РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.03.2025Справа № 910/12515/24

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури (33028, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 52)
до1) Державної служби геології та надр України (03057, місто Київ, вулиця Антона Цедіка, будинок 16) 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбербур" (33028, місто Рівне, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок 91а, квартира 21)
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх)
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" (03130, місто Київ, провулок Артилерійський, 5а, офіс 11)
провизнання недійсними результату аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу та спеціального дозволу на користування надрами
Представники сторін:
від позивача:Сташенко В.В.
від відповідача-1:не з`явились
від відповідача-2:Калініченко Н.А., Єльчанінова І.О.
від третьої особи-1:не з`явились
від третьої особи-2:не з`явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.10.2024 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури з вимогами до Державної служби геології та надр України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбербур" про визнання недійсними результату аукціону, визнання недійсним договору купівлі-продажу та спеціального дозволу на користування надрами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України при прийнятті рішення від 17.07.2024 у справі № 70/110-р/к дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур", яке обрано переможцем аукціону, вчинило порушення передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки цінових пропозицій та участі в аукціоні, проведеному Державною службою геології та надр України за лотом "Спеціальний дозвіл на користування надрами - Ділянка Нетреба" (ідентифікатор аукціону в системі "Prozorro.Продажі": UA-PS-2020-11-04-000036-3, а тому результати вищевказаного аукціону, договір купівлі-продажу спеціального дозволу від 29.01.2021 № 10/8-20 та спеціальний дозвіл на користування надрами (дослідно-промислова розробка родовищ бурштину Ділянки Нетреба) від 01.03.2021 № 5137 є недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2024 відкрито провадження у справі № 910/12515/24, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.11.2024, а також залучено до участі в розгляді справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача та Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України - в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

23.10.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

23.10.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

31.10.2024 до Господарського суду міста Києва від заступника керівника Рівненської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

04.11.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

04.11.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2024 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в підготовчому засіданні на 16.12.2024.

15.11.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення на клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

21.11.2024 до Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшла заява на виконання ухвали.

22.11.2024 до Господарського суду міста Києва від третьої особи-2 надійшла заява про долучення до матеріалів справи.

26.11.2024 до Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшла заява на виконання ухвали.

06.12.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

16.12.2024 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про долучення доказів.

Підготовче засідання, призначене на 16.12.2024, не відбулося.

19.12.2024 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про призначення підготовчого засідання на 03.02.2025.

29.01.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

03.02.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшли заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20.02.2025.

20.02.2025 до Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про оголошення перерви в судовому засіданні на 20.03.2025.

19.03.2025 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача-2 про долучення доказів0

Представники третіх осіб в судове засідання 20.03.2025 не заявились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про дату та час проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

В судове засідання 20.03.2025 заявились представники позивача та відповідачів та надали пояснення по суті спору.

Позивач в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представники відповідачів заперечуються проти заявлених позовних вимог та просять суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 20.03.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

На електронному порталі "Прозоро продажі" (ідентифікатор доступу: UA-PS-2020-11-04-000036-3) розміщено дані про аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами - Ділянка Нетреба (далі - Аукціон).

Вартість пакету аукціонної документації- 1 1 349 грн 62 коп. (з ПДВ), початкова ціна лоту - 363 770 грн 00 коп.

Замовником електронного аукціону є Державна служба геології та надр України. Електронні торги проведено 23.12.2020.

У торгах взяли участь 2 учасники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд".

Відповідно до протоколу про результати електронного Аукціону № UA-PS-2020-11-04-000036-3, сформованого 12.01.2021 о 18 год 07 хв, аукціон відбувся та його переможцем визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур", учасник який подав єдину заявку з ціновою пропозицію - 385 000 грн 00 коп., оскільки інший учасник відмовився від підписання протоколу в строки, передбачені пунктом 27 Порядку проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 993 (Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" з ціновою пропозицією 4 250 000 грн 00 коп.).

У подальшому, 29.01.2021, на підставі протоколу електронного аукціону Державна служба геології та надр України уклала з Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами.

Також, Товариству з обмеженою відповідальністю "Амбербур" Державною службою геології та надр України видано спеціальний дозвіл на користування надрами від 01.03.2021 №5137.

В обґрунтування позову заступник керівника Рівненської обласної прокуратури посилається на те, що під час проведення публічних закупівель в системі "ProZorro" з продажу спеціального дозволу на користування надрами були допущені порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати торгів.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Норма пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзаців 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Водночас згідно з положеннями частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Прокурор, звертаючись з позовом до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягають інтереси держави, обґрунтовує необхідність їх захисту у порядку, передбаченому частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а також має довести підстави для представництва, однією з яких є відсутність органу державної влади, до компетенції якого віднесенні повноваження здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Звертаючись з даним позовом до суду в інтересах держави, прокурор не визначив уповноваженим органом у спірних правовідносинах Держану службу геології та надр України, а зазначив її співвідповідачем, доводячи в межах даного спору порушення інтересів держави саме протиправними діями Держаної служби геології та надр України, яка не може одночасно бути і позивачем, і відповідачем у справі. Цим прокурор обґрунтував відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати функції захисту її інтересів саме у спірних правовідносинах, та наявність підстав для самостійного представництва інтересів держави.

Спірне матеріальне правовідношення - це об`єкт процесу в конкретній цивільній справі, а його суб`єктами є сторони (позивач та відповідач у справі, які мають протилежні юридичні інтереси).

Питання про існування/відсутність цього правовідношення, його зміст, а також про те, чи порушені в дійсності та в якій мірі права позивача, і чи повинен за це відповідати відповідач, підлягають вирішенню судом під час розгляду справи по суті. При цьому, як спірне правовідношення, так і його суб`єкти визначаються саме особою, яка подає відповідний позов до суду, в даному випадку прокурором. Тобто, спірним правовідношенням в процесуальному сенсі буде те правовідношення, яке сформулював прокурор.

Звертаючись з цим позовом до суду, прокурор спірне матеріальне правовідношення визначив наступним чином:

об`єкт процесу - результат аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами Нетребівської ділянки, проведеного Державною службою геології та надр України, як стверджує прокурор, з порушенням законодавства, та договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ бурштину Нетреба розташована у східній частині Володимирецького району Рівненської області за 3 км на захід від околиці с. Нетреба, який, як наслідок, також укладений Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбербур" з порушенням закону;

суб`єктами спірного правовідношення прокурор визначив Державу, як позивача, та Державну службу геології та надр України та Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур", як відповідачів (порушників), один з яких є уповноваженим органом, до компетенції якого належить захист інтересів держави в сфері надрокористування.

За таких обставин, прокурор не порушив порядку, передбаченого частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки не повинен був попередньо повідомляти про наявне чи потенційне порушення інтересів держави та про звернення до суду орган державної влади, який визначений ним як відповідач саме тому, що прокурор стверджує про порушення саме цим органом законодавства у сфері його компетенції у спірному матеріальному правовідношенні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2024 року у справі №922/3322/20.

У такому випадку, коли прокурор стверджує не про неналежне виконання Держгеонадра своїх обов`язків із захисту інтересів держави, а про порушення саме цим органом інтересів держави проведенням спірного аукціону та укладенням договору, цей орган - Держгеонадра апріорі (очевидно) не може бути позивачем, в особі якого прокурор мав би звернутись до суду за захистом інтересів держави. Відповідно відсутній сенс (розумна підстава) повідомляти про вчинене правопорушення орган державної влади, який порушив інтереси держави у спірному матеріальному правовідношенні.

При цьому варто зазначити, що частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є не формальною, а є дієвою нормою з чіткою метою, а саме повідомити відповідний орган про стверджуване порушення не формально, а для спонукання цього органу відреагувати на це порушення та здійснити захист інтересів держави, що за обставин, які в цій справі доводить прокурор, є неможливим в особі Держгеонадра, яка не може виступати суб`єктом спірного правовідношення і як позивач, і як відповідач.

Підсумовуючи, суд виходить з того, що саме прокурор визначає і предмет, і суб`єктів спірного правовідношення, спрямованого на захист інтересів держави від осіб, яких прокурор визначив саме як порушників інтересів держави, в тому числі й компетентний орган спірного правовідношення. Тому у прокурора відсутній обов`язок попередньо повідомляти відповідача (порушника) про вчинене ним порушення та звернення до суду з позовом до нього, тому що процесуальні інтереси позивача і відповідача є (а)протилежними, (b)не підлягають захисту в особі порушника.

Підхід щодо обов`язку сповістити орган державної влади про наявне чи потенційне порушення інтересів держави, який саме і припустився, на думку прокурора, порушення інтересів держави у спірних правовідносинах, засвідчує надмірний формалізм, а також застосування частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" без розумного обґрунтування, а також без доведення логіки та послідовності встановлених в ній процедур, яких має дотриматись прокурор.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що прокурор навів підстави для представництва інтересів держави, обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, та визначив Держгеонадра одним із відповідачів у справі, чим спростовуються твердження скаржників в частині відсутності підстав для представництва інтересів держави прокурором та неповідомлення прокурором Держгеонадра про порушення інтересів держави.

При цьому, суд звертає увагу, що оскільки прокурор не заперечує правосуб`єктність Держгеонадра на подання відповідних позовів, натомість зазначає, що саме цей орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції (проведення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами) у спірних правовідносинах у цій справі, який визначений прокурором одним з відповідачів, з чим погоджується суд.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм дає змогу дійти висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно з частиною першою та частиною четвертою статті 11 Цивільного кодексу, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлюються Законом України "Про публічні закупівлі" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин). Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що цей Закон застосовується: до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень; до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України "Про публічні закупівлі", закупівлі можуть здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

У відповідності до пункту 20 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" публічна закупівля (далі - закупівля) - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Тендерна пропозиція - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації (пункт 30 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі").

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі", замовники - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак:

юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;

органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;

у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

До замовників також належать юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання та відповідають хоча б одній з таких ознак: органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування належить частка у статутному капіталі суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи володіють більшістю голосів у вищому органі суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради суб`єкта господарювання; наявність спеціальних або ексклюзивних прав.

Відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі заінтересовані особи. Для проведення відкритих торгів має бути подано не менше двох тендерних пропозицій (стаття 20 Закону України "Про публічні закупівлі").

Згідно із частиною першою статті 10 Закону України "Про публічні закупівлі", замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель у порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: оголошення про проведення конкурентних процедур закупівель, тендерну документацію та проект договору про закупівлю, зокрема оголошення про проведення відкритих торгів - не пізніше ніж за 15 днів до кінцевого строку подання тендерних пропозицій, якщо вартість закупівлі не перевищує межі, встановлені у частині третій цієї статті, та не пізніше 30 днів у разі перевищення таких меж.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про публічні закупівлі", електронна система закупівель повинна бути загальнодоступною та гарантувати недискримінацію, рівні права під час реєстрації всім заінтересованим особам та рівний доступ до інформації всім особам, обмін і збереження інформації та документів має відбуватися з гарантуванням непорушності даних про учасників і їхніх пропозицій під час проведення процедури закупівлі та їх конфіденційність до моменту розкриття тендерних пропозицій.

Електронна система закупівель під час отримання тендерних пропозицій повинна забезпечувати фіксацію дати та точного часу отримання тендерних пропозицій та неможливість доступу будь-яких осіб до отриманих тендерних пропозицій (їх частин) до моменту настання дати і часу кінцевого строку подання та розкриття таких пропозицій, зазначених в оголошенні про проведення процедури закупівлі.

Під час використання електронної системи закупівель з метою подання тендерних пропозицій і здійснення їх оцінки документи та дані створюються та подаються з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідно до приписів статті 11 Закону України "Про публічні закупівлі", для організації та проведення процедур закупівель замовник утворює тендерний комітет (комітети) або визначає уповноважену особу (осіб). Тендерний комітет діє на засадах колегіальності та неупередженості.

Склад тендерного комітету та положення про тендерний комітет затверджуються рішенням замовника. Уповноважена особа (особи) здійснює свою діяльність на підставі укладеного з замовником трудового договору (контракту) або розпорядчого рішення замовника. Уповноважена особа повинна мати вищу освіту.

Тендерний комітет або уповноважена особа (особи): планує закупівлі, складає та затверджує річний план закупівель; здійснює вибір процедури закупівлі; проводить процедури закупівель; забезпечує рівні умови для всіх учасників, об`єктивний та чесний вибір переможця; забезпечує складання, затвердження та зберігання відповідних документів з питань публічних закупівель, визначених цим Законом; забезпечує оприлюднення інформації та звіту щодо публічних закупівель відповідно до Закону; здійснює інші дії, передбачені цим Законом.

Рішення тендерного комітету або уповноваженої особи оформлюється протоколом. У рішенні відображаються результати поіменного голосування членів комітету, присутніх на засіданні тендерного комітету, з кожного питання. Протокол підписується всіма членами комітету, присутніми на його засіданні, або всіма уповноваженими особами. У разі відмови члена тендерного комітету або однієї з уповноважених осіб підписати протокол про це зазначається у протоколі з обґрунтуванням причин відмови.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2024 Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 70/110-р/к у справі №2/01-62-23 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Відповідно до пункту 1 цього рішення визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки цінових пропозицій та участі в аукціоні, проведеному Державною службою геології та надр України за лотом "Спеціальний дозвіл на користування надрами - Ділянка Нетреба" (ідентифікатор аукціону в системі "Prozorro.Продажі": UA-PS-2020-11-04-000036-3)

Як встановлено Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" подали заявки на участь у аукціонах, які проводились Державною службою геології та надр України за допомогою електронної системи "Prozorro.Продажі", зокрема спеціальний дозвіл на користування надрами - "Ділянка Нетреба" (ідентифікатор аукціону в системі "Prozorro.Продажі": UA-PS-2020-11-04-000036-3) (Стислий опис активу та забезпечення - ділянка Нетреба розташована у східній частині Володимирецького району Рівненської області, за 3 км на захід від околиці с. Нетреба. Районний центр (смт. Володимирець) розташований за 12 км на північний схід від ділянки. Обласний центр (м. Рівне) розташований за 100 км на південь. За 5 км на південь від ділянки проходить залізниця Київ-Ковель, а за 10 км на південь - шосе Ковель-Київ. Вид користування надрами та строк, на який надається дозвіл - геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ бурштину, 5 років. Організатор Аукціону № 1 - ТОВ "Українська енергетична біржа". Початок прийому пропозицій (дата і час) - 04.11.2020 (14 год. 55 хв.). Кінцевий строк подання цінових пропозицій (дата і час) - 22.12.2020 (20 год. 00 хв.). Початок аукціону (дата і час) - 23.12.2020 (13 год. 44 хв.). Початкова ціна продажу лоту - 363 770,00 грн без ПДВ. Розмір мінімального кроку підвищення - 10 000 грн.

За порушення, яке викладене в резолютивній частини вказаного рішення, на Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" накладено штраф у загальному розмірі 204 000 грн 00 коп.

Відділення зазначило, що відповідачі в антимонопольній справі (Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд") узгоджували свою поведінку з метою усунення змагання під час підготовки та участі в аукціоні, що, зокрема, підтверджується використанням однієї і тієї ж точки доступу до мережі Інтернет під час подання цінових пропозицій та участі в аукціоні з незначним інтервалом у часі; використанням однієї і тієї ж точки доступу до мережі Інтернет під час подання податкової звітності з невеликим проміжком у часі; використанням однієї і тієї ж точки доступу до мережі Інтернет під час входу до автоматизованої системи дистанційного банківського обслуговування клієнт-банк для проведення операцій по банківських рахунках з невеликим проміжком у часі; зазначенням учасниками одного і того ж телефонного номеру при реєстрації на електронному майданчику; зазначенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбербур" телефонного номеру, який виділявся засновнику (учаснику), кінцевому бенефіціарному власнику та керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" під час участі в аукціоні; комунікацією між учасниками шляхом використання телефонних дзвінків; уповноваженням одних і тих же осіб для представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" у державного реєстратора, в ГУ ДПС у місті Києві, в районних ДПІ м. Києва, в управлінні статистики та в установах банку; видачею учасниками ідентичних довіреностей, які є схожими за своїм замістом та формою; одночасним перебуванням однієї і тієї ж особи у трудових відносинах з учасниками; однаковими властивостях електронних файлів, завантажених Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" для участі в аукціоні.

Як встановлено Відділенням та вбачається з матеріалів справи, відповідно до інформації, яка була надана Державним підприємством "Прозорро.Продажі" (лист від 05.10.2022 № 649-07/2022) Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" здійснювали вхід до аукціонів та завантажували свої цінові пропозиції для участі в аукціонах із незначним інтервалом у часі та за допомогою використання однієї і тієї ж ІР-адреси НОМЕР_1 .

За інформацією, наданою ДПС УКРАЇНИ (лист від 26.10.2023 № 13170/5/99-00-24-05-05 (вх. № 70-01/2307 від 03.11.2023)), у період з 04.11.2020 по 29.01.2021 (період підготовки та участі в Аукціонах) Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" подавали свої податкові звітності в один і той же день, з незначним інтервалом у часі та з використанням однієї і тієї ж ІР-адреси НОМЕР_1

Враховуючи викладене, учасники, зокрема в період проведення аукціонів, подавали свої цінові пропозиції та приймали участь в аукціонах, здійснювали вхіддо автоматизованої системи дистанційного банківського обслуговування клієнт-банк для проведення операцій по банківських рахунках та подання фінансової звітності синхронно з однієї і тієї ж ІР-адреси НОМЕР_1 із незначним інтервалом у часі. Отже, викладене вище свідчить про спільне здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" господарської діяльності, доступ до інформації про господарську діяльність один одного, а також про узгодженість їх поведінки під час участі в аукціонах.

З інформації, наданої Товариством "Закупки.Пром.УА" (оператор електронного майданчика "zakupki.prom.ua") листом від 23.11.2022 № 23/11/ZK-429/1 (вх. № 70-01/1768 від 02.12.2022), вбачається, що при реєстрації на електронному майданчику Товариствм з обмеженою відповідальністю "Амбербур" (дата реєстрації - 14.12.2020) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" (дата реєстрації - 27.10.2020) вказали контактним один і той же телефонний номер - , який належить до номерного ресурсу Приватного акціонерного товариства "Київстар"

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбербур" під час відкриття банківських рахунків в ПАТ "КБ "Акордбанк" (банківський рахунок відкривався в період участі в аукціонах) телефонного номеру , який виділявся в користування засновнику, кінцевому бенефіціарному власнику та керівнику конкурента в аукціонах - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" свідчить про спільне здійснення учасеиками господарської діяльності та доступ до інформації про господарську діяльність один одного.

Згідно з інформацією, наданою ПРАТ "Київстар" листом від 17.07.2023 № 19908/01, встановлено, що у період проведення аукціонів(період проведення: 04.11.2020 - 29.01.2021) білінговою системою зафіксовано дев`ять телефонних з`єднань, між телефонним номером (зазначався при реєстрації електронної поштової скриньки, за допомогою якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" подавало свої податкові звітності) та телефонним номером (виділявся в користування засновнику, кінцевому бенефіціарному власнику та керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд"), що свідчить про комунікацію, координацію між учасниками та обмін інформацією між Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" під час періоду проведення аукціонів.

Окрім того, ГУ ДПС у Рівненській області листом від 20.09.2022 № 5258/5/17-00-12-01-04 та ГУ ДПС у місті Києві листом від 21.09.2022 № 22121/5/26-15-12-07-03 надано до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України копії довіреностей Товариства з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбербур", які є однаковими за змістом (ідентичний текст), формою та видані в один день - 13.10.2020 та під однаковим реєстраційним номером - № 1, з яких вбачається, що відповідачі у період з 13.10.2020 по 31.11.2020 (зокрема, період підготовки та участі в аукціонах) уповноважили представляти їх інтереси у державного реєстратора, ГУ ДПС у місті Києві, районних ДПІ м. Києва, управлінні статистики та установах банків одних і тих же осіб, які, у період з листопада 2020 року по січень 2021 року (зокрема, період підготовки та участі в аукціонах) у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Амбербур" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" не перебували

За результатами аналізу документів, завантажених учасниками в електронному вигляді до системи "Prozorro.Продажі" з метою участі в аукціонах, Східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України встановлено, що файли створені з використанням однакової офісної техніки, ідентичного програмного забезпечення та з незначним інтервалом у часі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи підтверджують наявність вчинення порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону "Спеціальний дозвіл на користування надрами - "Ділянка Нетреба".

Суд також звертає увагу, що суду не надано доказів оскарження рішення Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.07.2024 № 70/110-р/к у справі №2/01-62-23 в судовому порядку.

Статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що закупівля здійснюється за принципом добросовісної конкуренції серед учасників.

Необхідно зазначити, що змагальність учасників конкурентних процедур закупівель ґрунтується на непевності щодо інших учасників та їх поведінки і зумовлює необхідність кожним з учасників пропонування кращих умов за найнижчими цінами. У випадку, коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх тендерних пропозицій - усувається непевність, а відтак усувається конкуренція між ними. Оскільки замовник обмежений у ході здійснення процедури торгів лише тими пропозиціями, які подані, то у разі якщо учасники замінять конкуренцію між собою на координацію, замовник не отримує той результат, який би він мав в умовах справжньої конкуренції, тобто вибір переможця закупівлі на принципах прозорої конкурентної процедури.

Таким чином, узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спотворює результат, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

Антиконкурентні узгоджені дії в силу Закону характеризується антиконкурентною домовленістю між кількома (щонайменше двома) суб`єктами господарювання щодо їхньої поведінки на торгах. Метою антиконкурентних узгоджених дій на торгах, як правило, є підвищення ціни закупівлі вище конкурентного рівня, що зазвичай близька, дорівнює чи перевищує очікувану вартість.

За змістом статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: 1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; 2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; 3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; 4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; 5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; 6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; 7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; 8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин.

При кваліфікації дій суб`єктів господарювання за пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" - антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, узгодженість дій (поведінки) полягає саме в обміні інформацією, заміні конкуренції між учасниками торгів на координацію, в результаті чого усувається конкуренція між ними та спотворюється основний принцип торгів - здійснення конкурентного відбору.

Узгодження дій між суб`єктами господарювання в процесі здійснення державних закупівель усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спростовує результат, тобто порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції.

При цьому за змістом приписів статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим з`ясування наслідків у формі завдання збитків для його конкурентів чи споживачів або інше реальне порушення їх прав чи інтересів, оскільки достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, які визначено як антиконкурентні узгоджені дії, та можливість настання таких наслідків.

Змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації.

З огляду на зміст статей 1, 5, 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

Близька за змістом правова позиція висловлена у низці постанов Верховного Суду, у тому числі в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 зі справи №924/381/17, від 12.06.2018 зі справи №922/5616/15, від 18.10.2018 зі справи №916/3214/17, від 18.12.2018 зі справи №922/5617/15, від 05.03.2020 зі справи №924/552/19, від 11.06.2020 зі справи №910/10212/19, від 22.10.2019 зі справи №910/2988/18, від 05.08.2018 зі справи №922/2513/18, від 07.11.2019 зі справи №914/1696/18, від 02.07.2020 зі справи №927/741/19, від 24.04.2024 зі справи №922/3322/20.

Отже, у даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" під час підготовки документації для участі в аукціоні діяло не самостійно, а узгоджувало свої дії та не змагалося з іншим учасником аукціону, за умови, що конкуренція є одним з основних принципів проведення аукціонів.

Внаслідок узгодженості поведінки Товариства з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" з іншим учасником право на укладення договору за результатами аукціону двома учасниками (Товариство з обмеженою відповідальністю "Хупо Се Трейд" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур") одержано не на конкурентних засадах, чим було спотворено результати Аукціону.

Узгодивши свою поведінку та цінові пропозиції, подані в пакетах аукціонної документації, Товариство з обмеженою відповідальністю "Амбербур" тим самим усунуло конкуренцію та змагальність між учасниками аукціону, а отже, спотворило результати проведеного аукціону, порушивши право на отримання найбільш ефективного для Держгеонадра результату, а відтак вчинило антиконкурентні узгоджені дії, заборонені Законом України "Про захист економічної конкуренції", що в свою чергу є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні від 29.01.2021 № 10/8-20.

Згідно з частиною першою та частиною четвертою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексои з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина сьома статті 179 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

За змістом частин 1 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі" закріплено підстави визнання договору про закупівлю недійсним, а саме договір про закупівлю є нікчемним у разі: його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону; його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; його укладення з порушенням строків, передбачених частиною другою статті 32 та абзацом восьмим частини третьої статті 35 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Згідно з положеннями частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 4 Кодексу України про надра передбачено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами законодавства.

Згідно статті 16 Кодексу України про надра, спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 56 Кодексу України про надра основними вимогами в галузі охорони надр є:

забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр;

додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами;

раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів;

недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд;

охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку;

запобігання необгрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей;

запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод;

додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Також, суд зазначає, що пункт 38 чинного Порядку проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 993, також передбачено, що спори, пов`язані з проведенням аукціону, вирішуються в судовому порядку.

Отже, відповідно до спеціального законодавства в судовому порядку можуть бути визнані недійсними як аукціон, за результатами якого надано дозвіл, так і сам дозвіл. До договорів купівлі-продажу, укладених за результатами аукціону, застосовуються загальні правила з урахуванням особливостей, що встановлюються відповідними актами законодавства.

Також, суд звертає увагу, що в розумінні статті 185 Господарського кодексу України аукціон є способом укладення договору купівлі-продажу на найбільш вигідних для продавця умовах, і необхідність дотримання антимонопольно-конкурентного законодавства обумовлюється як його обов`язковістю, так і загальними принципами, з додержанням яких здійснюється надання спеціальних дозволів на користування надрами. При цьому відсутність у статті 185 Господарського кодексу України прямого посилання на необхідності проведення аукціону з дотриманням конкурентного законодавства не спростовує наведених висновків, оскільки необхідність дотримання цих вимог є очевидною, що вбачається із суті таких правовідносин.

Суд зазначає, що узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій усуває конкуренцію та змагальність між учасниками, а отже спотворює та спростовує результат, порушує тим самим право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається у зв`язку з наявністю лише справжньої конкуренції. При цьому указане порушення прав замовника є достатньою підставою для визнання результатів торгів недійсними.

Суд звертає увагу, що участь в аукціоні двох учасників, що вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результату аукціону суперечить відповідному положенню Порядку проведення аукціонів.

Також суд зазначає, що порушення порядку проведення аукціону з підстав участі в ньому двох учасників, що вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій є підставою для визнання в судовому порядку недійсним дозволу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 922/3322/20.

Отже, враховуючи участь в аукціоні двох учасників, які здійснювали антиконкурентні узгоджені дії для спотворення результатів торгів, його результати суперечать принципу прозорості та конкурентності при реалізації права користування надрами, що визначені Кодексом України про надра, а також враховуючи, що під час проведення спірного електронного аукціону не дотримано принципу реалізації права на користування надрами на конкурентних засадах, чим порушено інтереси держави та суспільства, в силу положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України результати аукціону є недійсними, що зумовлює недійсність дозволу на користування надрами та укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

При вирішенні справ у спорах про визнання недійсними договорів відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України, зокрема частини 3 цієї норми, ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру (умислу) у кожної із сторін.

Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність договору, що укладається, і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Намір юридичної особи визначається як намір тієї посадової або іншої фізичної особи, яка підписала договір, маючи на це належні повноваження. За відсутності останніх наявність наміру у юридичної особи не може вважатися встановленою (зокрема постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 922/1391/18, від 20.10.2021 у справі № 910/4089/20, від 15.12.2021 у справі № 910/6271/17).

Закон не визначає прямо підстави для недійсності результатів аукціону. Водночас, оскільки надання спеціальних дозволів на користування надрами здійснюється з додержанням, зокрема, принципів відкритості конкурсної системи при виборі переможця конкурсу на отримання спеціальних дозволів на користування надрами та забезпечення максимально ефективного і раціонального використання надр, а узгоджені дії учасників аукціону та відсутність реальної конкуренції унеможливлює прозорий та відкритий аукціон з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, чим порушуються інтереси держави та суспільства, суд першої інстанції вірно встановив, що встановлене в установленому порядку порушення законодавства про захист економічної конкуренції, є підставою для визнання недійсними результатів аукціону, що зумовлює недійсність дозволу на користування надрами та укладеного з переможцем договору купівлі-продажу відповідно до частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

Щодо клопотання відповідача-2 про закриття провадження у справі в частині вимоги про визнання недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами Ділянки Нетреба від 01.03.2021 № 5137, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Амбербур", з огляду на те, що наказом Державної служби геології та надр України від 26.11.2024 № 553 припинено дію спеціального дозволу на користування надрами Ділянки Нетреба від 01.03.2021 № 5137, суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Тоді як, анулювання спеціального дозволу на користування надрами за зверненням користувача надр не спростовує факту недотримання відповідачем-2 принципу реалізації права на користування надрами на конкурентних засадах, та не є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідачів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судові витрати розподіляються відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними результати електронного Аукціону, оформленого протоколом про результати Аукціону № UA-PS-2020-11-04-000036-3 від 12.01.2021.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ бурштину Ділянки Нетреба, яка знаходиться в Володимирецькому районі Рівненської області від 29.01.2021 №1020.

4. Визнати недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами Ділянки Нетреба від 01.03.2021 № 5137, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Амбербур".

5. Стягнути з Державної служби геології та надр України (03057, місто Київ, вулиця Антона Цедіка, 16, ідентифікаційний код 37536031) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця 16 Липня , будинок 52, ідентифікаційний код 02910077) судовий збір в розмірі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок два) грн 00 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амбербур" (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Чорновола Вячеслава, будинок, 91А, квартира 21, ідентифікаційний код 43858540) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця 16 Липня , будинок 52, ідентифікаційний код 02910077) судовий збір в розмірі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок два) грн 00 коп.

7. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 03.04.2025

Суддя Н.Плотницька