ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2025 р. Справа №914/2070/23

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: КРАВЧУК Н.М.

СКРИПЧУК О.С.

За участю секретаря судового засідання Бабій М.

позивача - Теслюк Т.Ю. (адвокатка);

відповідача - Галадій А.М. (адвокат);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Ратуша (вх. ЗАГС №01-05/73/25 від 06.01.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.12.2024, суддя Ділай У.І.

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 914/2070/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний інвестиційний банк, м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Ратуша, м.Львів

за участі третьої особи, що

не заявляє самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Леобуд, м. Львів

про звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010.

Господарський суд Львівської області 21.05.2024 ухвалив рішення та оголосив його вступну та резолютивну частини, відповідно до якої:

"1. Позов задоволити частково.

2. Звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 22 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колдубай Н.П. за р.№2507, на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» (79000, місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 25, ідентифікаційний код 38821865), а саме: нерухоме майно: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд. 242, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 на користь АТ «Комінвестбанк» (м. Ужгород, вул. Гойди, 10, ідентифікаційний код 19355562), в рахунок погашення заборгованості по договору кредиту № 02-1/3К-49 від 26.10.2010 в сумі 26996414,10 грн шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом згідно з оцінкою майна під час проведення виконавчих дій не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Леобуд» (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Дорошенка, будинок 19, ідентифікаційний код 22336350) на користь Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562) 325974,67грн судового збору.

4.У задоволенні решти вимог відмовлено."

Рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 набрало законної сили 03.09.2024, у зв`язку із прийняттям Західним апеляційним господарським судом ухвали, якою закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 , на рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у справі № 914/2070/23 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Водночас встановивши, що в мотивувальній частині рішення судовий збір покладений на відповідача, оскільки спір виник з його вини, а в пункті 3 рішення від 21.05.2024 зазначено, що судовий збір стягнуто з ТОВ «Гал-Леобуд», яке було третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Господарський суд Львівської області, керуючись ст. 243 ГПК України, постановив 18.09.2024 ухвалу про виправлення описки в п. 3 резолютивної частини рішення від 21.05.2024 не змінюючи суті рішення та виклав його в такій редакції: « 3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» (79000, місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 25, ідентифікаційний код 38821865) на користь Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562) 325974,67 грн судового збору.»

20.09.2024 було видано два накази на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у справі № 914/2070/23, один з яких було видано щодо стягнення з ТОВ «Фірма «Ратуша» судового збору.

25.09.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем за заявою АТ «Комерційний інвестиційний банк» було відкрито виконавче провадження № 76139790 про примусове виконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2070/23 від 20.09.2024. В межах виконавчого провадження було стягнуто з ТОВ «Фірма «Ратуша» на користь АТ «Комерційний інвестиційний банк» судового збору в розмірі 325 974,67 грн.

Постановою від 17.10.2024 Західний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ «Фірма «Ратуша» задовольнив. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 18.09.2024 про виправлення описки в п. 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у справі № 914/2070/23 скасував.

20.11.2024 надійшла заява ТОВ «Фірма «Ратуша» про визнання наказу №914/2070/23 від 20.09.2024 про стягнення з заявника судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Подана заява обґрунтована тим, що 18.09.2024 Господарський суд Львівської області у справі № 914/2070/23 постановив ухвалу, якою було виправлено описку в пункті 3 резолютивної частини рішення, не міняючи суті рішення, виклавши його в наступній редакції: « 3.Стягнути з ТОВ "Фірма "Ратуша" (79000, місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 25, ідентифікаційний код 38821865) на користь АТ «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562) 325 974,67 грн судового збору.»

Враховуючи те, що ухвала суду від 18.09.2024 про виправлення описки в п. 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у справі № 914/2070/23 постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 скасована, станом на момент подання заяви п. 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 у цій справі є таким, яким його було проголошено, а саме: « 3. Стягнути з ТОВ «Гал-Леобуд» (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Дорошенка, будинок 19, ідентифікаційний код 22336350) на користь АТ «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562) 325 974,67 грн судового збору.»

Відповідач зазначав, що за період з 25.09.2024 по 19.11.2024 приватний виконавець Білецький І.М. в межах виконавчого провадження №76139790 про примусове виконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/2070/23 від 20.09.2024 щодо стягнення з ТОВ «Фірма «Ратуша» судового збору, безпідставно стягнув із ТОВ «Фірма «Ратуша» 35 807,41 грн на користь АТ «Комінвестбанк», яке є стягувачем у виконавчому провадженні № 76139790.

У прохальній частині поданої заяви ТОВ «Фірма «Ратуша» просило зупинити виконання за виконавчим документом та визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Львівської області від 20.09.2024 у справі № 914/2070/23 про стягнення судового збору.

27.11.2024 до суду першої інстанції АТ «Комерційний інвестиційний банк» повторно подав заяву про виправлення помилки в рішенні.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 17.12.2024 заяву АТ «Комерційний інвестиційний банк» задоволив. Виправив допущену описку у п. 3 резолютивної частини рішення від 21.05.2024 у справі №914/2070/23 не зачіпаючи суті рішення та виклав п. 3 у такій редакції: «Стягнути з ТОВ «Фірма «Ратуша» (79000, м.Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, б. 25, ідентифікаційний код 38821865) на користь АТ «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Юрія Гойди, б.,10, ідентифікаційний код 19355562) 325 974,67 грн судового збору.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 20.12.2024 у задоволенні заяви ТОВ «Фірма «Ратуша» про визнання наказу №914/2070/23 від 20.09.2024 про стягнення з заявника судового збору таким, що не підлягає виконанню та у задоволенні заяви про зупинення виконання за виконавчим документом - відмовив.

Вказана ухвала мотивована тим, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 набрало законної сили, строк для пред`явлення наказів від 20.09.2024 до виконання не сплив, матеріали поданої заяви не містять доказів в підтвердження добровільного виконання обов`язку боржником, у зв`язку з чим матеріально-правові підстави чи процесуально-правові підстави для не визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відсутні.

ТОВ «Фірма «Ратуша» подало апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким подану заяву задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована тими ж обставинами та доводами, що й подана заява про визнання наказу №914/2070/23 від 20.09.2024 про стягнення з заявника судового збору таким, що не підлягає виконанню. Окрім цього, наводить доводи щодо незаконності ухвали про суду від 17.12.2024, якою, на думку скаржника, безпідставно виправлено описку у п. 3 резолютивної частини рішення суду.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, який протокольною ухвалою суду залишено без розгляду, як такий, що поданий поза межами встановленого строку. При цьому, суд відмовив у поновленні строку на його подання, оскільки визнав причини пропуску такого необґрунтованими.

Інших клопотань та заяв, в порядку статті 207 ГПК України, учасники у справі не подавали.

В судовому засіданні взяли участь представники позивача та відповідача, які навели доводи та заперечення по суті апеляційної скарги.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу у разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. Саме у межах цього судового провадження і підлягають встановленню обставини припинення зобов`язання боржника, яке є предметом відповідного судового наказу.

Стаття 328 ГПК України містить вичерпний перелік підстав, які дають право боржникові вимагати визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню. Так, законодавець вказаною статтею визначає підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема: якщо його видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові №910/9026/13 від 12.10.2018 Верховний Суд виснував, що у межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Рішення Господарського суду Львівської області від 21.05.2024 набрало законної сили, строк для пред`явлення наказів від 20.09.2024 до виконання не сплив, а тому, як правильно зазначив суд першої інстанції, відсутні підстави процесуально-правового характеру для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суд від 17.12.2024, яка залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.02.2025, заяву АТ «Комерційний інвестиційний банк» задоволено. Виправлено допущену описку п. 3 резолютивної частини рішення від 21.05.2024 у справі №914/2070/23 не зачіпаючи суті рішення. Пункт 3 резолютивної частини рішення від 21.05.2024 у справі №914/2070/23 викладено у такій редакції: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Ратуша" (79000, місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, буд. 25, ідентифікаційний код 38821865) на користь Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» (88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Юрія Гойди, будинок,10, ідентифікаційний код 19355562) 325 974,67 грн судового збору.»

Як вбачається з матеріалів справи, докази на підтвердження добровільного виконання обов`язку боржником щодо сплати судового збору не надано, у зв`язку з чим матеріально-правові підстави для не виконання наказу відсутні.

Доводи заявника щодо скасування ухвали від 18.09.2024 як підстави для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, суд вважає необґрунтованими. З аналізу матеріалів справи вбачається, що помилкове зазначення неналежної сторони в п. 3 резолютивної частини рішення було технічною опискою, а не проявом змін у волевиявленні суду. Це підтверджується також мотивувальною частиною самого рішення від 21.05.2024, де вказано, що оскільки спір виник з вини саме відповідача ТОВ «Фірма «Ратуша», то судовий збір за подання позову у справі підлягає покладенню на останнього.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від 17.12.2024 Господарський суд Львівської області повторно виправив допущену описку, не змінюючи суті рішення, чим реалізував своє первинне волевиявлення. Зазначена ухвала набрала законної сили, що свідчить про відновлення актуального змісту рішення в його резолютивній частині.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справах "Волчлі проти Франції", ТОВ "Фріда" проти України").

Враховуючи принцип недопущення надмірного формалізму, закріплений у правових висновках Верховного Суду та визнаний Європейським судом з прав людини, формальні помилки, які були виправлені судом у передбаченому законом порядку, не можуть нівелювати законність і обґрунтованість судового наказу, виданого на підставі відповідного рішення.

Отже, твердження заявника про помилкову видачу наказу, зважаючи на повторно ухвалене судове рішення щодо виправлення описки, не мають правових підстав. Відсутність матеріально-правових чи процесуально-правових підстав, передбачених ст. 328 ГПК України, не дає підстав для задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про визнання наказу №914/2070/23 від 20.09.2024 про стягнення з заявника судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий господарський суд також обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ТОВ «Фірма «Ратуша» про зупинення виконання наказу Господарського суду Львівської області від 20.09.2024 у справі №914/2070/23.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ГПК України, зупинення виконання судового рішення можливе лише у разі, якщо заявник обґрунтує наявність істотних ризиків, пов`язаних із виконанням такого рішення, або доведе очевидну помилковість виконавчого документа. Натомість заявник не навів жодних доказів на підтвердження факту припинення зобов`язання чи наявності істотних обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення.

Також суд врахував, що наказ видано на підставі рішення, яке набрало законної сили, та строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив. Тому відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про зупинення виконання за виконавчим документом у справі №914/2070/23.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, а також те, що доводи апеляційної скарги не спростовують норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, з огляду на що, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 270, 275 , 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Львівської області від 20.12.2024 у справі №914/2070/23 без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК