ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/29/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегамяс"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Кузнецової Наталії Василівни,

про визнання припиненим договору поставки та стягнення 599 527 грн 50 коп.

за участю:

представники сторін не з"явилися

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегамяс" з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Кузнецової Наталії Василівни про визнання припиненим Договору поставки від 04.12.2024 від 145-16/Ф та стягнення суми попередньої оплати за Договором поставки у сумі 599527 грн 50 коп.

Вирішення судом процесуальних питань.

15.01.2025 суд постановив позовну заяву від 09.01.2025 вх.№224/25 залишити без руху; позивачу у десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази доплати судового збору в розмірі 3028 грн 00 коп.

На виконання вимог ухвали суду від 15.01.2025 позивач подав заяву про усунення недоліків (від 17.01.2025 вх.№807/25), до якої приєднав платіжну інструкцію №5 від 16 січня 2025 року, якою підтверджується сплата судового збору в сумі 3028 грн 00 коп.

21.01.2025 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання на 17.02.2025, яке суд постановив відкласти на 10.03.2025.

31.01.2025 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та відсутність інших заяв чи клопотань по суті справи (вх.№1652/25).

10.03.2025 від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача, закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті (вх.№3906/25).

10.03.2025 суд постановив підготовче провадження у справі № 909/29/25 закрити; розгляд справи по суті призначити на 31.03.2025.

31.03.2025 представник позивача в судове засідання не з"явився, причин нез"явлення суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронних листів до електронного кабінету позивача.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх присутності в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 31.03.2025 суд ухвалив рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору поставки №145-16/Ф від 04.12.2024 не виконав зобов"язання щодо поставки товару, внаслідок чого позивач має право вимагати припинення договору та повернення суми попередньої оплати. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 530, 610, 612, 662, 663, 693 712 ЦК України.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.

Обставини справи. Оцінювання доказів.

04.12.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегамяс" (Покупець) та Фізична особа-підприємець Кузнецова Наталія Василівна (Постачальник) уклали договір поставки № 145-16/Ф (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору, Постачальник зобов`язується передати (поставити) Покупцеві товар у строки та на умовах визначених договором, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар у строки та на умовах, визначених Договором поставки.

Товар, що підлягає передачі (поставці) за цим договором є будівельні матеріали в асортименті. Асортимент, кількісні та інші характеристики товару його ціна та загальна вартість визначаються на підставі Специфікації № 1 до договору поставки, що становить його невід"ємну частину (п. 1.2. договору).

Товар за цим договором може постачатися партіями (п.2.1. договору).

Згідно з п. 2.3. Договору, строк поставки товару не має перевищувати 20 (двадцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами договору поставки за умови належного виконання Покупцем обов`язку з попередньої оплати товару.

Відповідно до п. 6.3. договору, грошове зобов`язання із оплати товару виконується шляхом попередньої оплати у розмірі 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної вартості товару, що складає 599 527,50 грн. (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять сім гривень 50 коп.), яка здійснюється Покупцем протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання договору, інша частина оплати здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту фактичної поставки товару.

У разі порушення строку поставки товару за договором Покупець має право вимагати припинення договору та повернення суми попередньої оплати (п. 7.2. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, але в будь -якому випадку до повного виконання зобов"язань за договором.

На виконання умов договору позивач та відповідач підписали Специфікацію № 1 від 04.12.2024 до договору поставки, відповідно до умов якої позивач прийняв на себе зобов`язання поставити товар на загальну суму 1 199 050 грн 00 коп.

Відповідач виписав рахунок на оплату № 145-16/Ф-1 від 04.12.2024 на загальну суму 1 199 050 грн 00 коп. у якому зазначив, що за вказаним рахунком очікується передоплата в сумі 599 527 грн 50 коп.

На підставі зазначеного рахунку та на виконання умов договору поставки позивач на користь відповідача перерахував грошові кошти у розмірі 599 527 грн 50 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 2 від 05 грудня 2024 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

В порушення умов договору відповідач у встановлений договором строк не здійснив поставку оплаченого позивачем товару.

З метою досудового врегулювання спору, позивач на адресу відповідача направив лист-вимогу вих. № 1 від 27.12.2024 щодо припинення договору поставки та негайного повернення грошових коштів перерахованих у якості передоплати.

Однак вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та виконання, у зв"язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

При вирішенні цього спору суд керується ч. 1 ст. 67 ГК України, згідно з якою відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до наведеного, договір укладений між позивачем і відповідачем, є договором купівлі-продажу.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк (ч. 2 ст. 693 ЦК України ).

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Висновки суду.

Факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо поставки товару та неповернення суми попередньої оплати підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача про стягнення з відповідача коштів в сумі 599 527 грн 50 коп. обґрунтована та належить до задоволення.

Щодо вимоги позивача про визнання договору поставки №145-16/Ф від 04.12.2024 припиненим, суд зазначає таке.

Відповідно до п.10.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, але в будь -якому випадку до повного виконання зобов"язань за договором.

У разі порушення строку поставки товару за договором Покупець має право вимагати припинення договору та повернення суми попередньої оплати (п. 7.2. договору).

Таким чином, сторони встановили певний порядок і строк дії договору і позивач у встановленому сторонами порядку спрямував свої дії на повідомлення відповідача про припинення цього договору шляхом надсилання відповідного листа.

Звертаючись з вимогою про визнання договору поставки №145-16/Ф від 04.12.2024 припиненим, позивач просить встановити факт припинення договору, який сторони припинили.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Крім того, відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Зазначеними правовими нормами не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим, а реалізація такого способу захисту як зміна або припинення правовідношення може відбуватися шляхом розірвання договору.

Відтак суд дійшов висновку, що звертаючись з вимогою про визнання договору поставки припиненим, позивач реалізував свій намір захистити це право у спосіб, не передбачений чинним законодавством України, що унеможливлює задоволення такої позовної вимоги, адже зазначена позовна вимога є вимогою про встановлення факту та не направлена на захист права (законного інтересу) позивача, а відтак не може бути самостійним предметом розгляду у господарському суді.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 12 020 грн 91 коп., що підтверджується платіжними інструкціями №4 від 08 січня 2025 року та №5 від 16 січня 2025 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, судовий збір в сумі 8 992 грн 91 коп., належить покласти на відповідача. Судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. - на позивача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегамяс" до Фізичної особи-підприємця Кузнецової Наталії Василівни про визнання припиненим договору поставки та стягнення 599 527 грн 50 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кузнецової Наталії Василівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегамяс", вул. Краківська, буд. 15/10, м. Київ, 02094 () 599 527 (п`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять сім гривень) грн 50 коп. попередньої оплати, а також 8 992 (вісім тисяч дев"ятсот дев"яносто дві) грн 91 коп. судового збору.

В частині позовних вимог про визнання припиненим Договору поставки № 145-16/Ф від 04.12.2024 укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегамяс" та Фізичною особою-підприємцем Кузнецовою Наталією Василівною відмовити.

Судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.04.2025

Суддя Т. В. Максимів