ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/2038/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

секретар судового засідання Кончаренко В.Ю.

за участю представників:

ТОВ "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" - Краснікова П.І.

ліквідатора - Камінської А.А. в режимі відеоконференції

ПрАТ "Харківенергозбут" - не з`явився

АТ "Харківобленерго" - Браудо Х.О. в режимі відеоконференції

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" вх. №6080 від 10.03.2025 у справі

за заявою Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут"
про визнання банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" код ЄДРПОУ 35072545

ліквідатор - арбітражна керуюча Камінська Анна Анатоліївна

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 06.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 04.11.2024 задоволено заяву арбітражної керуючої Камінської Анни Анатоліївни (вх. № 27211 від 30.10.2024) на участь у справі в якості ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" ().

10.03.2025 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" вх. №6080 в якій останній просить суд замінити забезпеченого кредитора у справі № 922/2038/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал" грошові вимоги якого виникли та включені до реєстру вимог кредиторів на підставі кредитний договір № ВL2019-00311, укладеного 30.01.2019 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртранссигнал», на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Емаль Завод», 61067, м. Харкiв, вул. Беркоса, 25, код ЕДРПОУ 30429309, у розмірі: 5 617 651,69 (п`ять мільйонів шістсот сімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят одна) гривня 69 коп., в тому числі: 3 877 044,16 - прострочена заборгованість за кредитом; 1 598 096,21 - заборгованість за процентами; 25 000,00 - прострочена заборгованість по сплаті комісії (п.2.4.); 97 526,10 - штраф за порушення п.3.2.6.; 19 985,22 - штраф за порушення п.3.2.15.; витрати по сплаті судового збору в сумі 84 264,78 грн.

В обґрунтування вказаної заяви, заявник посилається на те, що 30.01.2019 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Південний", (надалі - банк, кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал", (надалі - позичальник, товариство, клієнт) був укладений кредитний договір № ВL2019-00311 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався відкрити позичальнику кредитну лінію (надалі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредит згідно графіку зниження ліміту кредитної лінії не пізніше 27 січня 2022р. та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 22 % (двадцять два) проценти річних (п. 1.1. кредитного договору). Копія кредитного договору та заявок на видачу коштів додається до позовної заяви.

На забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед банком за кредитним договором банк 30.01.2019 року уклав з ТОВ "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" (далі також відповідач, поручитель) договір поруки №2/ BL2019-00311 від 30.01.2022 року (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання в повному обсязі всіх зобов`язань позичальника - ТОВ "Укртранссигнал", що виникли із кредитного договору №BL2019-00311 від 30.01.2019 року згідно з яким банк зобов`язався відкрити позичальнику кредитну лінію на суму 5000000,00 грн., а позичальник зобов`язався в розмірі, на умовах та в строки, визначені у кредитному договорі, повернути банку кредит, сплатити відсотки за фактичний термін користування кредитом, а також сплатити штрафи та пені, передбачені умовами договору кредиту.

Зазначає, що згідно з приписами статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб .

Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2023 року у справі № 922/10/23 позовні вимоги банку було задоволено.

Стягнуто з ТОВ "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" код за на користь ПАТ АБ "ПІВДЕННИЙ" , МФО 328209 заборгованість за Кредитним договором №ВL2019-00311 від 30.01.2019 року 3877044,16 - прострочена заборгованість за кредитом; 1598096,21 - заборгованість за процентами; 25000,00 - прострочена заборгованість по сплаті комісії (п.2.4.); 97526,10 - штраф за порушення п.3.2.6.; 19985,22 - штраф за порушення п.3.2.15.; витрати по сплаті судового збору в сумі 84264,78 грн.

Вказує, що рішення Господарського суду Харківської області від 26.04.2023 року у справі № 922/10/23 в теперішній час виконане та заявником фактично сплачено за боржника заборгованість останнього за відповідним кредитним договором (докази додаються).

А згідно ч. 1-2 ст. 556 ЦКУ, після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Вважає, що у зв`язку із вищевикладеними фактами та обставинами, а також положеннями діючого законодавства до заявника ТОВ «Емаль Завод» перейшло відповідне право вимоги за кредитним договором боржника ТОВ «Укртрассигнал», у звязку з чим просить суд на підставі статті 43 КУзПБ замінити забезпеченого кредитора у справі № 922/203/22 про банкрутство грошові вимоги якого виникли та включені до реєстру вимог кредиторів на підставі кредитного договору № ВL2019-00311, укладеного 30.01.2019 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний», (надалі - банк, кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртранссигнал», на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Емаль Завод», 61067, м. Харкiв, вул. Беркоса, 25, код ЕДРПОУ 30429309.

Ліквідатор, арбітражний керуючий Камінська А.А. надала суду заперечення, в яких з посиланнями на встановлені нею обставини з приводу належності відповідного рухомого майна у власності інших осіб, яке було передано в заставу в якості забезпечення вимог банку, просила суд відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Емаль Завод» про заміну забезпеченого кредитора.

Зазначила, що заявник має відповідне право на звернення із відповідною заявою конкурсного кредитора до суду в загальному поряду, що визначений статтею 45 КУзПБ шляхом подання письмової заяви з вимогами до боржника.

Представник кредитора АТ "Харківобленерго" в судовому засідання залишила питання щодо вирішення заява про заміну забезпеченого кредитора на розсуд суду.

Суд, розглянувши подану ТОВ «Емаль Завод» заяву про заміну забезпеченого кредитора в порядку правонаступництва, дослідивши матеріали справи, матеріали, що подані заявником та ліквідатором, встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 43 Кодекс України з процедур банкрутства здійснюється правонаступництво кредитора у справі про банкрутство.

Заміна кредитора у справі про банкрутство правонаступником відповідно до 47 Кодекс України з процедур банкрутства тягне за собою внесення змін до затвердженого ухвалою господарського суду реєстру вимог кредиторів щодо особи кредитора.

Процесуальне правонаступництво за ст. 52 ГПК України допускає заміну сторін у справі - позивача, відповідача і не має наслідком внесення змін до затвердженого ухвалою місцевого суду реєстру вимог кредиторів щодо особи кредитора.

Отже, існує суттєва відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Кодексу України з процедур банкрутства і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим ГПК України.

Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (ст. 43 Кодекс України з процедур банкрутства).

Отже, підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

У постанові від 26.07.2023 у справі № 910/12257/13 Верховний Суд звернув увагу, що питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Порядок розгляду заяви та вирішення судом про процесуальне правонаступництво визначений Господарським процесуальним кодексом України. Суд зауважив, що поряд з цим, існує відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Кодексу України з процедур банкрутства, і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим Господарським процесуальним кодексом України.

У постанові від 03.10.2023 у справі № 908/2609/17 Верховний Суд зазначив, що правонаступником кредитора, до якого перейшли усі права та обов`язки, вважається особа з моменту прийняття ухвали судом про здійснення заміни кредитора на його правонаступника.

Ураховуючи наведені висновки щодо порядку заміни кредитора правонаступником у справі про банкрутство, вбачається, що така заміна здійснюється на підставі спеціальної норми, а саме: ст. 43 КУзПБ, а не ст. 52 ГПК України.

Тобто процесуальний закон, у такому випадку, передбачає певну стадійність, яка полягає у тому, що заміна кредитора правонаступником має передувати набуття його попередником (первісним кредитором) статусу учасника у справі про банкрутство, а саме - конкурсного кредитора, що формалізується відповідним судовим рішенням господарського суду (ухвалою).

Матеріали справи свідчать про те, що дійсно 30.01.2019 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Південний", як кредитор та боржником Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал", як позичальник, був укладений кредитний договір № ВL2019-00311, відповідно до умов якого банк зобов`язався відкрити позичальнику кредитну лінію (кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредит згідно графіку зниження ліміту кредитної лінії не пізніше 27 січня 2022 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 22 % (двадцять два) проценти річних (п. 1.1. кредитного договору).

Згідно п. 1.4. кредитного договору, видача кожного траншу за кредитною лінією здійснюється відповідно до наданої заявки позичальника на отримання грошових коштів.

Згідно п.1.5. кредитного договору, при досягненні позичальником максимальної суми заборгованості (ліміту кредитної лінії) в розмірі 5000000,00 (п`ять мільйонів) грн. нові заявки банком не розглядаються до часткового або повного повернення заборгованості.

Банк прийняті на себе зобов`язання виконав в повному обсязі, однак позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав належним чином та неодноразово допускав порушення умов кредитного договору.

Так, згідно п. 3.2.2. кредитного договору, позичальник зобов`язався повернути банку отриманий кредит згідно п.п. 1.1., 2.1., 2.3. кредитного договору.

Пункт 2.1. кредитного договору передбачає, що повернення кредиту здійснюється позичальником відповідно до графіку зниження ліміту кредитної лінії, підтвердженням повернення сум є виписка за позичковим рахунком.

Також в забезпечення виконання зобов`язань позичальника (боржника) перед банком за кредитним договором банк 30.01.2019 року уклав із заявником ТОВ "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" (далі також відповідач, поручитель) договір поруки №2/ BL2019-00311 від 30.01.2022 року (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання в повному обсязі всіх зобов`язань позичальника - ТОВ "Укртранссигнал", що виникли із кредитного договору №BL2019-00311 від 30.01.2019 року згідно з яким банк зобов`язався відкрити позичальнику кредитну лінію на суму 5000000,00 грн., а позичальник зобов`язався в розмірі, на умовах та в строки, визначені у кредитному договорі, повернути банку кредит, сплатити відсотки за фактичний термін користування кредитом, а також сплатити штрафи та пені, передбачені умовами договору кредиту.

Згідно із п.п. 1.4., вказаного договору поруки, поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, у забезпечення виконання якого він укладає цей договір, розуміє всі умови, викладені в договорі поруки та кредитному договорі і погоджується з ними.

Пунктом 2.1. договору, поруки передбачає, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором у терміни, зазначені в кредитному договорі, або неповерненні клієнтом грошових коштів у разі визнання кредитного договору недійсним, не пізніше наступного робочого дня з моменту настання зазначених обставин, поручитель зобов`язується сплатити на користь кредитора несплачену клієнтом суму заборгованості за кредитним договором, а також обраховану кредитором неустойку у вигляді пені, штрафів передбачених кредитним договором, комісійну винагороду та інші суми, які клієнт повинен сплатити відповідно до кредитного договору, які згідно вимог чинного законодавства клієнт повинен повернути кредитору у разі визнання кредитного договору недійсним.

Згідно з положеннями статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб .

Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із статтею 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до частини першої статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Кредитор відповідно до приписів статей 554, 543 ЦК України наділений правом на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково.

Позичальником (боржником) не були виконані умови кредитного договору та не здійснено погашення заборгованості в порядку передбаченому умовами кредитного договору та договору поруки, а відтак банк отримав право вимагати виконання умов кредитного договору з повернення грошових коштів в повному обсязі в судовому порядку від поручителя, який поручився за виконання зобов`язань по вказаному договору кредиту.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Господарського суду Харківської області від 26 квітня 2023 року у справі № 922/10/23 позовні вимоги банку було задоволено.

Стягнуто з заявника ТОВ "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" код за на користь ПАТ АБ "ПІВДЕННИЙ" , МФО 328209 заборгованість за Кредитним договором № ВL2019-00311 від 30.01.2019 року, а саме: 3877044,16 - прострочена заборгованість за кредитом; 1598096,21 - заборгованість за процентами; 25000,00 - прострочена заборгованість по сплаті комісії (п.2.4.); 97526,10 - штраф за порушення п.3.2.6.; 19985,22 - штраф за порушення п.3.2.15.; витрати по сплаті судового збору в сумі 84264,78 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 04.07.2023 року.

Отже заявник ТОВ "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" на підставі положення статті 556 ЦК України отримав всі права кредитора у відповідному зобов`язанні, у розмірі частини обов`язку, що ним виконана, тобто у розмірі, що визначена та стягнута з заявника поручителя в судовому рішенні.

Також матеріалами справи підтверджується, що якості забезпечення зобов`язання за кредитним договором, між ПАТ АБ «Південний» та фізичною особою ОСОБА_1 . 30.01.2019 року був укладений договір поруки, за яким громадянин ОСОБА_1 зобов`язався відповідати перед ПАТ АБ «Південний» за виконання всіх зобов`язань ТОВ «УКРТРАНССИГОНАЛ» за вказаним кредитним договором.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 13.10.2020 року у справі № 947/2972/20, що набрало законної сили 13.11.2020 року, за позовом ПАТ АБ «Південний» до ОСОБА_1 , як до поручителя за зобов`язаннями ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ» за кредитним договором, з фізичної особи ОСОБА_1 було стягнуто на користь банку заборгованість за договором № BL2019-00311 від 30 січня 2019 року станом на 20 січня 2020 року у розмірі 2 414 952,96 гривень, а також судовий збір у розмірі 36 224,29 гривень.

Також судом встановлено, що 29.01.2019 року між громадянином ОСОБА_1 та ТОВ «УКРТРАССИГНАЛ» було укладено договір купівлі-продажу № 29-01/19.

Згідно умов якого товариство продало ОСОБА_1 обладнання, а саме лінію виробничу для емалювання енергоефективних тепломодернізаційних панелей шляхом пневматичного розпилення шлікерної склоемалі (Кабина нанесення мокрой емалі DSK-4,0 TR/TR-0 3 шт., VBN-конвейер Single S180-90-2шт.) (інвентарний номер 04165); конвеєрну електропіч СЕО А-5.80.10/8,6-И1 (А-5,35.10/9,5-И) (інвентарний номер 128); сушильну електропіч (інвентарний номер 04167); кабіну підготовки поверхні виробів (інвентарний номер 04168); систему порошкового напилення емалі з системою вентиляції (інвентарний номер 84).

Дослідженням змісту договору судом встановлено, що у відповідності до положення, частині 1 статті 697 Цивільного кодексу України, Сторони вказаного договору купівлі-продажу домовились, що право власності на обладнання, що є предметом цього договору, зберігається за продавцем, ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ» до здійснення його оплати покупцем, ФО ОСОБА_1 у відповідності до вимог, що передбачені пп. 6 та 7 цього Договору та виникає у покупця, ФО ОСОБА_1 з моменту настання будь-якої з подій, визначеної п.7 цього Договору, а саме: фактичної оплати покупцем ціни продажу на розрахунковий рахунок продавця, або будь-яке виконання покупцем обов`язків Поручителя за договором Поруки, що буде укладений у майбутньому, за яким покупець сплатить, та/або з покупця буде стягнуто в судовому (підтвердженням чого є рішення суду, яке набрало законної сили щодо стягнення певної грошової суми з покупця як з поручителя) та/або іншому примусовому передбаченому діючим законодавством порядку будь-яку грошову суму в якості заборгованості продавця за кредитним договором перед банком.

А згідно пунктів 6 та 7 вказаного договору купівлі-продажу сторони визначили та дійшли згоди, що покупець в рахунок оплати за вказаним договором купівлі-продажу обладнання укладає у майбутньому з Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Південний» ід.код 20953647 (надалі Банк) договір поруки, за умовами якого покупець приймає на себе зобов`язання відповідати перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором, який продавець укладатиме з банком у майбутньому щодо відкриття продавцю відновлювальної кредитної лінії на суму 5 000 000,00 п`ять мільйонів гривень.

Сторони погодились, що виконанням покупцем обов`язку щодо оплати вартості обладнання, що зазначено в п.1 цього Договору є будь-яке виконання покупцем обов`язків Поручителя за договором Поруки, що буде укладений у майбутньому, за яким покупець сплатить, та/або з покупця буде стягнуто в судовому (підтвердженням чого є рішення суду, яке набрало законної сили щодо стягнення певної грошової суми з покупця як з поручителя) та/або іншому примусовому передбаченому діючим законодавством порядку будь-яку грошову суму в якості заборгованості продавця за кредитним договором перед банком.

28 січня 2022 року ТОВ «УКРТРАССИГНАЛ» за відповідним актом приймання передачі обладнання та актом про зарахування зустрічних однорідних вимог згідно договору купівлі-продажу обладнання від 29.01.2019 року № 29-01/19 та договором поруки № 1/BL2019-00311 від 30.01.2019 року ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ» передало громадянину ОСОБА_1 у власність вказане майно, а саме наступне обладнання: лінію виробничу для емалювання енергоефективних тепломодернізаційних панелей шляхом пневматичного розпилення шлікерної склоемалі (Кабина нанесення мокрой емалі DSK-4,0 TR/TR-0 3 шт., VBN-конвейер Single S180-90-2шт.) (інвентарний номер 04165); конвеєрну електропіч СЕО А-5.80.10/8,6-И1 (А-5,35.10/9,5-И) (інвентарний номер 128); сушильну електропіч (інвентарний номер 04167); кабіну підготовки поверхні виробів (інвентарний номер 04168); систему порошкового напилення емалі з системою вентиляції (інвентарний номер 84).

Згідно з частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 ЦК України. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 ЦК України (частина 1 статті 693 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з частиною 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до частини 1 статті 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 вказано, що попередня оплата - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані.

Системне тлумачення частини 1 статті 693 ЦК, частини 1 статті 655, частини 1 статті 664, частини 1 статті 697 ЦК України свідчить, що термін "передача товару" охоплює як передачу у власність, так і передачу у користування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (Постанова ВС у складі Об`єднаної Палати КЦС від 23.01.2019 року у справі № 355/385/17).

Отже судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що починаючи з 28.01.2022 року ФО ОСОБА_1 став власником вказаного обладнання, яке в свою чергу є предметом договору застави від 30.01.2019 року, що укладений між боржником ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ» та ПАТ АБ «Південний», що підтверджено в тому числі актом приймання передачі вказаного обладнання від 28.01.2022 року та актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.01.2022 року згідно договору купівлі-продажу обладнання від 29.01.2019 року № 29-01/19 та договором поруки № 1/BL2019-00311 від 30.01.2019 року

У відповідності до вимог статті 1 КУзПБ забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

В той же час права забезпеченого кредитора гарантовані Законом про банкрутство, оскільки майно, яке є предметом застави не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Відтак з урахуванням того, що боржник ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ» не є власником відповідного майна обладнання, що є предметом забезпечення вимог банку та в теперішній час поручителей, що виконали зобов`язання перед банком за боржника, вимоги поручителей, зокрема ТОВ «Емаль Завод» до боржника ТОВ «УКРТРАНССИГНАЛ», що забезпечені порукою, які виконали зобов`язання за боржника не є вимогами забезпечених кредиторів у розумінні статті 1 КУзПБ, з огляду на те, що такі вимоги не забезпечені майном боржника.

За вказаних обставин та встановлених фактів на підставі наявних в справі доказів суд погоджується з викладеними ліквідатором боржника арбітражним керуючим Камінською А.А. запереченнями щодо віднесення таких вимог до вимог конкурсних кредиторів, які у відповідності до вимог статті 45 КУзПБ зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

При цьому заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; інформацію про заінтересованість кредитора стосовно боржника; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником.

Отже, підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

У постанові від 26.07.2023 у справі № 910/12257/13 Верховний Суд звернув увагу, що питання правонаступництва у справі про банкрутство врегульовано статтею 43 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якої у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Порядок розгляду заяви та вирішення судом про процесуальне правонаступництво визначений Господарським процесуальним кодексом України. Суд зауважив, що поряд з цим, існує відмінність між регулюванням правонаступництва у справі про банкрутство, передбаченого нормами Кодексу України з процедур банкрутства, і процесуальним правонаступництвом у позовному провадженні, передбаченим Господарським процесуальним кодексом України.

У постанові від 03.10.2023 у справі № 908/2609/17 Верховний Суд зазначив, що правонаступником кредитора, до якого перейшли усі права та обов`язки, вважається особа з моменту прийняття ухвали судом про здійснення заміни кредитора на його правонаступника.

Ураховуючи наведені висновки щодо порядку заміни кредитора правонаступником у справі про банкрутство, вбачається, що така заміна здійснюється на підставі спеціальної норми, а саме: ст. 43 КУзПБ, а не ст. 52 ГПК України.

Тобто процесуальний закон, у такому випадку, передбачає певну стадійність, яка полягає у тому, що заміна кредитора правонаступником має передувати набуття його попередником (первісним кредитором) статусу учасника у справі про банкрутство, а саме - конкурсного кредитора, що формалізується відповідним судовим рішенням господарського суду (ухвалою).

Матеріали справи свідчать про те, що ПАТ АБ «Південний» з відповідною письмовою заявою у справі про банкрутство ТОВ «УКРТРАССИГНАЛ» з вимогами до вказаного боржника не звертався та його вимоги як конкурсного кредитора судом не розглядались та будь-яке судове рішення у за результатами розгляду таких вимог у справі про банкрутство ТОВ «УКРТРАССИГНАЛ» у відповідності до вимог ч.6 ст. 45 КУзПБ не ухвалювалось. Також таки вимоги не були не були внесені як конкурсні розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Отже в такому випадку у суду в тому числі відсутні будь-які правові підстави щодо задоволенні заяви ТОВ «Емаль Завод» щодо заміни кредитора у справі № 922/2038/22 про банкрутство як в тому числі і конкурсного кредитора.

При цьому суд зазначає, що заявник ТО «Емаль Завод» не позбавлений права на звернення до суду з вимогами до боржника в порядку, передбаченому статтею 45 КУзПБ, шляхом подання відповідної письмової заяви, яка повинна відповідати вимогам, що визначені частиною 3 статті 45 КУзПБ.

Відтак, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява ТОВ «Емаль Завод» про заміну сторони кредитора, у справі про банкрутство його правонаступником задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 43, 45, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 73, 74, 86, 52, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМАЛЬ-ЗАВОД" вх. № 6080 від 10.03.2025 про заміну кредитора у справі № 922/2038/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссигнал".

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення - 31.03.2025 та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.04.2025 року.

Суддя Прохоров С.А.