ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2025 р. Cправа № 902/1341/24

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Виноградського О. Є., за участю секретаря судового засідання Ганкіної А. Л., за участю представника позивача адвоката Овсяника С. А. (ордер серії АХ № 1240485 від 17.02.2025),

відповідач не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Господарського суду Вінницької області справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" (місцезнаходження: вул. Велика Кільцева, буд. 4Б, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський р-н, Київська обл., 08130; ідентифікаційний код юридичної особи: 45488700)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів нафтобаза" (місцезнаходження: вул. Польова, буд. 3, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800; ідентифікаційний код юридичної особи: 24898750)

про стягнення 1487886,71 грн,

УСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі та стислий виклад позицій сторін.

20.12.2024 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" № 1-18/12 від 18.12.2024 (вх. канц. суду № 1406/24) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів нафтобаза" 1274502,09 грн - основного боргу, 45583,61 грн - пені, 136281,43 грн - штрафу, 3 % річних - 5626,11 грн, інфляційні витрати - 25893,47 грн.

Підставою звернення з цим позовом до суду позивач визначив неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 2409-1 від 24.09.2024 (далі також - Договір), в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2024 справу розподілено судді Виноградському О. Є.

Ухвалою судді Господарського суду Вінницької області про залишення позовної заяви без руху від 24.12.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" № 1-18/12 від 18.12.2024 залишено без руху із зазначенням її недоліків, встановлено спосіб та строк їх усунення.

10.01.2025 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укроілсистем» про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Господарського суду Вінницької області від 14.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 902/1341/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.02.2025. Цим же судовим рішенням суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач отримав ухвалу судді Господарського суду Вінницької області про відкриття провадження у справі № 902/1341/24 від 14.01.2025 до електронного кабінету у системі ЄСІТС 14.01.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Протягом встановленого судом строку відповідач не скористався правом на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надавав.

16.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" звернулось до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20.01.2025 суд постановив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" про забезпечення позову задовольнити частково, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Немирів нафтобаза" в межах ціни позову в сумі 1487886,71 грн.

Судове засідання, 10.02.2025, не відбулось у зв`язку із призупиненням роботи Господарського суду Вінницької області внаслідок надходження до суду повідомлення про мінування адміністративної будівлі суду та подальшої евакуації працівників суду та учасників судових проваджень для проведення оперативно-слідчих дій для пошуку вибухонебезпечних пристроїв, що підтверджується Службовою запискою № 20/2025 від 10.02.2025, доданою до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.02.2025 підготовче засідання призначено на 10.03.2025.

За наслідками підготовчого засідання, 10.03.2025, яке відбулось за участю представника позивача адвоката Овсяника С. А. (в режимі відеоконференції), враховуючи, що завдання підготовчого провадження було виконано, судом закрито таку стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 07.04.2025, про що постановлено відповідну ухвалу.

На визначену судом дату, 07.04.2025, в судовому засіданні в режимі відеоконференції взяв участь представник позивача адвокат Овсяник С. А., відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у суді, явку повноважного представника до суду не забезпечив.

Слід зазначити, що відповідач був повідомлений про дату, час та місце слухання справи шляхом доставки ухвали від 10.03.2025 до електронного кабінету ТОВ "Немирів Нафтобаза" (11.03.2025 о 18:35), що підтверджується матеріалами справи.

Отже, відповідача завчасно, з дотримання процесуальних строків, визначених Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), повідомлено про розгляд справи.

Згідно із частиною першою статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності належно повідомленого відповідача.

За приписами частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині дев`ятій статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті 178 ГПК України.

В судовому засіданні, 07.04.2025, представник позивача адвокат Овсяник С. А. позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.

На оголошення вступної та резолютивної частини рішення представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим скорочене рішення долучено до матеріалів справи без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

24.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укроілсиситем" (надалі також - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза" (надалі також - Покупець) укладено Договір поставки № 2409-1 (далі також - Договір поставки), відповідно до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець передає пальне, нафтопродукти, масла (мастила) та автохімію (надалі - Товар) у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та повністю оплатити його ціну (вартість).

Товар поставляється на умовах цього Договору окремими партіями згідно із заявок Покупця, за умовами їх погодження Продавцем (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до пунктів 2.2-2.3 Договору Товар передається Покупцеві окремими партіями (частинами). Кожна окрема партія товару передається в рамках цього Договору лише після попереднього погодження Продавцем асортименту, номенклатури, кількості, якості, ціни (вартості), умов та строків (термінів) поставки. Передається передача кожної окремої партії товару здійснюється після надходження авансового платежу (передоплати) усієї вартості (ціни) партії товару на поточний рахунок Продавця, у визначені Договором строки (терміни), якщо інше не передбачено у додатках (додаткових угодах) до цього Договору.

Згідно з пунктом 2.4 Договору факт поставки (передачі у власність) кожної партії товару в рамках цього Договору може підтверджуватися або актами приймання-передачі, або підписаними уповноваженими представниками накладними (видаткові документи). Датою поставки (передачі у власність) партії товару вважається дата, що вказана у відповідному видаткову документі. Продавець не несе відповідальність за пошкодження чи втрату партії товару з моменту фактичної поставки (передачі) її Покупцеві або зазначеним ним третім особам.

Кожен видатковий документ на передану партію товару є документом, що засвідчує факт передачі у власність партії товару, а також підтверджує зокрема остаточно узгоджені сторонами назву, кількість, ціну (вартість) партії товару (пункт 2.6 Договору).

Згідно із пунктом 3.3 Договору сторони погодили, що Покупець зобов`язаний здійснювати оплату вартості кожної партії товару на умовах 100 % авансового платежу (попередньої оплати) не пізніше дня направлення йому рахунку Продавця, якщо інше не передбачено в самому рахунку Продавця. У разі відтермінування оплати за товар або коли поставки буде фактично здійснена без отримання попередньої оплати, відстрочка платежу в будь-якому разі не може перевищувати 5 робочих днів, якщо інше не буде встановлено відповідною додатковою угодою до цього Договору.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що Продавець у разі неналежного виконання та/або невиконання своїх грошових зобов`язань за цим Договором сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно перерахованої (простроченої) суми за кожен день прострочення виконання (тобто за кожен день неперерахування відповідної суми грошових коштів). У випадку непогашення заборгованості протягом більш як 10 (десяти) календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості Покупець додатково (крім пені) сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого (несвоєчасно оплаченого Товару).

Відповідно до пункту 5.5 Договору оплата штрафу та/або пені (неустойки) здійснюється на підставі відповідних рахунків (їх фотокопій) Продавця, надісланих Покупцю на його електронну пошту, вказану в цьому Договорі.

Сторони домовились про таку послідовність погашення (сплати) покупцем своїх грошових зобов`язань за цим Договором, при надходженні будь-яких оплат:

1) пеня;

2) штраф;

3) прострочена (несвоєчасно сплачена), та/або частково сплачена, та/або частково несплачена, та/або несплачена сума - в послідовному (хронологічному) порядку виникнення, починаючи з першої;

4) плата за переданий (поставлений) товар - в послідовному (хронологічному) порядку виникнення зобов`язань по оплаті, починаючи з першого (пункт 5.6 Договору).

У пункті 5.6 сторони погодили, що позовна давність за позовами про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється сторонами даного Договору тривалістю в три роки.

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31 грудня 2025 року включно (пункт 7.1 Договору).

На виконання умов Договору у вересні 2024 року позивач поставив відповідачу паливо дизельне Євро 5 (2710 19 43 00) загальною вартістю 5469748,80 грн, що підтверджується обопільно підписаними сторонами видатковими документами:

- товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) (далі також - ТТН) № 2809001 від 28.09.2024, видатковою накладною (далі також - ВН) № 1 від 28.09.2024, податковою накладною (далі також - ПН) № 1 від 28.09.2024, акцизною накладною форми "П" (далі також - АН) № 1 від 28.09.2024 - на суму 1299000,00 грн;

- ТТН № 1010001 від 10.10.2024, ВН №2 від 10.10.2024, ПН № 1 від 10.10.2024 та АН № 2 від 10.10.2024 - на суму 1413820,00 грн;

- ТТН № 1110001 від 11.10.2024, ВН № 5 від 11.10.2024, ПН № 2 від 11.10.2024 та АН № 3 від 11.10.2024 - на суму 1397222,00 грн;

- ТТН № 2310001 від 23.10.2024, ВН № 8 від 23.10.2024, ПН № 4 від 23.10.2024 та АН № 6 від 23.10.2024 - на суму 1359706,80 грн (а. с. 28-67).

Відповідно до Довідки, наданої АТ "Український банк реконструкції та розвитку" № 11/355-БТ від 16.12.2024 Товариству з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" за період з 24.09.2024 по 13.12.2024, в розрізі надходження коштів по контрагенту ТОВ "Немирів нафтобаза", відповідач сплатив на користь позивача 4203748,80 грн, а саме:

- 07.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 100000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 1 від 24.09.24…";

- 08.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 320000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 1 від 24.09.24…";

- 08.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 879000,00 грн, призначення платежу- "зг. рах. № 1 від 24.09.24…";

- 11.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 48820,00 грн, призначення платежу - "...зг. рах. № 2 від 9.10.24…";

- 14.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 123000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 2 від 9.10.24…";

- 15.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 152000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 2 від 9.10.24…";

- 15.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 100000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 2 від 9.10.24…";

- 16.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 990000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 2 від 9.10.24…";

- 18.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 433376,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 5 від 11.10.24…";

- 21.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 87000,00 грн, призначення платежу - "...зг. рах. № 5 від 9.10.24…";

- 22.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 395000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 5 від 9.10.24…";

- 22.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 115000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 5 від 9.10.24…";

- 23.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 215000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 5 від 11.10.24…";

- 23.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 103000,00 грн, призначення платежу- "...зг. рах. № 5 від 9.10.24…";

- 23.10.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 52000,00 грн, призначення платежу - "...зг. рах. № 5 від 11.10.24…";

- 18.11.2024 оплата за нафтопродукти у сумі 90553,00 грн, призначення платежу - "...зг. рах. № 11 від 23.10.24…" (а. с. 68-70).

Несплата відповідачем залишкової вартості поставлених нафтопродуктів слугувала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" із цим позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза".

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У відповідності до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Враховуючи укладений між сторонами Договір поставки № 2409-1 від 24.09.2024, за своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями глави 54 ЦК України.

Згідно із статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Як передбачено частиною першою статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (стаття 632 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У позовній заяві позивач вказав, що відповідачем порушено 5-денний строк оплати товару, який починає свій відлік з дати поставки нафтопродуктів.

Враховуючи положення пункту 3.3 Договору, яким передбачено альтернативний спосіб оплати (попередня оплата у розмірі 100 % не пізніше дня направлення Покупцю рахунку Продавця, відтермінування оплати або оплата після поставки протягом 5-ти робочих днів), відсутність в матеріалах справи додаткових угод до Договору, які б встановлювали інший порядок розрахунків між сторонами, а також викладені позивач обґрунтування позовних вимог, суд дійшов до висновку, що сторонами погоджено здійснення оплати за поставлений товар протягом 5-ти робочих днів від дати, вказаній у видатковому документі.

В силу частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями статей 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 наведено висновок, за змістом якого, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані сторонами докази, у тому числі зроблений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово висловлював позицію стосовно того, що з огляду на вимоги частини п`ятої статті 236, статей 86, 237 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що останнім поставлено товар за видатковими накладними № 1 від 28.09.2024, № 2 від 10.10.2024, № 5 від 11.10.2024 та № 8 від 23.10.2024 на загальну вартість 5469748,80 грн.

Суд враховує позицію, викладену у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати заборгованості, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

Будь-яких заперечень щодо наявності заборгованості за договором, доказів, що спростовують її розмір або доказів щодо повної оплати заборгованості відповідачем до суду не надано.

Довідкою АТ "Український банк реконструкції та розвитку" № 11/355-БТ від 16.12.2024 підтверджується те, що відповідач сплатив за Договором грошові кошти у сумі 4203748,80 грн.

З доданого до позовної заяви розрахунку ціни позову (а. с. 10) вбачається, що частково сплачені грошові кошти відповідачем були віднесені позивачем в рахунок погашення основного боргу за мінусом пені та штрафу (згідно з пунктом 5.6 Договору).

Разом з тим, суд, проаналізувавши умови договору дійшов висновку про помилковість такого розрахунку позивача, з огляду на таке.

Статтею 534 ЦК України передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

У пункті 5.6 Договору Сторони погодили послідовність погашення (сплати) покупцем своїх грошових зобов`язань за цим Договором при надходженні будь-яких оплат, а саме: у першу чергу відшкодовується пеня, у другу чергу сплачується штраф, у третю чергу - прострочена (несвоєчасно сплачена), та/або частково сплачена, та/або частково несплачена, та/або несплачена сума - в послідовному (хронологічному) порядку виникнення, починаючи з першої; у четверту - плата за переданий (поставлений) товар - в послідовному (хронологічному) порядку виникнення зобов`язань по оплаті, починаючи з першого.

У відповідності до частини першої та другої статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Обґрунтовуючи підстави для нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, позивач у позовній заяві посилається на пункт 5.3 Договору.

Дослідивши положення пункту 5.3 Договору, згідно з яким: "Продавець у разі неналежного виконання та/або невиконання своїх грошових зобов`язань за цим Договором сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно перерахованої (простроченої) суми за кожен день прострочення виконання (тобто за кожен день неперерахування відповідної суми грошових коштів). У випадку непогашення заборгованості протягом більш як 10 (десяти) календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості Покупець додатково (крім пені) сплачує на користь Продавця штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого (несвоєчасно оплаченого Товару)", суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача (Покупця) пені у вказаному позивачем (Продавцем) розмірі.

Такого висновку суд дійшов, беручи до уваги правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 904/4156/18, відповідно до якої за змістом положень діючого законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. Частина шоста статті 231 ГК України не встановлює конкретного розміру (відсотку) належної до стягнення пені, а лише встановлює порядок його визначення у договорі виходячи з облікової ставки Національного банку України та період, протягом якого може бути застосовано таку санкцію.

Суд встановив, що умовами Договору не встановлений розмір пені за порушення виконання грошового зобов`язання Покупцем, оскільки пункт 5.3 Договору передбачає відповідальність Продавця, а чинним законодавством України не встановлено нарахування пені у спірних правовідносинах за відсутності зазначених умов у договорі, як виду забезпечення виконання зобов`язання.

Таким чином, відсутні правові підстави для нарахування відповідачу пені та відповідно віднесення таких сум в рахунок погашення неустойки в порядку черговості.

Також судом враховано, що під час строку дії Договору відповідачем допущено прострочення платежу зі сплати вартості поставленого Товару за видатковою накладною № 8 від 23.10.2024 більше ніж на 10-ть календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості, оскільки станом на 30.10.2024 залишок боргу становив 1356552,80 грн.

У зв`язку із частковою сплатою боргу, у відповідача виник обов`язок зі сплати на користь Продавця штрафу у розмірі 10 % від вартості неоплаченого (несвоєчасно оплаченого Товару) з 10.11.2024.

Оскільки станом на 10.11.2024 сума неоплаченого товару становила 1356552,80 грн, вимоги про стягнення штрафу, передбаченого сторонами у пункті 5.3 Договору, підлягають частковому задоволенню - у розмірі 135655,28 грн.

Повертаючись до положення пункту 5.6 Договору, згідно з яким сторони передбачили черговість сплати грошового зобов`язання, суд відзначає, що позивачем неправильно визначено суму штрафу, оскільки з розрахунку слідує, що позивачем нараховано штраф у розмірі 135970,68 грн станом на 10.10.2024 та 310,75 грн станом на 28.10.2024.

Відповідно до частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Беручи до уваги, що відповідачем не віднесено належну до сплати суму штрафу в рахунок погашення заборгованості в порядку погодженої у пункті 5.6 Договору черговості, у суду відсутні підстави для такого нарахування.

В результаті викладеного, позивачем доведена наявність боргу за поставлений товар у сумі 1266000,00 грн, тоді як вимога про стягнення 8502,08 грн є безпідставною, також обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 135655,28 грн, тоді як заявлена до стягнення сума штрафу у розмірі 626,15 грн не містить належного обґрунтування.

Окрім суми основного боргу та неустойки позивачем заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів Нафтобаза" 5626,11 грн - 3% річних та 25893,47 грн - інфляційних втрат.

Розглянувши вимоги щодо стягнення 3 % річних - 5626,11 грн та 25693,47 грн - інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд відзначає, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Оскільки суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог, то перерахунок судом здійснювався в межах періодів прострочення, визначених позивачем.

При перевірці правильності нарахування позивачем суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, суд враховує висновки щодо застосування статті 625 ЦК України, викладену у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 та від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, згідно з якими.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі - Постанова КМУ №1078) та Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункт 4 постанови КМУ № 1078).

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок процентів річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що заявлені розміри перебувають в межах розрахунку суду, відтак є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення статей 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої та другої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем при звернені до суду із цим позовом сплачено 22318,30 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 52 від 18.12.2024 (а. с. 6).

Також при поданні заяви про забезпечення позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем", яка була частково задоволена ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20.01.2025 у справі № 902/1341/24, позивачем також було сплачено судовий збір у розмірі 1514,00 грн (платіжна інструкція № 53 від 23.12.2024).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам - у сумі 22955,27 грн.

Керуючись статтями 8, 18, 74, 76-80, 129, 233, 236-242, 326, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів нафтобаза" (місцезнаходження: вул. Польова, буд. 3, м. Немирів, Вінницький р-н, Вінницька обл., 22800; ідентифікаційний код юридичної особи: 24898750) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" (місцезнаходження: вул. Велика Кільцева, буд. 4Б, с. Петропавлівська Борщагівка, Бучанський р-н, Київська обл., 08130; ідентифікаційний код юридичної особи: 45488,00 грн - основного боргу, 135655,28 грн штрафу, 5626,11 грн - 3% річних, 25893,47 грн - інфляційних втрат та 22955,27 грн судових витрат зі сплати судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Укроілсистем" в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Немирів нафтобаза" 8502,08 грн основного боргу, 626,15 грн - штрафу та 45583,61 грн - пені.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Призначити судове засідання у справі № 902/1341/24 для вирішення питання про судові витрати, пов`язані з правничою допомогою, на 16.04.2025 на 14:30.

6. Відповідно до приписів статті 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

7. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Відповідно до положень частини першої статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

9. Примірники повного рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повне рішення складено та підписано суддею 07 квітня 2025 р.

Суддя Олег ВИНОГРАДСЬКИЙ

Віддрук. примірн.:

1 до справи