ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 922/685/25

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Татаурова В.А.

розглянувши в підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом Керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області (Григорівське шосе, 52, м. Харків, 61098) в інтересах держави, в особі Південної міської ради Харківського району Харківської області (вул. Гагаріна, 82, м. Південне, Харківський район, Харківська область, 62461, ідентифікаційний код 04058700)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" (вул. Маршала Бажанова, 21/23, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код 40464528)
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 401369,84 грн
за участю представників учасників справи:

прокурора - Хряка О.О.

позивача - не з`явився

відповідача - Чорнобай Р.Л. (самопредставництво)

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської окружної прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою в інтересах держави, в особі Південної міської ради Харківського району Харківської області (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" (відповідач), в якій просить суд:

1. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 17.05.2024 до договору № 27/3 від 27.03.2024, укладеного між Південною міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач";

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 14.06.2024 до договору № 27/3 від 27.03.2024, укладеного між Південною міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач";

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 01.08.2024 до договору № 27/3 від 27.03.2024, укладеного між Південною міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач";

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 02.08.2024 до договору № 27/3 від 27.03.2024, укладеного між Південною міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач";

5. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 25.12.2024 до договору № 27/3 від 27.03.2024, укладеного між Південною міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач";

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" (61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, 21/23, ) на користь Південної міської ради (62461, вул. Гагаріна, 82, м. Південне, Харківський район, Харківська область, ) надмірно сплачені кошти в сумі 401 369,84 гривень.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що укладені між Південною міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" без будь-яких належних на те підстав, в порушення п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та положень Договору № 27/3 про постачання електричної енергії споживачу від 27.03.2024 (далі - Договір) Додаткові угоди № 1 від 17.05.2024, №2 від 14.06.2024, №3 від 01.08.2024, №4 від 02.08.2024, №5 від 25.12.2024, якими збільшено ціну за одиницю товару з 4,227024977 до 7,712581652 грн за 1 кВт/год електричної енергії, тобто на 3,06206552 грн за 1 кВт/год електричної енергії, або на 45,19 % від первісної ціни Договору, жодним чином не відповідають принципу максимальної економії та ефективності, спотворюють результати закупівлі та нівелюють економію, яку було досягнуто під час підписання Договору, що є підставою для визнання Додаткових угод до Договору недійсними та стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ч.1 ст.670 ЦК України отриманих за Договором надмірно сплачених відповідачем коштів в сумі 401 369,84 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/685/25. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 24 березня 2025 року о 09:30. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Запропоновано учасникам справи провести перемови на предмет проведення процедури мирного врегулювання спору або укладення мирової угоди та письмово повідомити суд до початку підготовчого засідання про наявність обставин, зазначених у ч. 2 ст. 182 ГПК України. Встановлено прокурору та позивачам строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

14.03.2025 через підсистему Електронний суд від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, яке зареєстроване 17.03.2025 за вх.№6691.

Також, 17.03.2025 до канцелярії суду за вх. №6792 від відповідача надійшло аналогічне клопотання про зупинення провадження у справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24, обгрунтовуючи вказане клопотання тим, що ухвалою Касаційного господарського суду від 29 січня 2025 року у справі 920/19/24 справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступу від висновків, викладених у постанові ВПВС від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22. Підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції Закону № 114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом № 1530-IX від 03.06.2021; порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі. З огляду на те, що відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначає, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, відповідач просить суд зупинити провадження у справі № 922/685/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

18.03.2025 до суду від прокурора надійшло заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (вх.№6936), в якому він вважає, що правові підстави для зупинення провадження у справі № 922/685/25 відсутні, оскільки Великою Палатою Верховного Суду на теперішній час не вирішено питання про прийняття до розгляду справи № 920/19/24.

20.03.2025, у встановлений строк, до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№7229), в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Присутній у судовому засіданні прокурор заперечував проти зупинення провадження у справі, наполягаючи на тому, що Великою Палатою Верховного Суду не вирішено питання про прийняття до розгляду справи № 920/19/24.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце цього засідання повідомлений належним чином, що вбачається з довідки про доставку документа в кабінет електронного суду, яку отримано з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду".

Присутній у судовому засіданні відповідач просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" також передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з ч.4 ст.236 ГПК України та ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Суд зауважує, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/24257/16.

Згідно з п.11 ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2025 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №920/19/24 за позовом керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Управління освіти Конотопської міської ради Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне партнерство" про визнання недійсними додаткових угод до договору публічної закупівлі та стягнення коштів у сумі 692 623,48 грн.

Ухвала мотивована необхідністю відступлення (шляхом уточнення) від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору).

Підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду є:

- зміна законодавства: Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції Закону №114-ІХ, втім не робила висновок щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" в редакції із змінами, внесеними Законом №1530-IX від 03.06.2021;

- порушення принципу належного урядування з огляду на неоднакове праворозуміння п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі": Мінекономіки вважає, що сторони договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку за наявності відповідних умов, в той час як Велика Палата Верховного Суду вважає, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі.

У цій справі прокурор обгрунтовує позовні вимоги тим, що оспорювані додаткові угоди було укладено без належного обґрунтування та документального підтвердження, всупереч умовам договору та нормам Закону України "Про публічні закупівлі". При укладенні додаткових угод до договору порушено частину п`яту статті 41 Закону, а саме змінено ціну за одиницю товару у бік збільшення за відсутності відповідного коливання ціни такого товару на ринку, внаслідок чого перевищено гранично допустимі межі такого збільшення та безпідставно зменшено обсяги закупівлі.

Отже на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 920/19/24 щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, що і у справі №922/685/25, а саме: п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі".

Ураховуючи наведене, з огляду на подібність правовідносин у справі № 922/685/25 та у справі № 920/19/24, з урахуванням критеріїв подібності, визначених у пунктах 39, 96, 97 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, суд вважає за необхідне задовольнити заяву відповідача та зупинити провадження у справі № 922/685/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Суд зауважує, що доцільність зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24 підтверджується судовою практикою Верховного Суду у цій категорії справ (див. ухвали ВС КГС від 12.03.2025 у справах №916/116/23, №916/3461/23, у справі №904/6833/23 від 11.03.2025 і ін.).

Керуючись ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаенерго Постач" про зупинення провадження у справі №922/685/25 - задовольнити.

Зупинити провадження у справі №922/685/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Ухвала набирає законної сили 24.03.2025 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено (підписано) 24.03.2025.

Суддя І.О. Чистякова