ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

01.04.2025м. ДніпроСправа № 904/2204/24 (904/1521/25)

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача ОСОБА_2 (с.Олександрівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська обл., 5166, РНОКПП НОМЕР_2 )

третя особа Головний Сервісний центр МВС (04071, м.Київ, вул.Лук`янівська, буд.62, )

про визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1241/2021/2521850 від 08.04.2021 та повернення майна банкруту в межах провадження у справі про банкрутство № 904/2204/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капітал-Дніпро" (49000, місто Дніпро, вулиця Глинки, будинок 7; ідентифікаційний код 35740385)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" (51451, Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Кочережки, вулиця Шевченко, будинок 85, ідентифікаційний код 37513475)

про визнання банкрутом

Суддя Примак С.А.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 до господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" від ліквідатора ТОВ "Агріколь-Самара" в справі про банкрутство № 904/2204/24 ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_2 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1241/2021/2521850 від 08.04.2021 та повернення майна банкруту.

Разом із вказаною позовною заявою до господарського суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що преметом позову є визнання недійсним Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1241/2021/2521850 від 08.04.2021 та повернення майна банкруту.

Ліквідатор обґрунтовує позовні вимоги існуванням обставин фраудаторності вищезазначеного правочину, при укладанні означеного Договору Відповідач порушував статті 3 та 13 ЦК України, а саме діяв недобросовісно.

Предметом зазначеного Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1241/2021/2521850 є легковий автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018р.в., vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 .

На дату відчуження даного автомобіля ТОВ «Агріколь-Самара» мало значну кредиторську заборгованість. Тобто первісний власник Банкрут, маючи значну кредиторську заборгованість та усвідомлюючи неможливість її погашення здійснив відчуження свого майна пов`язаній з ним особі з метою унеможливити звернення стягнення кредиторами.

Позивач зазначає, що існують підстави вважати, що, у разі невжиття заходів забезпечення позову, предмет Договору купівлі- продажу транспортного засобу № 1241/2021/2521850 від 08.04.2021 може бути вчергове відчужений від його теперішнього володільця (Відповідача) третім особам з метою унеможливлення звернення стягнення на це майно.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Позивач у цій справі має намір захистити свої права (права боржника у справі про банкрутство ТОВ "Агріколь-Самара") шляхом накладення арешту на легковий автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018р.в., vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 .

У разі реалізації відповідачем майна, це призведе до порушення прав цих третіх осіб, оскільки майбутні правочини з відчуження будуть похідними від того, що має ознаки фраудаторності і будуть визнані недійсними, а також призведе до істотного ускладнення виконання рішення суду, ефективного захисту і поновлення порушених прав та інтересів кредиторів з огляду на необхідність здійснення додаткових процесуальних засобів захисту.

Згідно із п.п. 1, 2 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Отже, наявні підстави для задоволення заяви та вжиття заходів до забезпечення позову. Вжиття наведених заходів забезпечення позову у вказаний спосіб спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення поданого позову.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" Родь Андрія Олександровича про вжиття заходів забезпечення позову, а саме накласти арешт на легковий автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018р.в., vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 .

Частинами 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

В частині 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд, врахувавши викладені обставини та характер правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що забезпеченням даного позову відповідачам не буде спричинено жодних збитків.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заяву позивача про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись статтями 42, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріколь-Самара" Родь Андрія Олександровича про вжиття заходів забезпечення позову від 31.03.2025.

Накласти арешт на легковий автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, 2018р.в., vin НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 .

Стягувачем за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржником за даною ухвалою є: ОСОБА_2 (с.Олександрівка, Магдалинівський район, Дніпропетровська обл., 5166, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 01.04.2025 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в строк до 02.04.2028.

Ухвала з урахуванням пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа. В силу статті 129-1 Конституції України та статті 144 Господарського процесуального кодексу України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.А. Примак