ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 року м.Дніпро Справа № 904/6804/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Чирцов А.А.

представники сторін:

від відповідача: Яструб О.П., представник Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1";

від відповідача: Бахурцев І.О., керівник "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1";

позивач: ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року у справі №904/6804/23 (суддя Ніколенко М.О.)

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", м. Дніпро

про визнання недійсним рішення загальних зборів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" про визнання недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", оформленого протоколом від 16.07.2023 року.

ОСОБА_1 наполягає на тому, що він є власником гаража, розташованого в Обслуговуючому кооперативі "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", що підтверджується відомостями гаражного кооперативу "Світлофор-1" та паспортом на гараж № НОМЕР_1 , а також вказує, що відповідно до протоколу від 30.10.2022 року він обраний головою Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1".

Позивач зазначає, що 16 липня 2023 року відбулись збори уповноважених представників Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1". Прийняті за результатами таких зборів рішення були оформлені протоколом від 16.07.2023 року, зареєстрованим в реєстрі приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С. за №355, 356.

Позивач вказує, що не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його недійсним, оскільки воно ухвалене з порушенням норм чинного законодавства та положень статуту Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1".

Заявник звертає увагу, що відповідно до двох протоколів різниться порядок щодо регламенту та осіб, а саме - ОСОБА_2 значиться як голова ревізійної комісії, а ОСОБА_1 як Голова правління. В той час як в протоколі, який посвідчений приватним нотаріусом, зазначено про звільнення ОСОБА_2 з посади Голови правління з 25 липня 2023 року.

При цьому, в протоколі загальних зборів від 16 липня 2023 року не зазначено, яка кількість осіб була присутня.

За таких обставин позивач наполягає на тому, що рішення, оформлені протоколом загальних зборів від 16.07.2023 року, прийняті за відсутності кворуму.

Також позивач звертає увагу, що не був повідомлений про зазначені загальні збори і їх порядок денний, на яких прийнято рішення, оформлене протоколом загальних зборів членів кооперативу "Світлофор-1" від 16 липня 2023 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року у цій справі позов задоволено; визнано недійсним рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", оформлене протоколом від 16.07.2023 року; стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з обставин відсутності кворуму для проведення спірних загальних зборів уповноважених, а також відсутності доказів повідомлення позивача про призначення таких зборів.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року у справі №904/6804/23.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 ніколи не був головою Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", ОСОБА_1 ніколи не мав і не має права вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, підписувати договори.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_1 достовірно знав про те, що 16.07.2023 року відбудуться загальні збори, оскільки розміщувались відповідні оголошення на дошці об`яв на території кооперативу, а також знав про порядок денний цих зборів членів кооперативу, про який повідомлено шляхом розміщення інформації на дошці повідомлень та у групу в додатку "Viber", на підтвердження чого до матеріалів справи долучені розміщені повідомлення та роздруківку з групи.

Скаржник вважає, що судом залишено поза увагою, що наявний в матеріалах справи Статут кооперативу є чинним та підлягає застосуванню при вирішенні даного спору. Так, розділом 4 Статуту визначені органи управління кооперативу та порядок їх обрання. Пунктом 4.1. Статуту органами управління кооперативу є: А) Загальні збори членів кооперативу (Збори уповноважених представників) Конференція; Б) Правління кооперативу; В) Ревізійна комісія. Найвищим органом управління кооперативу є Загальні збори членів кооперативу (Збори уповноважених представників) Конференція.

Також скаржник вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що відповідно до пункту "в" пункту 4.2.1. Статуту до основної і виняткової компетенції Загальних зборів (Зборів уповноважених представників) Конференції, відноситься обрання голови, Правління кооперативу, Ревізійної комісії.

При цьому, відповідно до вимог пункту 4.2.4. Статуту, збори вважаються дійсними при наявності уповноважених представників у відношенні не менше як 1:10 - від загальної кількості членів кооперативу, тоді як 16.07.2023 року були присутні 24 уповноважених представника, що підтверджується Списком осіб, які були присутні із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові та підписів.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

Згідно відзиву на апеляційну скаргу позивач просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В обґрунтування відзиву зазначає, що суд розглядав обидві позиції сторін, в судовому рішенні викладені детально позиції учасників судової справи та надана їм правова оцінка.

По тексту відзиву позивач цитує оскаржуване рішення та зазначає, що фактично апеляційна скарга не містить доводів та доказів, за якими апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням.

Третя особа-2 згідно відзиву на апеляційну скаргу просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що апелянт не концентрується на детальному виконанні процесуальних дій - не надав детального спростування позовних вимог при наданні відзиву на позов у суді першої інстанції, при цьому, в апеляції діє керуючись процесуальними нормами першої інстанції.

На думку третьої особи-2, відповідна поведінка є грубим порушенням процесуальних обов`язків, визначених ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Парусніков Ю.Б., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2024 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.11.2024 року на 11:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2024 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.03.2025 року о 11:30 год. у зв`язку з проходженням суддею Парусніковим Ю.Б. підготовки у Національній школі суддів у період 25-27 листопада 2024 року.

У судовому засіданні 10.03.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

ОСОБА_1 є членом Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", що не заперечується жодним учасником судового розгляду.

16.07.2023 року відбулись збори уповноважених представників Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1". Прийняті за результатами таких зборів рішення були оформлені протоколом від 16.07.2023 року.

Слід звернути увагу на те, що в матеріалах справи наявні:

- протокол загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" від 16.07.2023 року (том 1 а.с. 18 - 19), виконаний рукописним текстом та підписаний секретарем зборів Масон Г. та секретарем зборів Піддубним Д.;

- протокол загальних зборів уповноважених представників Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" від 16.07.2023 року (том 1, а.с. 41 - 42), надрукований на нотаріальному бланку та зареєстрований в реєстрі приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С. за № 355, 356.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положеннями ст. 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку двом наявним в матеріалах справи копіям протоколу від 16.07.2023 року, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним екземпляром протоколу, яким були затверджені рішення, прийняті на загальних зборах уповноважених представників Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" від 16.07.2023 року, є екземпляр, що міститься в матеріалах справи в томі першому на аркушах справи 41 - 42, та який зареєстрований в реєстрі приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кулінічем А.С. за № 355, 356.

Саме протокол від 16.07.2023 року (том 1, а.с. 41 - 42) досліджувався судом під час встановлення обставин цієї справи.

Екземпляр протоколу від 16.07.2023 року (том 1, а.с. 18 - 19) слід вважати чернеткою протоколу.

Так, вказаними зборами уповноважених представників було прийнято рішення, зокрема, з питання № 2 порядку денного:

1) обрано Правління Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" у складі 5 осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

2) обрано ревізійну комісію у складі 3 осіб: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

З питання № 3 порядку денного загальними зборами було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади голови Правління з 25.07.2023 року. Обрано головою Правління ОСОБА_3 з 26.07.2023 року.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначені Законом України "Про кооперацію".

Кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів (ст.1 Закону України "Про кооперацію" (тут і далі по тексту - в редакції, чинній станом на дату прийняття спірного рішення загальних зборів).

Відповідно до визначення термінів, що містяться у ст. 2 Закону України "Про кооперацію", кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно зі статтею 6 цього Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Права учасників (членів) кооперативу та його статутних органів, визначені законом, не можуть бути звужені (обмежені) установчими документами кооперативу, рішеннями його статутних органів чи правочинами між кооперативом та його учасниками (членами). Положення установчих документів кооперативу, рішення його статутних органів чи правочини між кооперативом та його учасниками (членами), які звужують (обмежують) права учасників (членів) кооперативу, визначені законом, є нікчемними.

Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про кооперацію" членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 є членом Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1".

За змістом ч.1 ст. 12 Закону України "Про кооперацію" одним з основних прав члена кооперативу є, зокрема участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління.

Отже, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Згідно з ч. 8 ст. 15 Закону України "Про кооперацію", у разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.

Так, пунктом 4.1 статуту Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" (надалі - Статут) передбачено, що органами управління кооперативу є: а) Загальні збори членів кооперативу (Збори уповноважених представників) Конференція; б) Правління кооперативу; в) Ревізійна комісія.

Найвищим органом управління кооперативу є Загальні збори членів кооперативу (Збори уповноважених представників) Конференція.

Відповідно до пункту "в" пункту 4.2.1. Статуту, до основної і виняткової компетенції Загальних зборів (Зборів уповноважених представників) Конференції, відноситься обрання голови, Правління кооперативу, Ревізійної комісії.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; - позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів при скликанні та проведенні загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Однак, не всі порушення законодавства, допущені при скликанні та проведенні загальних зборів юридичної особи, можуть бути підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Самостійними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах; відсутність протоколу загальних зборів, підписаного головою і секретарем зборів.

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Подібні висновки Верховного Суду є сталими та містяться у постановах від 02.04.2019 року у справі № 927/546/18, від 18.09.2019 року у справі № 902/671/18, від 28.01.2021 року у справі № 910/15906/19, від 07.09.2021 року у справі № 916/2506/20, від 05.07.2022 року у справі № 911/2269/20, від 25.05.2023 року у справі № 916/636/22, від 04.05.2023 року у справі № 911/3656/20 та інших.

Також рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої ст.61 Закону України "Про господарські товариства", ст.35 Закону України "Про акціонерні товариства", ст.15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Пунктом 4.2.3 Статуту передбачено, що письмове повідомлення про скликання загальних зборів доводиться членам кооперативу шляхом вивіски об`яви не менше ніж за 30 днів до пропонованої дати проведення загальних зборів (конференції) з вказівкою місця, дати та часу проведення з додатком про порядок денний.

Обраний особою, що скликає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення, повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направленням такого повідомлення. У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 916/2584/18, від 06.02.2020 року у справі № 906/307/19).

Оскільки, матеріалами справи не підтверджується, що позивач був належним чином повідомлений про час, місце проведення зборів, у зв`язку з чим не брав участь у зборах 16.07.2023 року (протилежне відповідач не підтвердив), колегія суддів дійшла висновку про порушення права позивача на участь у загальних зборах кооперативу та управління юридичною особою.

При цьому, колегія суддів наголошує, що проведення зборів уповноважених представників не припиняє зобов`язання кооперативу повідомити про проведення таких зборів членів кооперативу, зокрема тих, які представників не мають. Оскільки такі члени кооперативу не можуть бути позбавлені права участі у загальних зборах кооперативу та управління юридичною особою внаслідок лише не обрання представника.

Аналогічна правова позиція щодо необхідності дотримання юридичною особою вимог ч. 5 ст. 15 Закону України "Про кооперацію" під час скликання зборів уповноважених представників викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2020 року у справі № 922/756/19.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника з приводу обставин належного повідомлення позивача щодо призначення проведення зборів уповноважених представників шляхом розміщення інформації на дошці повідомлень кооперативу, оскільки таке повідомлення не є належним доказом на підтвердження повідомлення позивача щодо призначення проведення зборів уповноважених представників.

Так, доказом належного повідомлення учасника кооперативу про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників є, зокрема, поштовий чек та опис вкладення у цінний лист про направлення учаснику відповідного повідомлення, а також підпис учасника кооперативу на такому повідомленні, що засвідчує факт особистого отримання копії відповідного повідомлення.

Доводи скаржника щодо наявності кворуму (достатньої кількості голосів) при прийняті рішень загальних зборів Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" від 16.07.2023 року не приймаються судом до уваги, оскільки не спростовують обставин наявності порушень щодо повідомлення ОСОБА_1 , як учасника кооперативу, про скликання загальних зборів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що учасники Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" уповноважували перелічених у списку 24 осіб на представництво своїх інтересів на загальних зборах.

Також з матеріалів справи неможливо встановити загальну кількість уповноважених представників Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1", якщо такі призначались, кількість учасників кооперативу, інтереси яких вони уповноважені представляти.

Як вірно виснує суд першої інстанції, наведене свідчить про відсутність кворуму для проведення спірних загальних зборів уповноважених. Відсутність кворуму або неможливість встановлення наявності кворуму є безумовною підставою для визнання таких рішень недійсними.

За таких обставин, враховуючи недотримання відповідачем вимог чинного законодавства щодо порядку делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених, проведення 16.07.2023 року зборів уповноважених представників Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Світлофор-1" є незаконним та таким, що порушує вимоги Закону України "Про кооперацію" та Статуту товариства.

За встановлених вище обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, відповідно, відсутні підстави для її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2024 року у справі №904/6804/23залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 03.04.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков