядкування. В процесі виконання робіт встановлено, що частина земельних ділянок лісогосподарського призначення, загальною площею 42,1925 га, включено в межі села Тинне. Згідно з Проектом землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Тинне Немовицької сільської ради Сарненського району, затвердженого рішенням Немовицької сільської ради від 08.08.2018 № 598, в межі населеного пункту включаються тридцять земельних ділянок загальною площею 344,2123 га, в тому числі: землі підприємства з виробництва та розподілу електроенергії (ПрАТ "Рінеобленерго") - 0,0853 га, землі запасу - 306,5722 га, землі загального користування - 17,5279 га, землі підприємств та організацій транспорту, зв`язку - 6,3056 га, землі СФГ "Верес" - 6,7125 га, землі, надані Захарчука І.О. для індивідуального садівництва - 0,12 га, землі для здійснення несільськогосподарської підприємницької діяльності (ПП Матюк Н.А.) - 0,1056 га, землі закладів торгівлі - 0,06 га, землі лісогосподарських підприємств (ДП "Сарненське лісове господарство") - 6,7232 га. Окрім цього, згідно вказаного проекту землеустрою земельні ділянки №№ 2, 4, 20, 27 включено до проекту як землі запасу, але вказані земельні ділянки частково належать до земель державної власності лісогосподарського призначення. Проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Тинне Немовицької сільської ради Сарненського району не містить рішень уповноваженого органу про вилучення земельних ділянок державної форми власності з постійного користування державних підприємств, добровільна згода на припинення постійного користування зазначеною земельною ділянкою не надавалась.

Також відсутні відомості про урахування інтересів власника та землекористувача земельних ділянок загальною площею 42,1925 га щодо її включенні в межі населеного пункту.

Рівненська обласні державна адміністрація розпоряджень щодо передачі земельної ділянки лісогосподарського призначення державної власності у комунальну власність, не приймала (лист Рівненської ОДА від 20.09.2024 № 9196/0/01-53/24). При цьому, у Сарненської районної ради відсутні повноваження щодо розпорядження землями лісогосподарського призначення державної власності, за рішенням якої фактично відбулось розпорядження землями державної власності.

За приписами п.п. а) п. 24 Перехідних положень ЗК України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук).

Наслідком прийняття спірного рішення Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020 є подальше внесення відомостей про державну реєстрацію права комунальної власності Немовицької сільської ради на земельні ділянки та внесення відповідних відомостей про земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033, :03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461 в Державному земельному кадастрі.

З огляду на викладене, рішення Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" в частині включення в межі населеного пункту земельних ділянок загальною площею 42,1925 га з кадастровими номерами :04:001:0029 (11,3664 га), :04:001:0023 (2,3001 га), :04:001:0022 (4 га), :04:001:0035 (1,1834 га), :04:001:0034 (0,7182 га), :04:001:0033 (0,2906 га), :03:002:0168 (3,3 га), :03:002:0169 (7,4338 га), :03:003:0011 (0,8 га), :03:003:0010 (3,4 га), :02:001:0464 (5,4 га), :02:001:0461 (2 га) суперечить вищевказаним вимогам законодавства.

Між тим, слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Разом з тим, вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (п. 39), від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (п. 150).

Рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (п. 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (п. 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (п. 35), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (п. 52), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (п. 109).

Окрім того, Великою Палатою Верховного Суду наголошено, що під час розгляду даних спорів слід виходити з принципу jura novit curia- "суд знає закони" (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (п. 50), від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (п. 84), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (п. 101) та інші). Незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, суд має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (п. 109).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд і щодо негаторних позовів (постанова від 22 червня 2022 року у справі № 676/1795/20).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що вимога про визнання незаконним та скасування рішення Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" в частині включення в межі населеного пункту спірних земельних ділянок загальною площею 42,1925 га, не є ефективним способом захисту у спірних правовідносинах, оскільки задоволення такої вимоги не призведе до відновлення володіння державою означеними земельними ділянками.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" в частині включення в межі населеного пункту спірних земельних ділянок загальною площею 42,1925 га, необхідно відмовити саме з мотивів неефективності обраного прокурором способу захисту прав та інтересів держави.

Адже обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)).

Оскільки обрання позивачем неналежного або неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові незалежно від інших встановлених судом обставин, то це виключає необхідність надання оцінки будь-яким іншим аргументам заявника щодо цієї частини позовних вимог.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Разом з цим, негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Відносно вимог позову про скасування державної реєстрації права комунальної власності, скасування державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, суд зазначає таке.

У справі, що розглядається, рішення Сарненської районної ради № 1102 від 21.08.2020 стало підставою для незаконного формування земельних ділянок внаслідок неправомірного вилучення з державної власності і постійного користування ДП "Ліси України" земель державного лісового фонду і в подальшому призвело до незаконної державної реєстрації права комунальної власності на спірні земельні ділянки та набуття на них права комунальної власності.

В свою чергу, наявність зареєстрованого права власності перешкоджає належному володінню, розпорядженню та користуванню майном державної власності.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання та підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно зі статтею 18 зазначеного Закону за результатами розгляду заяви державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, вносить до Державного реєстру прав відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав та видає інформацію з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником.

Законодавче закріплення необхідності державної реєстрації права власності (оренди) на нерухоме майно є, таким чином, визнанням з боку держави публічно-правового інтересу у встановленні належності нерухомо майна конкретній особі. Державна реєстрація прав покликана служити забезпеченням стабільності обороту нерухомості, оскільки остання має не тільки майнову, а й соціальну значимість. Подібна стабільність досягається шляхом винесення операцій та інших дій з нерухомістю за рамки приватних інтересів сторін, а також створення особливої, єдиної інформаційної системи, дозволяє всім суб`єктам права отримувати виключно і єдино достовірні дані про правовий статус того чи іншого об`єкта.

Фактично реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 26 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції Закону № 2255-ІХ від 12.05.2022, який набрав чинності 26.07.2022) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про:

-скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

-визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

-судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 354/397/17.

Крім того, необхідно зазначити, що навіть у випадку якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), то це не є перешкодою для задоволення позову.

Вказана позиція також викладена в постановах Великої Палати Верховного суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 22.08.2018 № 925/1265/16, від 04.08.2018 у справі № 915/127/18.

Тобто, в даному випадку належним способом захисту в частині усунення перешкод у здійсненні Рівненською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 42,1925 га є позовна вимога про скасування державної реєстрації права комунальної власності Немовицької сільської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033,

:03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011,

:03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, державна реєстрація земельної ділянки - внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Згідно з частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Аналогічні положення передбачено частиною 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

При цьому, відповідно до частини 6 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі № 826/9603/17 обов`язок до скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі виникає у відповідного органу лише після набрання законної сили судовим рішенням про її скасування.

Враховуючи, що спірні земельні ділянки площею 42,1925 га, належить до земель державного лісового фонду лісогосподарського призначення у відповідності до положень до статті 7 Лісового кодексу України та статей 19, 55, 57, 84, 149 Земельного кодексу України, знаходиться в постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства та не можуть перебувати в комунальній власності, наявні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033, :03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461 в Державному земельному кадастрі, з метою фактичного поновлення інтересів держави.

Зважаючи на викладене, вимоги прокурора про скасування державної реєстрації права комунальної власності, скасування державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо інших аргументів, на які посилалися учасники справи та яким не була дана оцінка, то Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справах "Проніна проти України", "Серявін та інші проти України", "Ruiz Torija v. Spain" тощо).

Висновки суду.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позов Керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської обласної військової адміністрації (Рівненської обласної державної адміністрації) до відповідача 1) Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області та відповідача 2) Сарненської районної ради належить задоволити частково, у частині вимог про усунення перешкод власнику - державі в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення, шляхом: скасування державної реєстрації права комунальної власності Немовицької сільської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033, :03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461; та скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033, :03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011, :03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461 в Державному земельному кадастрі.

У частині вимог про усунення перешкод власнику - державі в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Сарненської районної ради від 21.08.2020 № 1102 "Про внесення змін у межі села Тинне на території Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області" в частині включення в межі населеного пункту земельних ділянок площею 42,1925 га, які перебували в постійному користуванні ДП "Сарненське лісове господарство" - у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позову прокуратурою сплачено 60 560 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати у вигляді судового збору 2 422 грн. 40 коп. (3 028 грн. 00 коп. Х коефіцієнт 0,8 = 2 422 грн. 40 коп.) за вимогою, у якій відмовлено у її задоволенні (усунення перешкод власнику - державі в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Сарненської районної ради від 21.08.2020 № 1102), суд покладає на прокурора, як особу, котра ініціювала цей спір.

В даному випадку суд ураховує протиправність дій відповідача-1 щодо прийняття у комунальну власність земельної ділянки, яка належить державі.

Відтак, оскільки позов задоволено частково, решта витрат по сплаті судового збору у сумі 58 137 грн. 60 коп. покладаються на Немовицьку сільську раду.

Керуючись ст. ст. 129, 237 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Усунути перешкоди власнику - державі в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення, шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності Немовицької сільської ради на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022, :04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033,

:03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011,

:03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461.

3. Усунути перешкоди власнику - державі в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення, шляхом скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами

:04:001:0029, :04:001:0023, :04:001:0022,

:04:001:0035, :04:001:0034, :04:001:0033,

:03:002:0168, :03:002:0169, :03:003:0011,

:03:003:0010, :02:001:0464, :02:001:0461

в Державному земельному кадастрі.

4. Відмовити у задоволенні решти вимог позову.

5. Стягнути з Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області (вул. Центральна, 4, с. Немовичі, Сарненський район, Рівненська область, 34540, ) на користь Рівненської обласної прокуратури судовий (33028, Рівненська обл., місто Рівне, вул. 16 Липня, будинок 52, , р/р UА0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк: Державна казначейська служба, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) 58 137 (п`ятдесят вісім тисяч сто тридцять сім) грн. 60 коп. судового збору. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 01 квітня 2025 року.

Суддя Бережнюк В. В.