ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р. Справа№ 925/1021/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 18.03.2025,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 (повний текст ухвали складено 24.01.2025)

у справі №925/1021/19 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»

до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Смілянська міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Укртрансгаз»

про стягнення 16 087 619,90 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні

31.12.2024 Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Черкаської області з заявою про заміну у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 та у наказі Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 стягувача з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» та про визнання виконавчого документа (наказу Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19) таким, що не підлягає виконанню.

Господарським судом Черкаської області було відкрито окремі провадження для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження та про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Заява КП «Смілакомунтеплоенерго» в частині заміни сторони (стягувача) виконавчого провадження мотивована тим, що на час ухвалення рішення Господарським судом Черкаської області від 10.02.2020 у справі №925/1021/19 вимогами діючого на той час законодавства зі сплати компенсації вартості обсягів природного газу, відібраних споживачем, було встановлено обов`язок боржника - КП «Смілакомунтеплоенерго» сплатити, а право ПАТ «Черкасигаз» вимагати оплату компенсації вартості відібраних споживачем обсягів природного газу в листопаді 2018 року. Водночас, законодавством було встановлено обов`язок ПАТ «Черкасигаз» сплатити та право вимоги АТ «Укртрансгаз» від Оператора ГРМ оплати вартості обсягів природного газу, що відібрані споживачем у складі вартості послуг балансування. Таким чином у Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» зобов`язання по сплаті коштів за листопад 2018 року виникло на підставі акту відшкодування послуг балансування, цивільного законодавства та одностороннього правочину.

Заявник звертає увагу суду, що саме Акціонерне товариство «Укртрансгаз» до 31.12.2019 виконувало функції Оператора газотранспортної системи відповідно до ліцензії НКРЕКП серії АЕ №194511 від 28.02.2013.

Після набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.02.2020 у даній справі, з метою забезпеченням сталого функціонування ринку природного газу було прийнято Закон України від 14.07.2021 №1639-ІХ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», який набрав чинності 29.08.2021. Даним законом внесені зміни до Закону №1730-VIII, який, зокрема, доповнено статтею 8 цього Закону.

Заявник зазначає, що за приписами частини 2 статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-VIII встановлено особу нового кредитора і особу нового боржника у зобов`язанні із оплати (компенсації) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, відповідно до якого кредитором у вказаному зобов`язанні, починаючи з 1 жовтня 2021 року, стало Акціонерне товариство «Укртрансгаз», а боржником Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго». Оскільки з 01.10.2021 у заявника виникло зобов`язання по компенсації відібраних без номінацій обсягів природного газу на користь третьої особи (АТ «Укртрансгаз»), тому починаючи з 01.10.2021 зобов`язання з компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу перед кредитором (АТ «Черкасигаз») припинилося з підстав, передбачених законом (стаття 8 Закону №1730) та відповідно до положень частини 1 статті 598, 607 Цивільного кодексу України, у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (ні Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго», ні Акціонерне товариство «Черкасигаз», ні Акціонерне товариство «Укртрансгаз»). Враховуючи викладене, заявник і звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі №925/1021/19 відмовлено Комунальному підприємству «Смілакомунтеплоенерго» у задоволенні заяви від 31.12.2024 про заміну у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 та у наказі стягувача Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (, м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 142) на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1).

Приймаючи вказану ухвалу, суд, враховуючи позиції сторін щодо підстав, з якими відповідач пов`язує необхідність заміни кредитора, дійшов висновку, що між сторонами існує спір з приводу припинення чи неприпинення зобов`язання КП «Смілакомунтеплоенерго» перед АТ «Черкасигаз» за рішенням суду у даній справі та чи переходять права кредитора за цим зобов`язанням до АТ «Укртрансгаз» на підставі змін до законодавства у сфері розрахунків за енергоносії, які відбулися після прийняття рішення у справі.

Суд зазначив, що пряму норму закону про зміну кредитора у зобов`язаннях сторін спору суду заявником не вказано, жодного беззаперечного доказу правонаступництва АТ «Укртрансгаз» за позивачем АТ «Черкасигаз» в справу не подано. Необхідність суду робити висновки на підставі змін до законодавства (яке відбулося після прийняття рішення у справі) щодо чинності зобов`язання між сторонами спору при явних запереченнях позивача, як кредитора, проти припинення щодо нього зобов`язання та заміни кредитора, вказує на існування спору про право між сторонами. Такі питання можуть вирішуватися лише у позовному провадженні, а не за спрощеною процедурою статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначене, за висновками суду, виключає можливість задоволення заяви відповідача КП «Смілакомунтеплоенерго» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з АТ «Черкасигаз» на АТ «Укртрансгаз» за правилами статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятою ухвалою, 29.01.2025 через підсистему «Електронний суд» Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким замінити у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 та у наказі Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 стягувача з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» про стягнення 16 087 619,90 грн основного боргу та 241 314,30 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Узагальнені доводи апеляційної скарги КП «Смілакомунтеплоенерго» зводяться до такого:

- після ухвалення рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2020 у даній справі внаслідок доповнення статті 8 Закону України №1730 «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» частинами 2-4, Держава встановила імперативне нормативне регулювання правовідносин щодо врегулювання заборгованості теплопостачального підприємства за відібрані ним обсяги природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій, за відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів.

Таким чином, приписами частини 2 статті 8 Закону №1730 встановлено особу нового кредитора і особу нового боржника у зобов`язанні із оплатити (компенсації) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, відповідно до якого кредитором у вказаному зобов`язанні, починаючи з 1 жовтня 2021 року, стало Акціонерне товариство «Укртрансгаз», а боржником - Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго»;

- процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні, а в силу імперативних норм Закону №1730, починаючи з 01.10.2021, вказаним законом встановлено випадок заміни у зобов`язанні кредитора та боржника, а саме встановлено обов`язок КП «Смілакомунтеплоенерго» сплатити стягнуту за рішенням Господарського суду Черкаської області від 10 лютого 2020 у справі №925/1021/19 вартість відібраних ним без номінацій постачальника обсягів природного газу у листопаді 2018 року, новому кредитору - АТ «Укртрансгаз». Отже, починаючи з 01.10.2021 зобов`язання по компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу перед кредитором (АТ «Черкасигаз») припинилося з підстав, передбачених законом (стаття 8 Закону №1730) та відповідно до положень частини 1 статті 598, статті 607 Цивільного кодексу України у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (ні КП «Смілакомунтеплоенерго», ні АТ «Черкасигаз», ні АТ «Укртрансгаз»).

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи проти апеляційної скарги

28.02.2025 від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» (далі, АТ «Черкасигаз») через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві АТ «Черкасигаз» наголосило на тому, що в даній справі боржник (КП «Смілакомунтеплоенерго») просить здійснити заміну стягувача (АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»), на користь якого відбулося стягнення коштів за рішенням суду, поза волею самого стягувача на іншу особу - АТ «Укртрансгаз», отже вирішення даного питання впливатиме на дотримання принципу остаточності вказаного рішення суду та буде втручанням у право стягувача (АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз») на мирне володіння його майном (коштів, стягнутих з боржника на користь стягувача рішенням суду у даній справі та несплачених на даний час);

- стягувачем, державним виконавцем або АТ «Укртрансгаз» (зацікавленою особою, яку боржник вважає правонаступником АТ «Черкасигаз» у спірних правовідносинах) не ініціювалося в даній справі вирішення питання про заміну стягувача - АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», на користь якого відбулося стягнення коштів за судовим рішенням, поза волею самого стягувача на іншу особу - АТ «Укртрансгаз», що відповідало б положенням частини 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України, частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належності ініціатора вирішення даного питання;

- боржником не доведено самого факту вибуття кредитора (АТ «Черкасигаз») зі спірних матеріальних правовідносин та переходу його прав до АТ «Укртрансгаз» та, як наслідок, існування достатніх правових підстав для процесуального правонаступництва. Позивач наголошує, що строк оплати боржником стягувачу компенсації вартості обсягів несанкціонованого відбору боржником природного газу з ГРМ за листопад 2018 настав до 01.10.2021 на підставі положень пункту 4 глави 5 розділу VІ Кодексу ГРМ та умов Договору розподілу. Водночас, аналіз приписів Закону №1730 дає підстави для висновку, що необхідними та визначальними умовами для застосування положень статті 8 цього Закону є, зокрема, те, що строк оплати відібраного природного газу настав з 01.10.2021.

Представники Смілянської міської ради та Акціонерного товариства «Укртрансгаз» письмових відзивів на апеляційну скаргу суду не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2025 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі №925/1021/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А.

Судом установлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1021/19; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

10.02.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції та буди передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі №925/1021/19 залишено без руху; роз`яснено Комунальному підприємству «Смілакомунтеплоенерго», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

19.02.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено платіжну інструкцію №11913 від 14.02.2025 про сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 у справі №925/1021/19, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 18.03.2025.

У судовому засіданні 18.03.2025 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка учасників судового процесу

У судове засідання 18.03.2025 з`явилися представники Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» та Акціонерного товариства «Укртрансгаз».

Представник Смілянської міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення Смілянської міської ради про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, обмеженість строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника Смілянської міської ради за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Представники КП «Смілакомунтеплоенерго» та АТ «Укртрансгаз» у судовому засіданні підтримували доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, ухвалу суду від 23.01.2025 скасувати та прийняти нове рішення, яким замінити у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 та у наказі Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 стягувача з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» про стягнення 16 087 619,90 грн основного боргу та 241 314,30 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Представник АТ «Черкасигаз» заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду від 22.01.2024 у даній справі залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.02.2020 у справі №925/1021/19 позов задоволено повністю та присуджено до стягнення з Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» 16 087 619,90 грн основного боргу та 241 314,30 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що відповідачем не було спростовано належними та допустимими доказами, що в листопаді 2018 року стосовно спірного обсягу газу жодним постачальником газу не було підтверджено обсягів природного газу для потреб відповідача; споживання 1 075.384 тис. куб.м. газу не було врегульовано відповідачем із жодним постачальником, тому цей обсяг газу був віднесений оператором ГТС (АТ «Укртрансгаз») на неврегульовані обсяги небалансу ПАТ «Черкасигаз».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» залишено без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2020 у справі №925/1021/19 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 10.02.2020 видано наказ від 21.07.2020 про стягнення з КП «Смілакомунтеплоенерго» на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» 16 087 619,90 грн основного боргу та 241 314,30 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Стягувачем за даним наказом є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», а боржником - Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго».

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання боржником наказу Господарського суду Черкаської області №925/1021/19 від 21.07.2020.

31.12.2024 КП «Смілакомунтеплоенерго» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Черкаської області з заявою про, зокрема, заміну у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 та у наказі Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 стягувача з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на Акціонерне товариство «Укртрансгаз».

Як на підставу поданої заяви боржник послався на те, що чинне на час ухвалення рішення у справі законодавство встановлювало обов`язок боржника - КП «Смілакомунтеплоенерго» сплатити та право АТ «Черкасигаз» вимагати оплату компенсації вартості відібраних споживачем обсягів природного газу в листопаді 2018 року. Також законодавством було встановлено і обов`язок АТ «Черкасигаз» сплатити та право АТ «Укртрансгаз» вимагати від Оператора ГРМ оплати вартості обсягів природного газу, що відібрані споживачем, в складі вартості послуг балансування. Пунктом 8 глави 3 Розділу ХІІ Кодексу ГТС було встановлено, що у разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи. Водночас, положеннями Кодексу газорозподільних систем у правовідносинах із компенсації Оператору ГРМ за відібрані обсяги природного газу було встановлено особу кредитора - АТ «Черкасигаз» та особу боржника - КП «Смілакомунтеплоенерго».

При прийнятті рішення суд керувався положеннями Закону України від 03.11.2016 «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-VIII (далі, Закон №1730).

Відповідач вказує, що вже після набрання законної сили рішенням Господарського суду Черкаської області від 10 лютого 2020 року у даній справі, з метою забезпечення сталого функціонування ринку природного газу було прийнято Закон України від 14.07.2021 №1639-ІХ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі, Закон №1639), який набрав чинності 29.08.2021. Вказаним законом внесені зміни до Закону №1730, яким, зокрема, доповнено статтю 8 цього Закону.

Відповідач вважає, що за змістом зміненої норми статті 8 Закону №1730 держава встановила імперативне нормативне регулювання правовідносин щодо врегулювання заборгованості теплопостачального підприємства за відібрані ним обсяги природного газу із газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій, за відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів. Відповідач вважає, що приписами частини 2 статті 8 Закону №1730 встановлено особу нового кредитора і особу нового боржника у зобов`язанні із оплати (компенсації) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, відповідно до якого кредитором у вказаному зобов`язанні, починаючи з 1 жовтня 2021 року стало Акціонерне товариство «Укртрансгаз», а боржником - Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго». З огляду на це відповідач вважає наявними підстави для заміни кредитора з АТ «Черкасигаз» на АТ «Укртрансгаз» у виконавчому провадженні у даній справі та за правилами процесуального правонаступництва, що врегульовано статтями 52, 334 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач (стягувач), натомість, заперечив проти існування підстав для заміни кредитора у відносинах сторін спору, вказуючи на те, що відповідач має намір поза волею АТ «Черкасигаз» як кредитора замінити його на іншу особу - АТ «Укртрансгаз» із посиланням на положення частини 2 статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» №1730 у редакції змін, внесених Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» згідно Закону №1639, та в редакції змін, внесених Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479.

Позивач вважає, що аналіз приписів Закону №1730 дає підстави для висновку, що необхідними та визначальними умовами для застосування положень статті 8 цього Закону є: 1) учасниками процедури врегулювання заборгованості мають бути - підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно; 2) заборгованість складається з вартості об`ємів природного газу, відбір якого відбувався без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів; 3) період заборгованості - відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015 -31.12.2019; 4) строк оплати настав з 01.10.2021.

Зазначене, на думку АТ «Черкасигаз», узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 04.05.2023 у справі №914/1940/22, а також Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.02.2024 у справі №905/2044/19 (правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 03.04.2024 у справі №922/2737/23 за позовом АТ «Укртрансгаз» до ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» про стягнення 237 641 561,82 грн).

На думку позивача, оскільки строк оплати боржником стягувачу компенсації вартості обсягів несанкціонованого відбору боржником природного газу з ГРМ за листопад 2018 настав до 01.10.2021 на підставі положень пункту 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ та умов Договору розподілу, то до відносин сторін зміни до положень статті 8 Закону №1730 застосовані бути не можуть.

Позивач наголошує, що зобов`язання між КП «Смілакомунтеплоенерго» та АТ «Черкасигаз», що виникло на підставі пункту 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ і Договору розподілу щодо сплати частини компенсації вартості обсягів несанкціонованого відбору боржником природного газу з ГРМ за листопад 2018 року, стягнутої рішенням суду по даній справі, до цього часу не припинене.

Місцевий господарський суд оскаржуваною ухвалою від 23.01.2025 відмовив у задоволенні заяви КП «Смілакомунтеплоенерго» про заміну кредитора з АТ «Черкасигаз» на АТ «Укртрансгаз» у виконавчому провадженні у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови, оцінка аргументів учасників справи

Згідно частини 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, враховуючи таке.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Частиною другою, п`ятою статті 15 цього Закону встановлено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.02.2020 у справі №925/1021/19 присуджено до стягнення з Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» 16 087 619,90 грн основного боргу та 241 314,30 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

У своєму рішенні суд вказав, що підставою для стягнення з боржника на користь стягувача частини компенсації вартості обсягів несанкціонованого відбору боржником природного газу з газорозподільної мережі (ГРМ) за листопад 2018 року є положення пункту 4 глави 5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем (були чинними на момент виникнення спірних правовідносин) і умови договору розподілу природного газу від 01.02.2018.

30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» №1730-VIII (далі - Закон №1730), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до статті 1 Закону №1730 заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є, зокрема кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором ГТС та особою, що виконувала функції оператора ГТС до 31.12.2019 включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення (стаття 2 Закону №1730).

Законом України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (набрав чинності 29.08.2021) №1639-ІХ внесено зміни до Закону №1730, зокрема, доповнено статтю 8 частиною 2.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №1730 зі змінами підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 01.12.2015 до 31.12.2019 здійснювали відбір природного газу з ГТС без поданих номінацій, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами компенсувати особі, що здійснювала функції оператора ГТС до 31.12.2019 включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами КМУ на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Судом установлено, що позивач є Оператором ГРМ, який здійснював діяльність з розподілу природного газу на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП), ліцензії, й згідно з чинними на час розгляду справи положеннями пункту 4 глави 5 розділу VІ Кодексу ГРМ відповідач зобов`язаний був компенсувати позивачу вартість спожитого відповідачем природного газу, який віднесений на небаланс позивача Оператором ГТС - АТ «Укртрансгаз».

Заявник обґрунтував свою заяву про заміну стягувача у наказі та у виконавчому провадженні наведеними вище положеннями Закону оскільки, на його думку, є підстави для заміни позивача на нового кредитора у зобов`язанні із оплати (компенсації) вартості відібраного газу, відповідно до якого кредитором у вказаному зобов`язанні, починаючи з 1 жовтня 2021 року стало Акціонерне товариство «Укртрансгаз». Крім того, заявник вважає, що положення Закону №1730 можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки учасниками процедури врегулювання заборгованості є підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно; заборгованість складається з вартості об`ємів природного газу, відбір якого відбувався без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів; період заборгованості - відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015 - 31.12.2019.

Оцінивши наведені доводи скаржника, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі №916/16/17 зазначено про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

У зв 'язку з цим процесуальна заміна сторони у справі можлива на підставі факту вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора (правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 16.10.2018 у справі №923/151/17 та від 05.03.2019 у справі №904/147/18).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Отже, правонаступництвом є перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Як уже зазначалося, в якості підстави для здійснення правонаступництва боржник у заяві про заміну стягувача його правонаступником посилається на Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (Закон №1730) за змінами, а саме частину 2 статті 8 останнього, яка на його думку є імперативною нормою.

З огляду на це відповідач вважає наявними підстави для заміни кредитора з АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» на АТ «Укртрансгаз» у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 та у наказі Господарського суду Черкаської області від 21.07.2020 у справі №925/1021/19 за правилами процесуального правонаступництва, що врегульовано статтями 52, 334 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що виходячи зі змісту статті 334 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником чинним Господарським процесуальним кодексом України передбачено спрощений порядок - на підставі надання зацікавленими особами суду беззаперечних доказів такого правонаступництва.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви КП «Смілакомунтеплоенерго», оскільки Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730, не визначає та не врегульовує питання правонаступництва кредиторів чи боржників, збігу кредиторів та боржників в одній особі, а лише врегульовує питання погашення заборгованості теплопостачальних підприємств за спожитий природній газ без номінацій перед газопостачальними компаніями.

Ураховуючи позиції учасників справи щодо підстав, з якими відповідач пов`язує необхідність заміни кредитора, суд доходить висновку, що між сторонами існує спір з приводу припинення чи неприпинення зобов`язання КП «Смілакомунтеплоенерго» перед АТ «Черкасигаз» за рішенням суду у даній справі та чи переходять права кредитора за цим зобов`язанням до АТ «Укртрансгаз» на підставі змін до законодавства у сфері розрахунків за енергоносії, які відбулися після прийняття рішення у справі.

Отже, беззаперечних доказів правонаступництва АТ «Укртрансгаз» за позивачем АТ «Черкасигаз» скаржником суду не надано.

Необхідність суду робити висновки на підставі змін до законодавства (яке відбулося після прийняття рішення у справі) щодо чинності зобов`язання між сторонами спору при явних запереченнях позивача, як кредитора, проти припинення щодо нього зобов`язання та заміни кредитора, вказує на існування спору про право між сторонами.

Такі питання, у свою чергу, можуть вирішуватися лише у позовному провадженні, а не за спрощеною процедурою, встановленою статтею 334 Господарського процесуального кодексу України.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» та Акціонерне товариство «Укртрансгаз» є різними юридичними особами, кожна з яких має свої права та самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Акціонерне товариство «Укртрансгаз» не є правонаступником Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у цій справі у розумінні статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України і перехід прав та обов`язків Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» за наказом від 21.07.2020 у даній справі про стягнення з Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» 16 087 619,90 грн основного боргу та 241 314,30 грн на відшкодування сплаченого судового збору не підтверджується жодними доказами.

Зазначене виключає можливість задоволення заяви відповідача КП «Смілакомунтеплоенерго» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з АТ «Черкасигаз» на АТ «Укртрансгаз» за правилами статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на встановлені обставини, відмова суду першої інстанції у задоволенні заяви КП «Смілакомунтеплоенерго» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) - АТ «Черкасигаз» на його правонаступника - АТ «Укртрансгаз» у справі №925/1021/19 є обґрунтованою.

Також колегією суддів установлено, що місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі допущено помилку а саме: невірно зазначено найменування позивача - Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (), замість правильного Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» ().

Враховуючи, що вказана помилка є технічною та не впливає на правильність оскаржуваної ухвали, вона підлягає виправленню апеляційним судом шляхом зазначення вірного найменування позивача.

Покладені в основу апеляційної скарги доводи КП «Смілакомунтеплоенерго» щодо наявності підстав для задоволення його заяви про заміну сторони виконавчого провадження, повністю дублюють його позицію, викладену в його заявах та поясненнях, поданих до суду першої інстанції, відповідно зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, з огляду на що, та враховуючи що апеляційний суд погодився з висновками місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження в силу викладеного вище, доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених судом під час розгляду справи обставин.

З огляду на встановлені обставини, суд не вбачає порушень норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 23.01.2025 про відмову у заміні сторони (стягувача) виконавчого провадження необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судовий збір за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається скаржника.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 у справі №925/1021/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2025 у справі №925/1021/19 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго».

Матеріали справи №925/1021/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень, викладених у статтях 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 03.04.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова