ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2025 р. Справа№ 911/2224/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Безрука Д.Д.,

згідно з протоколу судового засідання від 02.04.2025:

від позивача: Навроцький Д.М. - адвокат, посвідчення № 8800/10;

від відповідача 1: Шевчук О.М. - адвокат, посвідчення № 411;

від відповідача 2: Шевчук О.М. - адвокат, посвідчення № 411;

за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

за результатом розгляду апеляційних скарг Малого підприємства "АК Рось", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс"

на рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2024

у справі № 911/2224/24 (суддя - Бацуца В.М.)

за позовом ОСОБА_1

до Малого підприємства "АК Рось", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс"

про визнання недійсними рішень загальних зборів власників підприємства, визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст постанови

27.02.2025 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційні скарги Малого підприємства „АК Рось", Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрокомплекс" на рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2024 у справі № 911/2224/24 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 23.10.2024 у справі № 911/2224/24 - залишено без змін.

2. Надходження заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

29.01.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від представника позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу Малого підприємства "АК Рось", в якій представник позивачки зазначив : «Орієнтовний розмір судових витрат позивача під час апеляційного перегляду справи 911/2224/24 включатиме в себе витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000,00 грн.

Посилаючись на ч. 8 ст. 129, ст. 221 ГПК України, позивачка заявляє суду, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду у строки, передбачені ГПК України.

29.01.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від представника позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс", в якому представник позивачки зазначив : «Орієнтовний розмір судових витрат позивача під час апеляційного перегляду справи 911/2224/24 включатиме в себе витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000,00 грн.

Посилаючись на ч. 8 ст. 129, ст. 221 ГПК України, позивачка заявляє суду, що докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду у строки передбачені ГПК України.».

03.02.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від представника позивачки надійшло клопотання про долучення доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, до якого сторона долучила копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію акту № 2-ДН приймання юридичних послуг (правничої допомоги) від 03.02.2025 до договору № 27/03-ДН-АО від 27.03.2024, копію заявки № 2-ДН до договору № 27/03-ДН-АО від 27.03.2024, копію платіжної інструкції № @2PL781230 від 01.02.2025. А тому просив судові витрати позивачки на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн покласти на відповідачів.

26.02.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від представника позивачки надійшло клопотання про долучення доказів, до якого сторона долучила копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію акту № 2-ДН приймання юридичних послуг (правничої допомоги) від 03.02.2025 до договору № 27/03-ДН-АО від 27.03.2024, копію заявки № 2-ДН до договору № 27/03-ДН-АО від 27.03.2024, копію платіжної інструкції № @2PL781230 від 01.02.2025. А тому просив судові витрати позивачки на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн покласти на відповідачів.

04.03.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від представника позивачки надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (була зареєстрована 05.03.2025), в якій представник позивачки просив суд прийняти та розглянути дану заяву. Ухвалити додаткове рішення у справі № 911/2224/24 та стягнути з Малого підприємства «АК Рось» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрокомплекс" на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

05.03.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даній ухвалі Північний апеляційний господарський суд встановив, що заяву подано в строк, встановлений відповідно до абз. 2 п. 8 ст. 129 ГПК України. Також Північний апеляційний господарський суд звернув увагу сторін, що у відзивах на апеляційні скарги представником позивачки зазначалося про орієнтовний розмір судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Окрім цього, під час судових дебатів, представником було повідомлено суд про розмір цих витрат, просив суд стягнути ці витрати, а також було заявлено клопотання про долучення усіх доказів на підтвердження судових витрат згідно вимог ч.8 ст. 129 ГПК України. Відповідне клопотання про долучення доказів було подано повторно до матеріалів справи 26.02.2025.

10.03.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від відповідача 2 надійшли заперечення на заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2224/24 (були зареєстровані 11.03.2025).

10.03.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від відповідача 1 надійшли заперечення на заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2224/24 (були зареєстровані 11.03.2025).

10.03.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивачки надійшло клопотання про розгляд заяви за її відсутності, подане клопотання було задоволено судом апеляційної інстанції.

18.03.2025 (через канцелярію суду) до суду апеляційної інстанції від представника відповідача 1 та відповідача 2 надійшло спільне клопотання про відкладення розгляду заяви у зв`язку з тим, що відбулась затримка судового засідання.

18.03.2025 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відкладено розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення на 02.04.2025.

02.04.2025 представник позивачки та представник обох відповідачів у судове засідання 02.04.2025 з`явилися. Представник відповідача 1 та відповідача 2 про задоволення поданої заяви у повному обсязі заперечував, просив відмовити позивачці у задоволенні поданої заяви в повному обсязі. Представник позивачки подану заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що відповідач 1 та відповідач 2 також визначили суму адвокатських послуг (правничої допомоги). З позивачки на користь відповідача 1 у розмірі 23 028,00 грн та з позивачки на користь відповідача 2 у розмірі 23 028,00 грн.

3. Мотиви прийняття додаткової постанови

Як було зазначено вище, 04.03.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від представника позивачки надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (була зареєстрована 05.03.2025), в якій представник позивачки просив суд прийняти та розглянути дану заяву. Ухвалити додаткове рішення у справі №911/2224/24 та стягнути з Малого підприємства «АК Рось» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрокомплекс" на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що у відзивах на апеляційні скарги представником позивачки зазначалося про орієнтовний розмір судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Окрім цього, під час судових дебатів, представником було повідомлено суд про розмір цих витрат, просив суд стягнути ці витрати, а також було заявлено клопотання про долучення усіх доказів на підтвердження судових витрат згідно вимог ч.8 ст. 129 ГПК України. Відповідне клопотання про долучення доказів було подано повторно до матеріалів справи 26.02.2025.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що подана заява (викладена у відзивах на апеляційні скарги) про покладання на відповідача 1 та відповідача 2 судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої (правової) допомоги та докази було заявлено представником позивачки до судових дебатів, а подану заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу було долучено в строк, установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

4. Заперечення відповідача 1 та відповідача 2 проти розміру судових витрат на професійну правничу допомогу

Північний апеляційний господарський суд звертає увагу сторін, що подані відповідачем 1 та відповідачем 2 заперечення на заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2224/24 є однаковими та тотожними за змістом. А отже будуть розглядатися судом апеляційної інстанції, як одне спільне заперечення.

У поданих 10.03.2025 запереченнях на заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2224/24 відповідач 1 та відповідач 2 вважають подану заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

- заявником не надано доказів понесення витрат на правничу допомогу в ході розгляду справи № 911/2224/24 в суді апеляційної інстанції, не додано договору на правничу допомогу, не додано додатків чи актів виконаних робіт до нього;

- заявником не надано детального опису виконаних робіт або наданих послуг, встановити обсяг, вид, перелік наданих адвокатом послуг є неможливим;

- заявлені стороною позивачки розміри понесених витрат є неспівмірними з обсягом наданих послуг по справі на стадії апеляційного розгляду.

В прохальній частині відповідач 1 та відповідач 2 просили суд апеляційної інстанції в задоволенні заяви адвоката Навроцького Д.М., поданої по справі № 911/2224/24 в інтересах ОСОБА_1 , про стягнення витрат на правничу допомогу, відмовити в повному обсязі.

5. Позиція Північного апеляційного господарського суду

Суд апеляційної інстанції зазначає, що представником позивачки на підтвердження понесених витрат (за надані послуги) надано такі документи:

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю;

- копію акту № 2-ДН приймання юридичних послуг (правничої допомоги) від 03.02.2025 до договору № 27/03-ДН-АО від 27.03.2024;

- копію заявки № 2-ДН до договору № 27/03-ДН-АО від 27.03.2024;

- копію платіжної інструкції № @2PL781230 від 01.02.2025.

Розглянувши заяву позивачки, заперечення на неї та дослідивши матеріали цієї заяви та справи, а також дослідивши документи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданих відзивах на апеляційну скаргу позивачка зазначила, що орієнтовна сума судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи у Північному апеляційному господарському суді складає 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (по 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок з кожного).

04.03.2025 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від представника позивачки надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (була зареєстрована 05.03.2025), в якій представник позивачки просив суд прийняти та розглянути дану заяву. Ухвалити додаткове рішення у справі №911/2224/24 та стягнути з Малого підприємства «АК Рось» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрокомплекс" на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Заява (викладена у відзивах на апеляційні скарги) про покладання на відповідача 1 та відповідача 2 судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої (правової) допомоги та докази було заявлено представником позивачки до судових дебатів, а докази щрдр витрат на професійну правничу допомогу було долучено в строк, установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, заслухавши представника позивача, відповідача 1 та відповідача 2, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновків про її часткове задоволення.

В силу приписів статей 59, 131 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу, для надання якої в Україні діє адвокатура, а стаття 16 ГПК України вказує на те, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що принцип в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів, понесених витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 року у справі №910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та пункт 20 постанови від 31.05.2022 у справі №917/304/21).

У додатковій постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді апеляційної інстанції - до прийняття постанови у справі.

Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Північний апеляційний господарський суд виходить з того, що за пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Суд апеляційної інстанції також виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Також частини четверта - шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У пункті 148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23 зазначено таке: "Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи".

Таким чином, вирішуючи заяву/клопотання сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надані представником позивачки докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, додані до клопотання, в тому числі акти та перелік наданих робіт в цілому у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75-79 ГПК України, є належними і допустимими. Тому відхиляються доводи відповідачів в цій частині щодо ненадання доказів понесених витрат а також ненадання опису виконаних робіт.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивачки були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд виходить з того, що опис наданих адвокатом послуг міститься у акті № 2-ДН приймання юридичних послуг (правничої допомоги) від 03.02.2025 до договору №27/03-ДН-АО від 27.03.2024, а саме до складу вартості послуг входить надання такої правової допомоги (послуг):

- Підготовка відзивів на апеляційні скарги МП «АК РОСЬ» та ТОВ «АГРОКОМПЛЕКС» поданих у справі № 911/2224/24.

- Супроводження розгляду апеляційних скарг та справи № 911/2224/24 у Північному апеляційному господарському суді.

- Підготовка та подання необхідних процесуальних документів у справі №911/2224/24 (за необхідності).

- Участь адвоката у судових засіданнях у справі (у разі необхідності).

Загальна вартість наданих послуг за цим актом становить фіксовану суму у розмірі 40 000,00 грн (по 20 000,00 грн з кожного).

Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що (1) правова позиція позивачки з моменту подачі позову до суду стала і не зазнавала змін протягом розгляду спору у судах першої і апеляційної інстанціях, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, (2) адвокат Навроцький Д.М. надавав правову допомогу позивачці у суді першої і апеляційної інстанцій та, тому, відповідно, обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що представником позивачки було здійснено її захист інтересів всього в 2 судових засіданнях, тобто справа не перебувала тривало на розгляді в суді апеляційної інстанції, а також була відсутня потреба для вчинення додаткових дій адвокату для захисту інтересів його клієнтки, а також подано відзиви на апеляційну скаргу відповідача 1 та відповідача 2, які є однаковими та тотожними за змістом, а тому, на переконання суду апеляційної інстанції, розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є неспівмірним, не пропорційним, не є необхідними витратами та у повній мірі не відповідає принципам справедливості, розумності та реальності. Тому в цій частині приймаються частково доводи відповідачів, що заявлені позивачкою розмір понесених витрат є неспівмірними з обсягом наданих послуг по справі на стадії апеляційного розгляду. Також відповідач 1 та відповідач 2 визначили суму адвокатських послуг (правничої допомоги). З позивачки на користь відповідача 1 у розмірі 23 028,00 грн та з позивачки на користь відповідача 2 у розмірі 23 028,00 грн.

Таким чином, керуючись зазначеними вище у цій додатковій постанові критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву відповідачки про стягнення судових витрат, додані документи щодо таких витрат, заперечення відповідача 1 та відповідача 2, які частково приймаються судом, колегія суддів апеляційної інстанції, з огляду на висновки, викладені у цій додатковій постанові, вважає про непокладання всієї заявленої суми витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн на відповідача 1 та відповідача 2, а покладає на відповідача 1 та відповідача 2 витрати у розмірі 10 000,00 грн на кожного. Саме цей розмір є обґрунтованим, враховуючи наступні критерії: розумності витрат на правову допомогу, їх співмірності зі складністю справи, часом, об`єктивно необхідним адвокату на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, а також, враховуючи сталу позицію позивачки стосовно заявлених позовних вимог, пропорційність загальної кількості доводів сторони, з тими доводами, які визнані обґрунтованими. Аналогічна правова позиція застосована у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025 у справі № 922/1500/24.

Враховуючи наведене, оцінивши доводи заяви про стягнення судових витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв, їх оцінки, та керуючись статтями 2, 123, 80, 73, 75-79, частиною четвертою статті 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про стягнення з Малого підприємства "АК Рось" на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн, стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс" на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, які відповідають критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, критеріям пропорційності, справедливості, необхідності та розумності їхнього розміру, і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції. В іншій частині заяву суд апеляційної інстанції не покладає такі витрати на відповідача 1 та відповідача 2, відповідно, відмовляє у задоволенні заяви позивачці в іншій частині заяви. Тоді як заперечення відповідача 1 та відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу частково враховані судом. Підстав для відмови суд апеляційної інстанції не знайшов.

Керуючись статями 2, 86, 123, 126, 129, 244, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Малого підприємства "АК Рось" (адреса: 09170, Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Шкарівка, вул. Миру, 4; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс" (адреса: 09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Київське шосе, буд. 6; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.

4. Доручити суду першої інстанції видати відповідні накази.

5. Матеріали справи № 911/2224/24 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку і строки, передбачені ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Дата оформлення додаткової постанови - 04.04.2025.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім