ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 м. Дніпро Справа № 912/2480/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б.,

суддів: Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 14.10.2024 (суддя Коваленко Н.М.) про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою у справі № 912/2480/24

за позовом Фермерського господарства «Украгроленд», с. Диківка, Олександрійського району, Кіровоградської області

до відповідача Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, смт Пантаївка, м. Олександрія, Кіровоградської області

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог, заяви позивача про забезпечення позову та ухвали суду першої інстанції.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ФГ «Украгроленд» до Пантаївської селищної ради з вимогами про визнання укладеною між Фермерським господарством «Украгроленд» та Пантаївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 05.09.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15.07.2024 звернувся до Пантаївської селищної ради з листом-повідомленням, надавши проект додаткової угоди. Проте Пантаївська селищна рада листом-повідомленням від 14.08.2024 № 02-30/172/1 заперечила проти поновлення договору оренди землі від 05.09.2017 та укладенні додаткової угоди. Станом на 05.09.2024 будь-яких рішень саме у формі рішення не надходило.

10.10.2024 до Господарського суду Кіровоградської області через систему «Електронний суд» від ФГ «Украгроленд» надійшла заява № б/н від 09.10.2024 (з урахуванням заяви від 11.10.2024 про усунення недоліків в прохальній частині заяви) про забезпечення позову, поданої одночасно з позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 14.10.2024 задоволено заяву ФГ «Украгроленд» про забезпечення позову:

- заборонено Пантаївській селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області () вчиняти будь-які дії (крім укладення мирової угоди сторонами) та приймати рішення щодо розпорядження в тому числі, але не виключно: про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для продажу права на них на земельних торгах, про здійснення поділу земельних ділянок, про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, про передачу у власність, про передачу в оренду чи постійне користування, про продаж прав на земельних торгах, про зміну їх конфігурацій, про зміну цільового призначення, про зміну складу угідь, про зміну кадастрових номерів земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959 та :02:000:0960;

- заборонено державним кадастровим реєстраторам, які діють на підставі Закону України «Про державний земельний кадастр», вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959 та :02:000:0960;

- заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959 та :02:000:0960.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 14.10.2024 по даній справі, відповідач - Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить її скасувати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- вжиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову стосуються земельних ділянок, які не є предметом спору в справі № 912/2480/24. Спір стосується земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, в той час як заходи забезпечення застосовані до земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959 та :02:000:0960, які не стосуються предмету спору по даній справі, не належать до спірної території та не перебували в оренді у ФГ «Украгроленд», і їх не можна «поновити» в рамках позову про поновлення договору оренди;

- з вжиттям заходів забезпечення позову, передбачених ухвалою суду від 14.10.2024, місцевий господарський суд прямо втручається в проведення земельних торгів, що є неприпустимим відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України. Відкладення або скасування земельних торгів, які проводяться для поповнення місцевого бюджету, загрожує соціально-економічному розвитку, порушує публічні інтереси територіальної громади та може привести до фінансових втрат для громади, що суперечить нормам закону та принципу розпорядження земельними ресурсами органами місцевого самоврядування;

- суд першої інстанції постановив ухвалу, яка не відповідає реальному стану справ, оскільки на момент розгляду справи предмет спору вже не існував, а сам договір оренди був припинений.

З огляду на викладене, скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 14.10.2024 у справі № 912/2480/24.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ФГ «Украгроленд» звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з вимогою визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі між ФГ «Украгроленд» та Пантаївською селищною радою. Угода стосується земельної ділянки площею 69,9926 га з кадастровим номером :02:000:9018, яка була орендована на умовах договору від 05.09.2017.

Позивач вимагає поновити термін оренди цієї ділянки на 7 років із орендною платою 12% від нормативної грошової оцінки землі. Усі інші умови договору залишаються без змін. Додаткова угода має набрати чинності після внесення запису до державного реєстру прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15.07.2024 звернувся до Пантаївської селищної ради з листом-повідомленням, надавши проект додаткової угоди.

14.08.2024 листом-повідомленням № 02-30/172/1 Пантаївська селищна рада повідомила про заперечення в поновленні договору оренди землі від 05.09.2017 та укладенні додаткової угоди. Станом на 05.09.2024 будь-яких рішень саме у формі рішення не надходило.

За вказаного вважає наявність права у позивача на продовження строку дії Договору.

10.10.2024 до Господарського суду Кіровоградської області надійшла заява ФГ «Украгроленд» з вимогами забезпечити позов, зокрема заборонити Пантаївській селищній раді вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок, які знаходяться на її території і були надані в оренду для ведення сільськогосподарського виробництва, а також заборонити державним кадастровим реєстраторам та органам реєстрації прав вносити будь-які відомості до Державного земельного кадастру або реєструвати права на ці земельні ділянки, за винятком дій, що стосуються оформлення чи переоформлення прав ФГ «Украгроленд».

В обґрунтування поданої заяви ФГ «Украгроленд» зазначає наступне.

Згідно сайту Пантаївської громади вбачається наявність проекту рішення «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки площею 69,9926 га, з кадастровим номером :02:000:9018, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства. Пантаївська сільська рада, як розпорядник земельної ділянки, в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України, на даний час при наявності судового спору щодо визнання укладеною додаткової угоди має всі можливості здійснювати дії спрямовані на подальше відчуження частин вказаної ділянки третім особам, і вказаний факт може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09.10.2024 із земельної ділянки площею 69,9926 га, з кадастровим номером :02:000:9018 утворились ділянки :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959, та :02:000:0960.

З викладеного слідує, що Пантаївська сільська рада як розпорядник спірної земельної ділянки, в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України, не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність судового спору, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на зміну цільового призначення та складу угідь, зміну конфігурації та меж, передання у власність чи надання у користування щодо спірної земельної ділянки.

Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені «правом на суд».

На думку заявника, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони державним кадастровим реєстраторам Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, що стосуються спірної земельної ділянки, у випадку прийняття рішення на користь заявника не забезпечить реального захисту прав останнього на оренду земельної ділянки, що є головною метою судочинства.

Разом з тим, вжиття заходів забезпечення позову в цій частині сприятиме запобіганню порушення прав заявника та забезпечить можливість реального судового захисту.

Позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам реєструвати право власності або інші речові права на спірну земельну ділянку, оскільки після завершення строку дії договору оренди державна реєстрація прав припиняється автоматично. Без вжиття цих заходів існує ризик внесення до реєстру записів про передачу ділянки у власність чи користування третім особам, що ускладнить захист прав позивача на оренду цієї землі. Це може призвести до необхідності звернення до судів іншої юрисдикції для поновлення порушених прав, що не забезпечить ефективного захисту інтересів позивача.

11.10.2024 до господарського суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява № б/н від 11.10.2024 про усунення недоліків, відповідно до змісту якої позивач у зв`язку з допущенням технічних помилок надає нову редакцію прохальної частини заяви про забезпечення позову, що подається одночасно з позовною заявою та просить:

- заборонити Пантаївській селищній раді (ідентифікаційний код юридичної особи 04365508) вчиняти будь-які дії (крім укладення мирової угоди сторонами) та приймати рішення щодо розпорядження в тому числі, але не виключно: про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення для продажу права на них на земельних торгах, про здійснення поділу земельних ділянок, про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, про передачу у власність, про передачу в оренду чи постійне користування, про продаж прав на земельних торгах, про зміну їх конфігурацій, про зміну цільового призначення, про зміну складу угідь, про зміну кадастрових номерів земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959, та :02:000:0960.

- заборонити державним кадастровим реєстраторам, які діють на підставі Закону України «Про державний земельний кадастр» вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959, та :02:000:0960.

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959, та :02:000:0960.

4. Обставини, за наявності яких колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги без задоволення.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення щодо ймовірності вчинення відповідних дій.

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Місцевим господарським судом враховано, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини, кожен має право на виконання остаточного рішення суду, що включає право на забезпечення тимчасових заходів, які сприяють збереженню статусу-кво до ухвалення остаточного рішення. Європейський суд з прав людини наголошує, що такі заходи мають на меті забезпечити можливість суду розглянути позов по суті, запобігаючи змінам обставин, що можуть зробити неможливим захист прав позивача.

Водночас, відповідно до Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та місцевого самоврядування здійснюють розпорядження землями комунальної власності.

Земельний кодекс України визначає повноваження місцевих рад у галузі земельних відносин, зокрема, щодо розпорядження землями, надання їх у власність або користування, а також вирішення земельних спорів.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За правилами ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Таким чином будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки є наслідком реалізації рішень відповідного розпорядника такої земельної ділянки.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів ЦАГС погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Пантаївська селищна рада, як розпорядник земельних ділянок, законодавчо не обмежена здійснювати дії з розпорядження відповідними земельними ділянками, у тому числі приймати рішення про надання дозволу на передачу їх в оренду, викуп земельної ділянки тощо.

Як зазначалося вище, предметом позову у даній справі є визнання укладеною між ФГ «Украгроленд» та Пантаївською селищною радою додаткової угоди про поновлення договору щодо земельної ділянки площею 69,9926 га - ріллі, кадастровий номер :02:000:9018.

Відповідно до листа № 29-11-0.2-4128/2-24 від 09.10.2024 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про надання відповіді, за інформацією Відділу № 2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру встановлено наступне: земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018, яка знаходиться на території Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 69.9926 га, була перенесена до архівного шару у зв`язку з її поділом та утворенням нових земельних ділянок з кадастровим номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959 та :02:000:0960 на підставі розробленої технічної документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, яка розроблена ФОП Філєєвою Оленою Сергіївною, 23.09.2024.

З підстав викладеного, господарський суд дійшов мотивованого висновку про наявність підстав для забезпечення позову в частині заборони Пантаївській селищній раді вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо розпорядження вказаними земельними ділянками, згідно поданої заяви ФГ «Украгроленд».

Колегія суддів погоджується також з висновком місцевого господарського суду, що зазначене забезпечення не призведе до порушення прав та охоронюваних законом інтересів будь-яких осіб щодо вказаних земельних ділянок, а лише запровадить законні тимчасові обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову ФГ «Украгроленд», а в разі задоволення позову сприятиме ефективному захисту прав позивача в межах цього судового провадження.

Господарський суд також з посиланням на приписи ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», пункти 5, 107, 114, 136 Порядку ведення Державного земельного кадастру дійшов до обґрунтованого висновку, що для забезпечення ефективного захисту прав позивача слід вжити також заходи забезпечення позову, зокрема, заборонити державним кадастровим реєстраторам вносити відомості про новоутворені земельні ділянки до Державного земельного кадастру, що є необхідним для запобігання ускладненню чи унеможливленню захисту прав позивача, оскільки подальші зміни земельних ділянок можуть перешкодити поновленню порушених прав.

Вжиті у цій частині заходи забезпечення позову допоможуть забезпечити реальний захист прав заявника забезпечить можливість реального судового захисту та у разі ухвалення рішення на його користь, сприятиме запобіганню порушення прав заявника.

В той же час, здійснення подальшого поділу новоутворених земельних ділянок, надання дозволу на розроблення проектів землеустрою та зміну конфігурації, цільового призначення, складу угідь, ускладнить та/або унеможливить позивачу ефективний захист та поновлення порушених прав останнього.

Щодо заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та органам держаної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та/або інших речових прав на земельні ділянки.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права на земельну ділянку, похідні від права власності, що припиняються після завершення строку дії відповідного договору, містяться в Державному реєстрі прав з дня державної реєстрації набуття речового права до дня закінчення строку дії договору, що обраховується відповідно до Цивільного кодексу України. Після закінчення строку дії договору державна реєстрація речового права припиняється за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

Наведені вище положення закону та твердження позивача свідчать про обґрунтованість припущень щодо ймовірності внесення державним реєстратором запису про реєстрацію права власності та/або інших речових прав на новоутворені земельні ділянки.

Вказане ускладнить ефективний захист або поновлення порушених прав заявника в межах розгляду даної справи.

З підстав викладеного, колегія суддів ЦАГС погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову в частині заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та органам держаної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та/або інших речових прав на новоутворені земельні ділянки.

Доводи апелянта стосовно того, що вжиті судом заходи забезпечення позову стосуються земельних ділянок, які не є предметом спору, колегія суддів відхиляє, оскільки встановленими обставинами у справі підтверджено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:9018, яка знаходиться на території Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області загальною площею 69.9926 га, була перенесена до архівного шару у зв`язку з її поділом та утворенням нових земельних ділянок з кадастровим номерами: :02:000:0956, :02:000:0957, :02:000:0958, :02:000:0959 та :02:000:0960 (а. с. 47, 73-74).

Доводи апелянта, що з вжиттям заходів забезпечення позову, суд прямо втрутився в проведення земельних торгів, що є неприпустимим згідно з ч. 12 ст. 137 ГПК України, колегія суддів також відхиляє, оскільки ухвала суду стосуються виключно забезпечення позову, а не скасування чи відкладення конкретних земельних торгів.

Згідно рішення Пантаївської селищної ради від 03.10.2024 № 735 відповідач фактично лише розпочав процедуру підготовки лотів для продажу на земельних торгах та проведення земельних торгів з продажу права оренди земельних ділянок комунальної власності.

Пунктом 8 вказаного рішення, доручено селищному голові Бульбі Ігорю від імені організатора земельних торгів укласти договір з оператором електронного майданчика, підключеного до електронної торгової системи про організацію та проведення земельних торгів з продажу права оренди лотів.

Жодних відомостей про те, що між організатором земельних торгів та їх виконавцем укладено договір матеріали справи не містять.

Доказів прийняття рішення організатора торгів про проведення земельних торгів щодо земельних ділянок матеріали справи також не містять.

Колегія суддів зауважує, що заборона вжиття заходів забезпечення позову, передбачена ч. 12 ст. 137 ГПК України, стосується випадків втручання у проведення публічних процедур, зокрема земельних торгів, за умови прийняття рішення про проведення торгів і початку процедури їх проведення. Тобто обмеженню підлягають заходи забезпечення, які будь-яким чином можуть вплинути на торги, щодо проведення яких прийнято рішення. Однак можливе проведення торгів у майбутньому, коли здійснюється лише попередній добір земельних ділянок, не може вважатися етапом проведення торгів на який поширюються положення ч. 12 ст. 137 ГПК України.

За таких обставин, оскільки щодо спірних земельних ділянок рішення про проведення земельних торгів не приймалося, відповідна процедура фактично розпочата не була, обмеження щодо забезпечення позовних вимог в спірних правовідносинах не виникло, а тому колегія суддів вважає, що помилковими є твердження скаржника про те, що судом першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову було допущене порушення приписів ст. 137 ГПК України.

Аналогічних правових висновків дотримується Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.10.2020 по справі № 915/113/20.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс ухвалу, яка не відповідає реальному стану справ, оскільки на момент розгляду справи предмет спору вже не існував, а договір оренди був припинений, колегія суддів відхиляє, адже усі юридичні та фактичні обставини справи, включаючи той факт, що, навіть якщо договір оренди був припинений, його поновлення або інші правові наслідки можуть бути розглянуті в межах справи. Застосування заходів забезпечення позову не залежить від факту наявності чи припинення договору оренди, оскільки метою таких заходів є забезпечення реалізації прав позивача у майбутньому, а не просто констатація фактичного стану на момент розгляду справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки заходи забезпечення позову, вжиті судом, є відповідними та обґрунтованими з точки зору законодавства та обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів оцінивши вищенаведені обставини справи дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і не суперечить нормативним приписам чинного законодавства, а відповідно відсутні підстави для її зміни чи скасування, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

5. Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 та ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, місцевий господарський суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, залишивши оскаржувану ухвалу без змін.

6. Розподіл судових витрат.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, на підставі нормативних приписів ст. 129 ГПК України, слід покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.10.2024 у справі № 912/2480/24 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Пантаївську селищну раду Олександрійського району Кіровоградської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.04.2025.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

О.Г. Іванов