ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2025 Справа № 917/153/25

Суддя Киричук О.А. при секретарі судового засідання Тертичній О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (адреса 03150, м.Київ, вул.Казимира Малевича,31, )

до Приватного підприємства "КОМПАНІЯ "НАДЕЖДА" (адреса 39400, Полтавська область, Машівський район, смт.Машівка, вул.Незалежності,130, )

про стягнення 104679.07 грн.

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства "КОМПАНІЯ "НАДЕЖДА" про стягнення 104679.07 грн. заборгованості (страхового відшкодування).

Ухвалою від 23.01.25 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 917/153/25, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11.02.2025 відповідач надав суду відзив, за мотивами якого просить у позові відмовити повністю.

13.02.25 від позивача надійшли відповідь на відзив.

24.03.2025 відповідач надав суду заперечення на відповідь на відзив.

Інші заяви чи клопотання від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи те, що подані сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, розглянути та вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що в свою чергу, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 917/153/25.

Судом враховано, що за ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі Страховик) та Приватним акціонерним товариством «САВ 92» (далі Страхувальник) було укладено електронний Договір добровільного страхування наземного транспорту № DNH0UA-214P0KV від 25.05.2021 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно умов договору страхування страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода (ДТП) пошкодження чи знищення застрахованого ТЗ внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, а саме події, що сталася в процесі руху ТЗ, в результаті якої заподіяні збитки ТЗ (п. 7.1 Договору страхування). Розмір завданих збитків визначається після огляду ТЗ та на підставі експертної оцінки розміру збитку (кошторису вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу) з урахуванням документів, наданих Страхувальником (Лізингоодержувачем) або Вигодонабувачем, а також документів і відомостей, зібраних Страховиком, самостійно, а саме: - переліком знищених, пошкоджених або таких, що зникли, вузлів, агрегатів, деталей, приладдя та оздоблення ТЗ або самого ТЗ; - агрегатів, деталей, приладдя та оздоблення ТЗ або самого ТЗ (п.14.1 Договору страхування).

При визначені розміру збитків враховуються страхова сума для ТЗ у випадку його знищення чи незаконного заволодіння (п.14.3.1 Договору).

У разі страхування транспортного засобу на повну вартість та у випадку його конструктивного знищення (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 80% страхової суми), Страховик виплачує Страхувальнику (Лізингоодержувачу) страхове відшкодування в розмірі 70% страхової суми, з урахуванням попередніх виплат за Договором та безумовної франшизи. Дія Договору страхування в такому випадку закінчується і Страхувальник (Лізингоодержувач) розпоряджається ТЗ за власним розсудом (п.14.10 Договору страхування).

Відповідно до додатку №1 до договору №DNH0UA-214P0KV від 25.05.2021 року страхова сума по автомобілю RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 становить 371 712,80 грн.

Розмір безумовної франшизи складає за ризиком "Незаконне заволодіння ТЗ" або конструктивне знищення ТЗ - 7.0 % від страхової суми, по решті ризиків - 1.0 %.

28.01.2022 р. по а/д Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), за участю автомобіля RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля MAN TGX д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі ТЗ) отримали механічні ушкодження).

Згідно з Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2022року, особою винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 2220852 від 25.04.2022р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ (RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 ) складає 353 319,18 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту 353 319,18 грн. від страхової суми ТЗ 371 712,80 грн. у відсотковому еквіваленті склала 95,05%, тобто, вартість відновлювального ремонту розрахована відповідно до умов цього договору, перевищила 80% страхової суми, тому було визнано повну загибель ТЗ.

Згідно умов Договору, на підставі заяви страхувальника (вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на користь страхувальника (вигодонабувача) у розмірі 234 179,07грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування відбувався наступним чином:

371 712,80 грн. 111 513,84 грн. 26 019,89 = 234 179,07 грн., де

371 712,80 грн. страхова сума;

111 513,84 грн. залишок від страхової суми в розмірі 30%;

26 019,89грн. розмір безумовної франшизи 7% від страхової суми.

Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом № 2220852-1 від 09.05.2022 року та платіжним дорученням № 13499 від 09.05.2022 р.

Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «УТСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 005421853 (надалі Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза 500,00 грн.

Згідно інформації вказаній в постанові Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2022року по справі №243/1363/22, особою винною у скоєнні ДТП є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 працюючий водієм ПП`НАДЕЖДА».

Згідно інформації в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №141360 від 28.01.2022р. гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є водієм ПП «КОМПАНІЯ» НАДЕЖДА».

Згідно інформації вказаної в відповіді НПУ, щодо обставин ДТП, власником Т/З. MAN TGX д.н.з. НОМЕР_2 є ПП «КОМПАНІЯ» НАДЕЖДА».

Згідно довідки-підтвердження надходження коштів №104/2025/вих від 08.01.2025р. ПрАТ «УТСК» сплатило страхове відшкодування по вищевказаній події на користь позивача в межах ліміту відповідальності по полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 5421853 в сумі 129 500,00грн.

Позивач вказує, що після виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до Відповідача на відшкодування завданої шкоди у розмірі 104 679,07грн., оскільки:

- сума понесених збитків (з урахуванням ліміту відповідальності за шкоду майну та розміру франшизи по Полісу АР005421853, який становить 129 500,00 грн.) в повному обсязі не була сплачена ПрАТ «УТСК»

- з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом та фактично завданих збитків, а саме: 104 679,07 грн. = (234 179,07 фактичний розмір шкоди 129 500,00 сума страхового відшкодування виплачена ПрАТ «УТСК») підлягає стягненню з Відповідача

За вказаного, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь 104 679,07 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказав на таке:

- невідомо, яку саме суму Позивачем було перераховано на рахунок потерпілої сторони (власника автомобіля RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_3 )?

- невідомо звідки взялася саме така сума 104 679,07 грн, яку необхідно стягнути з ПП «Компанія «Надежда»?

- позивач під час проведення огляду пошкоджень автомобіля, а саме транспортного засобу RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_3 не залучав представника ПП «Компанія «Надежда» для проведення спільного огляду, чим було порушено право ПП «Компанія «Надежда», адже під час огляду авто, ПП «Компанія «Надежда» мала право залучити незалежного експерта зі свого боку, який розуміє тонкощі і нюанси проведення огляду пошкодженого автомобіля та об`єктивно провести огляд пошкодженого автомобіля та визначити суму страхового відшкодування.

- позивач в тексті позовної заяви робить посилання на визначення вартості страхового відшкодування пославшись на ремонту калькуляцію, яка не являється експертизою, і робити посилання на неї не є правильним, тому визначення вартості страхового відшкодування являється сумнівним. Більше того в тексті позовної заяви відсутні докази проведених витрат на відновлення транспортного засобу.

У відповіді на відзив та запереченнях сторони навели додаткові доводи в обгрунтування вимог та заперечень.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно статті 16 Закону України Про страхування договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України Про страхування, страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України Про страхування визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховим або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 25 Закону України Про страхування).

Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Нормами статті 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, перебуває із цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, навіть за наявності вини такої особи. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча й виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа може бути притягнена до відповідальності лише самим роботодавцем в регресному порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі Страховик) та Приватним акціонерним товариством «САВ 92» (далі Страхувальник) було укладено електронний Договір добровільного страхування наземного транспорту № DNH0UA-214P0KV від 25.05.2021 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до додатку №1 до договору №DNH0UA-214P0KV від 25.05.2021 року страхова сума по автомобілю RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 становить 371 712,80 грн. Розмір безумовної франшизи складає за ризиком "Незаконне заволодіння ТЗ" або конструктивне знищення ТЗ - 7.0 % від страхової суми, по решті ризиків - 1.0 %.

Суд встановив, що 28.01.2022 р. по а/д Київ-Харків-Довжанський сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), за участю автомобіля RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля MAN TGX д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі ТЗ) отримали механічні ушкодження). Згідно з Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2022року, особою винною у скоєнні ДТП, є ОСОБА_1 , якого було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд враховує, що згідно умов договору добровільного страхування наземного транспорту № DNH0UA-214P0KV від 25.05.2021 року страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода (ДТП) пошкодження чи знищення застрахованого ТЗ внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, а саме події, що сталася в процесі руху ТЗ, в результаті якої заподіяні збитки ТЗ (п. 7.1 Договору страхування). Розмір завданих збитків визначається після огляду ТЗ та на підставі експертної оцінки розміру збитку (кошторису вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу) з урахуванням документів, наданих Страхувальником (Лізингоодержувачем) або Вигодонабувачем, а також документів і відомостей, зібраних Страховиком, самостійно, а саме: - переліком знищених, пошкоджених або таких, що зникли, вузлів, агрегатів, деталей, приладдя та оздоблення ТЗ або самого ТЗ; - агрегатів, деталей, приладдя та оздоблення ТЗ або самого ТЗ (п.14.1 Договору страхування).

При визначені розміру збитків враховуються страхова сума для ТЗ у випадку його знищення чи незаконного заволодіння (п.14.3.1 Договору).

У разі страхування транспортного засобу на повну вартість та у випадку його конструктивного знищення (коли вартість відновлювального ремонту перевищує 80% страхової суми), Страховик виплачує Страхувальнику (Лізингоодержувачу) страхове відшкодування в розмірі 70% страхової суми, з урахуванням попередніх виплат за Договором та безумовної франшизи. Дія Договору страхування в такому випадку закінчується і Страхувальник (Лізингоодержувач) розпоряджається ТЗ за власним розсудом (п.14.10 Договору страхування).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 2220852 від 25.04.2022р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ (RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 ) складає 353 319,18 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту 353 319,18 грн. від страхової суми ТЗ 371 712,80 грн. у відсотковому еквіваленті склала 95,05%, тобто, вартість відновлювального ремонту розрахована відповідно до умов цього договору, перевищила 80% страхової суми, тому було визнано повну загибель ТЗ.

Згідно умов Договору, на підставі заяви страхувальника (вигодонабувача) на виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено перерахування грошових коштів на користь страхувальника (вигодонабувача) у розмірі 234 179,07грн.

Розрахунок суми страхового відшкодування відбувався наступним чином:

371 712,80 грн. 111 513,84 грн. 26 019,89 = 234 179,07 грн., де

371 712,80 грн. страхова сума;

111 513,84 грн. залишок від страхової суми в розмірі 30%;

26 019,89грн. розмір безумовної франшизи 7% від страхової суми.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивач в тексті позовної заяви робить посилання на визначення вартості страхового відшкодування пославшись на ремонту калькуляцію, яка не являється експертизою. За вказаного, на думку відповідача, робити посилання на ремонту калькуляцію не є правильним, тому визначення вартості страхового відшкодування являється сумнівним.

Досліджуючи надану позивачем ремонтну калькуляцію № 2220852 від 25.04.2022р. для підтвердження вартості відновлювального ремонту транспортного засобу (RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 ), суд встановив, що калькуляцію здійснено та встановлено вартість ремонту автомобіля за допомогою комп`ютерної програми «Audatex».

Відповідно до п. 8.5.9. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства Юстиції України та Фонду Державного Майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, якою передбачено порядок визначення витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, кількість та вартість необхідних для ремонту матеріалів визначаються за інформацією довідкової літератури та комп`ютерних програм, розроблених за даними виробника КТЗ або за даними виробника лакофарбових (основних) і допоміжних матеріалів (додаток 8).

Згідно з п. 8.5.10. Методики дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, теж беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ.

Відповідно до п. 59 додатку 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів до переліку рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням для складання кошторису відновлювального ремонту включена комп`ютерна програма «Audatex».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність твердження відповідача на сумнівність визначення вартості страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції, так як зазначено вище визначення розміру збитків на підставі ремонтної калькуляції, складеної за допомогою комп`ютерної програми «Audatex», не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп`ютерна програма «Audatex» рекомендована пунктом 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

З огляду на наведений позивачем розрахунок, з обгрунтуванням кожної його складової, наявності реального підтвердження вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив суму здійсненого ним страхового відшкодування у розмірі 234 179,07 грн.

На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

З огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого ТЗ RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У Постанові Верховного суду України від 13 березня 2018 року із справи № 910/9396/17 Верховним судом України було встановлено, що спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", покладено на страховика (винної особи) у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За змістом статті 993 ЦК Україниу системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу тастаттею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, (в даному випадкудо позивача) переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (відповідача), у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, де встановлено, що одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язана.

Верховний Суд в аналогічних справах дійшов висновку, що відшкодування різниці між розміром завданої шкоди та виплатою страхового відшкодування страховиком винуватця ДТП, має відшкодовувати саме особа, з вини якої сталася ДТП (постанова від 04.03.2020 справа № 331/6395/18, постанова від 11.03.2020 справа №754/5129/15).

Таким чином, до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування потерпілому, перейшло від останнього право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Суд враховує, що:

- згідно інформації вказаної в відповіді НПУ, щодо обставин ДТП, власником Т/З. MAN TGX д.н.з. НОМЕР_2 є ПП «КОМПАНІЯ» НАДЕЖДА».

- згідно інформації вказаної в схемі місця ДТП, власником Т/З. MAN TGX д.н.з. НОМЕР_2 є ПП «КОМПАНІЯ» НАДЕЖДА».

- згідно інформації в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №141360 від 28.01.2022р. гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є водієм ПП «КОМПАНІЯ» НАДЕЖДА».

- згідно інформації вказаній в постанові Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 лютого 2022року по справі №243/1363/22, особою винною у скоєнні ДТП є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 працюючий водієм ПП`НАДЕЖДА».

- відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «УТСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 005421853 (надалі Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза 500,00 грн.

- згідно довідки-підтвердження надходження коштів №104/2025/вих від 08.01.2025р. ПрАТ «УТСК» сплатило страхове відшкодування по вищевказаній події на користь позивача в межах ліміту відповідальності по полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 5421853 в сумі 129 500,00грн.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який станом на день вчинення ДТП перебував у трудових відносинах із ПП «КОМПАНІЯ» НАДЕЖДА», автомобіля RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з пошкодженням транспортного засобу.

При цьому, як зазначено судом вище, ПРАТ «УТСК» сплатило на користь позивача частину страхового відшкодування у розмірі 129 500,00грн., відповідно відповідач зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та сплаченим ПРАТ «УТСК» страховим відшкодуванням, яке становить 104 679,07 грн (234 179,07 фактичний розмір шкоди 129 500,00 сума страхового відшкодування виплачена ПрАТ «УТСК»).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач докази на спростування обставин, наведених у позові, не надав.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення із відповідача страхового відшкодування в сумі 104 679,07 грн, відповідно вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «КОМПАНІЯ «НАДЕЖДА» (адреса 39400, Полтавська область, Машівський район, смт.Машівка, вул.Незалежності,130, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ВУСО» (адреса 03150, м.Київ, вул.Казимира Малевича,31, ) суму страхового відшкодування у розмірі 104 679,07 грн., витрати на оплату судового збору у розмірі 2 422,40грн.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.04.2025р.

Суддя Киричук О.А.