ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" квітня 2025 р. Справа№ 910/16929/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 02.04.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» про відвід головуючого судді Тищенко О.В.

за апеляційними скаргами Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 (повний текст рішення складено 11.07.2024)

у справі № 910/16929/21 (суддя Маринченко Я.В.)

за первісним позовом Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт»

треті особи:1) Фонд державного майна України

2) Кабінет Міністрів України

3) Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області

про визнання недійсним інвестиційного договору,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт»

до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця»

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

У проваджені колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гончаров С.А, Тарасенко К.В. перебуває справа №910/16929/21 за апеляційними скаргами Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» та Фонду державного майна України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2025 по справі оголошено перерву до 02.04.2025.

У судовому засіданні, призначеному на 02.04.2025, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» Мартинюк Олександр Олександрович заявив усну заяву про відвід головуючому судді Тищенко О.В. від розгляду справи №910/16929/21.

Заява мотивована тим, що на думку заявника, існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності головуючому судді, оскільки відповідач подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи для підготовки позиції по справі, однак для представника головуючим суддею не було забезпечено таку можливість.

В судове засідання, призначене на 02.04.2025, з?явилися представники позивача, відповідача, третіх осіб-1,2. Представник третьої особи-3 (Головне управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області) в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Частиною 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене та те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» про відвід головуючому судді Тищенко О.В. була усно заявлена в судовому засіданні (02.04.2025), у відповідності до ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України заява про відвід не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заяву про відвід головуючому судді Тищенко О.В., заслухавши думку представника відповідача, який підтримав заяву про відвід, заслухавши думку представника позивача, який поклав вирішення заяви на розсуд суду, заслухавши думку представника третьої особи-1, який заперечив щодо задоволення заяви та думку представника третьої особи-2, який заперечив щодо задоволення заяви та думку представника, колегія суддів визнає заявлений відвід необґрунтованим з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі «Де Куббер проти Бельгії», Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі «Сасілор-Лормін проти Франції», заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні у справі «Білуха проти України» (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Заявляючи головуючому судді Тищенко О.В., Товариство з обмеженою відповідальністю «Датоліт» зазначив, що головуючим суддею не було забезпечено можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Справа перебуває в провадженні Північного апеляційного господарського суду тривалий час, при цьому останній раз в судовому засіданні 26.03.2025 було оголошено перерву на 02.04.2025, що свідчить про достатність часу в учасників процесу для реалізації свого процесуального права, зокрема для ознайомлення з матеріалами справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи було подано представником Товариством з обмеженою відповідальністю «Датоліт» у день призначеного судового засідання та зареєстроване 02.04.2025 об 11-19.

Отже, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Датоліт» доводи, не можуть визнаватись об`єктивно обґрунтованими та не є підставою для відводу головуючому судді від розгляду справи, а тому заява про відвід колегія судів вважає необґрунтованою, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування, не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді від розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу колегії головуючому судді Північного апеляційного господарського суду Тищенко О.В., а враховуючи презумпцію особистої безсторонності суду, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Екотеплорозвиток» про відвід колегії суддів від розгляду справи №910/16929/21, є необґрунтованою, безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 35, 36, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Датоліт» Мартинюка Олександра Олександровича про відвід головуючому судді Північного апеляційного господарського суду Тищенко О.В. у справі №910/16929/21 - визнати необґрунтованою та відмовити у її задоволенні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров