ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3317/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка,29)

Секретар судового засідання (за дорученням головуючого судді): Романенко Д.С.;

Від Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ-Марченко О.М.;

Від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях Басюк Т.В.;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт Глиняна Г.В.;

Від Державної казначейської служби України - не з`явився;

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Українська енергетична біржа - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 (повний текст складено та підписано 01.10.2024)

по справі №916/3317/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт

до відповідачів:

- Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях;

- Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ;

за участю у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

- Державної казначейської служби України;

- Товариства з обмеженою відповідальністю Українська енергетична біржа;

про визнання недійсним результату електронного аукціону, визнання недійсним договору оренди та стягнення 19 878 669,40 грн,

(суддя першої інстанції: Д`яченко Т.Г., дата та місце ухвалення рішення: 30.09.2024 року, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т Шевченка,29),

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Тальберт звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ, у якій просило суд визнати недійсним результат електронного аукціону №LLЕ001-UA-244 про передачу в оренду через електронний аукціон такого майна: складський майданчик з будівлями та спорудами, площею 44165 кв. м, за адресою: Одеська обл., м.Чорноморськ, вул. Центральна, 8Б, що пропонується для передачі в оренду в період воєнного стану та один рік після його припинення та скасування, і оформлений протоколом про результати електронного аукціону, що затверджений наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 28.11.2022 №318; визнати недійсним Договір оренди № 07 від 19.12.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Тальберт, Державним підприємством Морський торговельний порт Чорноморськ та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях; стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт суму в розмірі 19878669,40 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.09.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт задоволено повністю. Визнано недійсним результат електронного аукціону № LLЕ001-UA-244 про передачу в оренду через електронний аукціон такого майна: складський майданчик з будівлями та спорудами, площею 44165 кв. м, за адресою: Одеська обл., м.Чорноморськ, вул. Центральна, 8Б, що пропонується для передачі в оренду в період воєнного стану та один рік після його припинення та скасування, оформлений протоколом про результати електронного аукціону, що затверджений наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях від 28.11.2022 №318; визнано недійсним Договір оренди № 07 від 19.12.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Тальберт, Державним підприємством Морський торговельний порт Чорноморськ та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях; стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт 19878669 грн. 40 коп. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 153116 грн. 02 коп.; витрати, понесені у зв`язку із залученням спеціалістів, експертів для складання звіту спеціалістів геологів №43753619-ГЛ-2212/2022-ЦІВ-00.01 у розмірі 750000 грн. 00 коп. та витрати за проведення експертного дослідження у справі у розмірі 25809 грн. 84 коп. Стягнуто з Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт судові витрати: по сплаті судового збору у розмірі 150432 грн. 02 коп., витрати, понесені у зв`язку із залученням спеціалістів, експертів для складання звіту спеціалістів геологів №43753619-ГЛ-2212/2022-ЦІВ-00.01 у розмірі 750000грн. 00 коп. та витрати за проведення експертного дослідження у справі у розмірі 25809 грн. 84 коп.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області, призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт на 23.09.2024 о 09-30 год. з повідомленням учасників справи.

23.09.2024 судом було оголошено перерву у розгляді клопотання по суті до 30.09.2024 о 09-30.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт задоволено частково; стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт (65098, м.Одеса, вул. Привозна, буд. 1; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 38320 (тридцять вісім тисяч триста двадцять) грн. 00 коп; стягнуто з Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Правці, буд. 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт (65098, м. Одеса, вул. Привозна, буд. 1; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19160 (дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп; в іншій частині заяви відмовлено.

Суд, з огляду на умови договору про надання правової допомоги, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Разом із тим, судом було враховано клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, а отже аналізуючи заявлені позивачем послуги з надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що співмірною буде сума у розмірі 57480,00 грн., що становить 30% від гонорару, визначеного договором.

Суд у своєму додатковому рішенні зазначив, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, з огляду на що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в господарському суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів, а також з огляду на заперечення останніх, підлягає зменшенню та відшкодуванню, а саме: з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях у розмірі 38320,00 грн. та з Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ у розмірі 19160,00 грн., яка, на думку суду, може вважатись розумною, співмірною та справедливою.

Не погодившись із додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 у справі №916/3317/23, Державне підприємство Морський торговельний порт Чорноморськ звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який заявлено ТОВ Тальберт до стягнення з ДП МТП Чорноморськ, до 0,00 грн. (нуль гривень).

Апелянт вважає оскаржуване додаткове рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки останнє прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи; при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; з порушенням норм процесуального права (ст. 7, 86 ГПК України), неправильного застосування норм матеріального права та без врахування висновків щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладених у постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 236 ГПК України).

В обґрунтування своєї позиції, апелянт зазначає, що в оскаржуваному додатковому рішенні судом зазначено: «Отже, у даному випадку, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу та судом з`ясовано, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката.». Проте апелянт вважає, що зазначаючи про такі висновки, суд першої інстанції не наводить в оскаржуваному додатковому рішенні, на підставі яких доказів він дійшов висновку, що послуги адвоката прийняті товариством.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 191 600 грн представником позивача надано: 1) копію укладеного з адвокатом Глиняною Г.В. (далі - адвокат) договору про надання правової допомоги від 22.11.2022 з додатковими угодами № 1 від 01.01.2024 та № 2 від 11.09.2024; 2) розрахунок та сума гонорару, що є додатком -1 до додаткової угоди № 2 від 11.09.2024; 3) рахунок № 11.09/01 від 11.09.2024.

В свою чергу, апелянт зазначає, що витрати на правову допомогу, а саме факт (приймання/отримання) адвокатських послуг та факт їх оплати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На переконання заявника, у даному випадку суд першої інстанції під час ухвалення додаткового рішення не врахував, що ТОВ Тальберт не надано до суду доказів про отримання/прийняття ними адвокатських послуг та оплату наданих адвокатом послуг, а саме, копії актів приймання-передачі наданих послуг та розрахункових документів, платіжних інструкцій, квитанцій, тощо.

Крім іншого, апелянт також вважає, що стягнення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не обґрунтовують обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату. Тобто не є розумно обґрунтованим і, відповідно, такі витрати не можуть бути відшкодовані тільки лише через те, що вони дійсно понесені заявником (справедлива сатисфакція).

Крім того, у контексті оскарження додаткового рішення апелянт звертає увагу на непослідовність висновків суду першої інстанції щодо розподілу між відповідачами по справі всіх судових витрат (судовий збір, експертиза та висновки експертів), які стягнуто з відповідачів як основним рішенням Господарського суду Одеської області від 11.09.2024 по даній справі, так і додатковим рішенням.

Так апелянт звертає увагу суду, що оскільки ДП МТП Чорноморськ є лише співвідповідачем по одній позовній вимозі визнання недійсним договору оренди, то з ДП МТП Чорноморськ можливо стягнути лише половину від 1/3 задоволеного судом до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що виходячи з розрахунку суду, наведеного в додатковому рішенні, становить 4790,00 грн.

З огляду на вищевикладені обставини, апелянт просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23 та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який заявлено ТОВ Тальберт до стягнення з ДП МТП Чорноморськ, до 0,00 грн. (нуль гривень).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23.

07.11.2024 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2024 розгляд апеляційної скарги Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23 призначено на 20.01.2024 о 12-30 год.

Разом з тим, 20.01.2025 судове засідання з розгляду справи №916/3317/23 не відбулось, у зв`язку з оголошенням у місті Одесі повітряної тривоги, про що помічником судді складено відповідну довідку.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 відкладено розгляд апеляційної скарги Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23 до 03.02.2025 о 15-00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23 відбудеться 27.02.2025 о 14-30 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23 відбудеться 20.03.2025 о 15-00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.03.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 26.03.2025 о 14-45 год.

26.03.2025 у судове засідання з`явився представник позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, представник відповідача-1, який підтримав апеляційну скаргу заявника та представник відповідача-2, який підтримав доводи та вимоги викладені ним письмово в апеляційній скарзі. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлені належним чином.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ, Державної казначейської служби України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2024 по справі №916/3317/23 задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2024 по справі №916/3317/23 скасовано; відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, а також Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ в повному обсязі.

Тобто, за наслідком розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, відтак, саме на нього покладаються судові витрати, зокрема, й на професійну правничу допомогу.

Частини 1 та 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо він не вирішив питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В силу вимог ч. 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Із аналізу змісту ст. 244 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акту, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2021 у справі №911/132/14.

Додаткове рішення це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (близькі за змістом постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 923/631/15, від 23.01.2020 у справі №910/20089/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку матеріали справи свідчать, що за результатом апеляційного розгляду ухвалене судом першої інстанції рішення було скасоване.

Відтак, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23 у цій справі також підлягає скасуванню як невід`ємна частина оскаржуваного рішення, що нерозривно пов`язано з результатом вирішення спору по суті.

За таких обстави, судова колегія вважає недоцільним надавати оцінку доводам апеляційної скарги Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ з урахуванням скасованого рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а додаткове рішення скасуванню.

У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23 задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 по справі №916/3317/23 скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Тальберт про стягнення судових (витрат на професійну правничу допомогу).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.04.2025 року.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош