ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2025 року м. Дніпро Справа № 904/3307/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Чередко А.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2024р.

(суддя Крижний О.М.)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за прострочення доставки вантажу, в сумі 58 520,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з кінця травня і до початку липня 2024 року залізницею здійснювалося перевезення вантажу на адресу позивача. Однак, залізницею допущено прострочення доставки вантажу, за що позивач нарахував та заявив до стягнення відповідний штраф.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2024р. позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп" штраф за прострочення доставки вантажу, у розмірі 15748,00 грн. та судовий збір, у розмірі 1303,76 грн.. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, через систему "Електронний суд", Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2024р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції неправомірно застосував норму, встановлену п.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, яка на момент здійснення перевезення за спірними накладними не діяла та дійшов передчасного висновку щодо недотримання перевізником термінів доставки вантажу, оскільки п.1.1 Правил не може застосовуватись для обчислення строків доставки вантажу у зв`язку з його зупиненням на підставі Наказу Міністерства інфраструктури України від 29.07.2022р. № 571р. «Про деякі питання обчислення термінів доставки на залізничному транспорті України».

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційнку скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною.

Позивач зауважує, що рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ТОВ "АВ метал груп" задоволено не в повному обсязі, суму до стягнення зменшено судом (з 58 520,10 грн. до 15 748,00 грн.). При цьому, Позивач зазначає, що вказана сума і так є мінімальною, і не забезпечує покриття всіх збитків, завданих несумлінним виконанням АТ "Укрзалізниця" своїх обов`язків по Договору щодо перевезення вантажів.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Дармін М.О., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/3307/24.

Матеріали справи №904/3307/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.10.2024р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2024р. у справі № 904/3307/24 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2024р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату від 07.04.2025р., у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Дарміна М.О., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/3307/24, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чередко А.Є., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2025р., судовою колегією у визначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2024р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

З кінця травня і до початку липня 2024 року, Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" здійснювалося перевезення вантажу на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" за залізничними накладними: №№47927694, 47927751, 47954979, 47955067, 47955075, 47955091, 47955141, 47978655, 47978721, 47978747, 47979109, 45016599, 45016607, 45016623, 45016680, 45016698, 45016763, 45016771, 45016805, 45116555, 45116589, 45162344, 45162377, 45162385, 45179975, 4517985, 45179892, 45180049, 45193604, 45193646, 4519379, 4527414, 45291705, 45291754, 45298965, 45299179, 45315280, 45315355, 45315363, 45315397,45347259, 45347499, 45347572, 45347614, 45347630, 45347655, 45369204, 45432507, 45485430, 45504776,45504818, 45504958, 45513694, 45525268, 45525474, 45590759, 45610672, 45610821, 45610870, 45610904.

Відправлення вантажу відбувалося зі станції Кривий Ріг (467201) Придніпровської залізниці до станції Кривий Ріг - Головний (467004) Придніпровської залізниці по 59 накладеним, і одне перевезення - зі станції Запоріжжя Ліве (460005) Придніпровської залізниці до станції Кривий Ріг - Головний (467004) Придніпровської залізниці.

Позивач посилався на допущене Відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, у зв`язку з чим нарахував та просив суд стягнути з відповідача штраф, у загальному розмірі 58 520,10 грн., який в добровільному порядку не сплачено відповідачем, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

За наслідками розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Предметом позову в даній справі є матеріально-правова вимога Позивача, про стягнення з Відповідача штрафу за прострочення доставки вантажу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що в період з кінця травня і до початку липня 2024р. АТ «Українська залізниця» зі станції Кривий Ріг (467201) Придніпровської залізниці до станції Кривий Ріг - Головний (467004) Придніпровської залізниці по 59 накладеним, і одне перевезення - зі станції Запоріжжя Ліве (460005) Придніпровської залізниці до станції Кривий Ріг - Головний (467004) Придніпровської залізниці здійснювало вантажні перевезення залізничних вагонів - порожніх власних вагонів та завантажених, одержувачем яких був позивач ТОВ «АВ метал груп», що підтверджується залізничними накладними. Суд першої інстанції дійшов висновку, що доведений факт порушення відповідачем п. 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 865/5086. Перевіривши розрахунок за залізничними накладними, дати приймання вантажу (вагонів) до відправлення та дати прибуття вантажу (вагонів) на станцію призначення, місцевий господарський суд встановив, що позивачем неправомірно нараховано штраф, у загальному розмірі 27 024,10 грн., тому прийшов до висновку, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, що обґрунтованим розміром штрафу є 31 496,00 грн, що узгоджується з контррозрахунком штрафу, наданим відповідачем. Водночас, суд першої інстанції, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст.3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність), а також необхідність забезпечення балансу інтересів сторін дійшов висновку про наявність підстав для зменшення нарахованого позивачем штрафу на 50%., тобто до 15 748,00 грн.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що доводи скаржника фактично стосуються неврахування судом першої інстанції Наказу Міністерства інфраструктури України від 29.07.2022р. № 571 «Про деякі питання обчислення термінів доставки на залізничному транспорті України»,

Колегія суддів вважає такі доводи обгрунтованими, з огляду на наступне.

Так, пунктом 1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.07.2022р. № 571 "Про деякі питання обчислення термінів доставки на залізничному транспорті України", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.2022р. за № 927/38263, зупинено на період дії в Україні воєнного стану та протягом одного місяця після припинення чи скасування воєнного стану дію пункту 1.1 глави 1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 865/5086.

Згідно п. 4 Наказу Міністерства інфраструктури України від 29.07.2022 № 571, цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

В постанові КГС ВС від 20.04.2023 р. у справі 904/1754/22, Верховний Суд звертав увагу, що наказ Міністерства інфраструктури України від 29.07.2022 № 571 зупиняє дію положення, яким визначено терміни доставки.

Як вже зазначалось вище, правовідносини з доставки вантажу виникли між сторонами у цій справі, у період з кінця травня і до початку липня 2024р., тобто після прийняття вказаного наказу, а тому положення вказаного наказу розповсюджуються на правовідносини сторін у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково застосував положення п.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, яке на момент здійснення перевезення за спірними накладними не діяло та дійшов передчасного висновку щодо недотримання перевізником термінів доставки вантажу, оскільки п.1.1 Правил не може застосовуватись для обчислення строків доставки вантажу, у зв`язку з його зупиненням на підставі Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.07.2022р. № 571 «Про деякі питання обчислення термінів доставки на залізничному транспорті України».

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення скасувати, в позові відмовити.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення господарського суду зазначеним вимогам не відповідає.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено невірне застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню та ухваленню нове рішення про відмову у задоволені позову.

Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути скасоване, в позові відмовлено.

10. Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"- задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2024р. у справі №904/3307/24 - скасувати.

В позові - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Метал Груп" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" 3633,60 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, про що видати наказ.

Видачу відповного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя А.Є. Чередко