ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"25" березня 2025 р. Справа № 911/1993/24

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Шульги Т.С., розглянувши справу про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Балтік Груп

За участі:

Від кредитора: Дрозд В.Р.

Від боржника: Сядро О.В.

Арбітражний керуючий: Надтока О.В.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про банкрутство ТОВ «Інтер Балтік Груп».

24.12.2024, 15.01.2025, 10.03.2025 та 19.03.2025 до суду від боржника надійшла заява про закриття провадження у справі.

07.03.2025 до Суду від арбітражного керуючого надійшло клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

24.03.2025 до суду від боржника надійшло клопотання про долучення доказів ЯКИХ???

У судове засідання 25.03.2025 прибули учасники справи про банкрутство.

Представник боржника просив закрити провадження у справі та подав у судовому засіданні клопотання про долучення доказів платіжної інструкції від 25.03.2025 на підтвердження погашення вимог кредитора.

Представник кредитора та арбітражний керуючий заперечили проти задоволення заяви боржника про закриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників провадження, зазначає наступне.

Так, ухвалою Суду від 03.09.2024 року було, зокрема, відкрито провадження у справі №911/1993/24 про банкрутство ТОВ «Петролеум 2021»; визнано вимоги ТОВ Інтер Балтік Груп до ТОВ «Петролеум 2021» у розмірі 343325,35 грн., з яких:

- 244774,39 грн. штрафу, які відносяться до шостої черги задоволення

- 98550,96 грн. судових витрат по справам 911/13296/23 та 911/267/21, які відносяться до четвертої черги задоволення вимог кредиторів

та включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство витрати ТОВ «Петролеум 2021» на оплату судового збору у розмірі 30280,00 грн. та витрати на авансування основної винагороди арбітражного керуючого у розмірі 72000,00 грн. які відносяться до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Суду від 20.03.2025 було визнано кредиторські вимоги ТОВ Петролеум 2021 до ТОВ Інтер Балтік Груп у розмірі 18871,83 коп. з яких:

- 4506,88 коп. інфляційних втрат, які відносяться до четвертої черги задоволення,

- 1867,17 коп. 3% річних, які відносяться до четвертої черги задоволення,

- 9035,83 грн. інфляційних втрат, які відносяться до шостої черги задоволення,

- 3461,95 грн. 3% річних, які відносяться до шостої черги задоволення

та включено до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство витрати на оплату судового збору ТОВ Петролеум 2021 у розмірі 4844,80 коп. та 80000,00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, які відносяться до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Суду від 20.03.2025 затверджено звіт арбітражного керуючого Надтоки Олени Володимирівни розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Балтік Груп про нарахування та виплату основної грошової винагороди у розмірі 54400,00 грн., здійснення та відшкодування витрат у розмірі 335,00 грн. за підсумками процедури розпорядження майном ТОВ «Інтер Балтік Груп» у справі № 911/1993/24.

Ухвалою Суду від 25.03.2025, зокрема, затверджено звіт арбітражного керуючого Надтоки Олени Володимирівни розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Балтік Груп про нарахування та виплату основної грошової винагороди у розмірі 4000,00 грн.

Після відкриття провадження у справі на користь кредитора в рахунок погашення грошових вимог кредитора та витрат, понесених у справі про банкрутсво, які визнані Судом, відповідно до наведених вище Ухвал, були сплачені грошові кошти, що підтверджується таким:

- квитанцією від 15.01.2025 на суму 98550,96 грн., фактичний платник: Дегтярьов Едуард Станіславович, з призначенням платежу: «судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу за судовими рішеннями. Вимоги 4-ої черги відомості реєстру кредиторів. ОСОБА_1 » (а.с. 74);

- платіжною інструкцією від 10.03.2025 на суму 102280,00 грн., фактичний платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: «Сплата за судовий збір та авансування винагороди згідно Ухвали Господарського суду Київської області у справі №911/1993/24» (а.с. 69);

- платіжною інструкцією від 19.03.2025 на суму 6600,00 грн., фактичний платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: «погашення додаткових вимог 4-ї черги по справі №911/1993/24» (а.с. 68);

- платіжною інструкцією від 19.03.2025 на суму 46735,00 грн., фактичний платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: «погашення вимог, що задовольняються позачергово по справі №911/1993/24» (а.с. 70);

- платіжною інструкцією від 19.03.2025 на суму 8000,00 грн., фактичний платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: «погашення вимог, що задовольняються позачергово по справі №911/1993/24» (а.с. 71);

- платіжною інструкцією від 24.03.2025 на суму 80000,00 грн., фактичний платник: ОСОБА_1 , призначенням платежу: «Погашення витрат 1-ї черги на правову допомогу по справі №911/1993/24 ОСОБА_1 . Платіж за власні кошти».

- платіжною інструкцією від 24.03.2025 на суму 4844,40 грн., фактичний платник: ОСОБА_1 , призначення платежу: «Погашення витрат по справі №911/1993/24 ОСОБА_1 ».

- платіжною інструкцією від 25.03.2025 на суму 4000,00 грн., фактичний платник: ТОВ «Інтер Балтік Груп», призначення платежу: «погашення вимог, на оплату праці арбітражного керуючого по справі №911/1993/24».

Надані докази свідчать про погашення вимог кредитора ТОВ "Петролеум 2021" та витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство, крім вимог шостої черги.

Як зазначено Судом вище, до шостої черги відповідно до ухвал суду від 03.09.2024 та 20.03.2025, відносяться такі вимоги: 244774,39 грн. штрафу, 9035,83 грн. інфляційних втрат та 3461,95 грн. 3% річних, нарахованих на вказану суму штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, Суд зазачає таке.

У разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі (абз. 3 ч. 7 ст.41 КУзПБ).

Згідно положень п.5 ч. 1 ст. 90 КУзПБ, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) у разі відновлення платоспроможності боржника або погашення всіх вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів.

Згідно ч. 2 ст. 47 КУзПБ неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу. Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Враховуючи, що під час провадження у справі про банкрутство було задоволено всі вимоги кредитора відповідно до реєстру вимог кредиторів у сумі 292049,81 грн., а також відшкодована грошова винагорода та витрати арбітражного керуючого у сумі 58735,00 грн., крім вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), Суд приходить до висновку, що боржником задоволено вимоги ініціюючого кредитора у процедурі розпорядження майном.

У зв`язку з задоволення всіх вимог ініціюючого кредитора, крім вимог шостої черги, Суд доходить до висновку про закриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо заперечень ініціюючого кредитора проти закриття провадження у справі, Суд зазначає таке.

Представник ініціюючого кредитора заперечує проти закриття провадження у справі виходячи з того, що погашення його вимог було здійснено не безпосередньо боржником, а фізичною особою ОСОБА_1 , що може викликати в подальшому спір щодо набуття кредитором майна без достатньою правової підстави.

Боржник надаючи пояснення на вказані заперечення ініціюючого кредитора вказує, що задоволення кредиторських вимог здійснювалось особами, які представляють власників (прямих чи опосередкованих) корпоративних прав боржника.

Суд зазначає, що згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою (ч. 1 ст. 528 ЦК України).

Суд констатує, що з вимог чинного законодаства та суті існуючих між боржником і кредитором зобов`язань не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто.

Відповідно до абз.1 ч. 7 ст. 41 КУзПБ боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, КУзПБ надає право погасити вимоги кредиторів під час провадження у справі про банкрутство не лише безпосередньо боржнику, але і іншим особам, які фактично зацікавлені у відновленні платоспроможності боржника.

Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником божника є Закрите акціонерне товариство "Балтік Індастріал Голдинг".

Згідно з витягом даних про учасників юридичної особи, який надійшов до суду 15.01.2025 від представника боржника, акціонером ЗАТ "Балтік Індастріал Голдинг" є, зокрема, ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1 КУзПБ заінтересованами особами стосовно боржника, є зокрема, юридична особа, що здійснює або протягом останніх трьох років здійснювала контроль над боржником, а також інші особи, стосовно яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими.

Враховуючи відомості щодо структури власності ЗАТ "Балтік Індастріал Голдинг" та ТОВ «Інтер Балтік Груп», Суд погоджується з доводами представника боржника про те, що задоволення кредиторських вимог здійснювалось особами, які представляють власників (прямих чи опосередкованих) корпоративних прав боржника.

Судом також взято до уваги, що в квитанціях про погашення кредиторських вимог першої та четвертої черги в призначенні платежу зазначені формулювання, що чітко вказують, що це саме перерахування коштів в погашення кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Заперечення ініціюючого кредитора щодо можливих претензій до нього в подальшому через набуття ним майна без достатньої правової підстави грунтуються на припущеннях та не свідчать про відсутність підстав для закриття провадження у справі.

Відтак, враховуючи наведені обставини справи та те, що кредитором прийнято виконання зобов`язань боржника іншою особою та відповідні грошові кошти не повернуті платнику, Суд вважає заперечення ініціюючого кредитора необгрунтованими.

Суд вважає за необхідне зазначити, що саме задоволення вимог кредиторів і відновлення платоспроможності боржника є засадничим положенням КУзПБ, що і було досягнуто в цій конкретній справі.

Заперечуючи проти закриття проваження у справі, представник кредитора також посилається на те, що вимоги кредитора в частині 244774,39 грн. штрафу, 9035,83 грн. інфляційних втрат та 3461,95 грн. 3% річних, нарахованих на вказану суму штрафу залишилися непогашеними. На думку кредитора, вимоги в частині 9035,83 грн. інфляційних втрат та 3461,95 грн. 3% річних, мають задовольнятися в четверту чергу вимог кредиторів, оскільки є новим зобов`язанням, що виникло на підставі рішення суду, а не є неустойкою за своєю правовою природою. Відповідно, непогашення вказаних сум унеможливлює закриття провадження у справі про банкрутство.

Боржник наголошує, що стягнуті відповідно до рішення суду від 30.08.2023 року грошові кошти є неустойкою (штрафом) за неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором 20/11/19, а зобов`язання за цим Договором не припинилось у зв`язку з прийняттям судом рішення та правова природа цих коштів не змінилась.

Так, Ухвалою Суду від 20.03.2025, було визнано грошові вимоги у частині 9035,83 грн. інфляційних втрат та 3461,95 грн. 3% річних такими, що відносяться до шостої черги задоволення вимог кредиторів та наведено відповідне обгрунтування.

Судом також враховується, що в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство від 29.07.2024 року, кредитор просить визнати вимоги у розмірі 244774,39 гривень штрафу за порушення договору №20/11/19 та віднести їх до шостої черги.

Так само, розпорядники майна Смолов К.В. і Надтока О.В. в складених ними і поданих до суду реєстрах вимог кредиторів віднесли ці вимоги до шостої черги, як штрафні санкції, а відтак, відхиляє доводи ініціюючого кредитора у цій частині.

Суд вважає також необгрунтованими заперечення ініціюючого кредитора проти закриття провадження у справі мотивовані тим, що 9035,83 грн. інфляційних втрат та 3461,95 грн. 3% річних, нарахованих на штраф у розмірі 244774,39 грн., не є неустокою (штрафом, пенею), непогашення яких за приписами ч. 7 ст.41 КУзПБ дозволяє закрити провадження у справі.

На думку Суду, застосування заходів відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання зі сплати штрафу у вигляді 3% річних та інфляційних втрат, що має місце у цій справі, не змінює правову природу такого зобов`язання як штрафу ні в аспекті черговості задоволення вимог кредиторів (про що детальніше в Ухвалі від 20.03.2025 у цій справі), ні в підходах КУзПБ щодо закриття провадження у справі.

Інший підхід означав би, що за умови непогашення неустойки (штрафу, пені) наявні підстави для закриття провадження у справі, але разом з тим інфляційні втрати та 3% річних нараховані на таку неустойку (штраф, пеню) будучи фінансовою санкцією, унеможливлюють закриття провадження у справі про банкрутство. І такий підхід, на думку Суду, є нелогічним, оскільки подібне породжує подібне.

Зокрема, за змістом ст. 1 КУзПБ, до складу грошових зобов`язань боржника не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду.

Як було зазначено вище, за приписами абз. 3 ч. 7 ст.41 КУзПБ, у разі задоволення всіх вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені), господарський суд ухвалою закриває провадження у справі про банкрутство. Вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі.

Також представник кредитора наполягала, що у випадку закриття провадження у справі матиме місце невиконання рішення суду про стягнення штрафу, що нівелює обов`язковість виконання рішення суду як складову принципу верховенства права.

Щодо вказаних тверджень Суд вважає за необхідне зазначити, що, обираючи варіант поведінки та використовуючи/реалізуючи свої права, зокрема, і право на звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, на власний розсуд, кредитор має усвідомлювати процесуальні наслідки відповідних дій, зокрема, і закриття провадження у справі про банкрутство у випадку погашення вимог кредиторів крім неустойки (штрафу, пені).

На виконання вимог ч. 7 ст. 41 КУзПБ, Суд зазначає, що вимоги ініціюючого кредитора щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними.

На виконання вимог ч. 8 ст. 41 КУзПБ, Суд зазначає про припинення дії мораторію з дня закриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 90 КУзПБ у випадках, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Враховуючи наявність підстав для закриття провадження у справі, Суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Керуючись статтями 41 Кодексу України з процедур банкрутства та статтями 73-79, 86, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відмовити.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Балтік Груп про закриття провадження у справі задовольнити.

3. Закрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер Балтік Груп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено 31.03.2025 року.

Суддя Т.Д. Гребенюк