СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Харків Справа № 905/887/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М.,

суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

без участі представників сторін,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (вх.№198Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025, ухвалене у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Сковородіною О.М., дата складання повного тексту рішення - 20.01.2025, у справі №905/887/24

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ,

до Американського центру міжнародної профспілкової солідарності (Центр Солідарності), м. Київ,

про стягнення 72 131, 13грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Американського центру міжнародної профспілкової солідарності (Центр Солідарності) про стягнення 72 131, 13грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати за договором оренди №09/14-249/7/21 від 20.04.2021.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 у позові відмовлено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк на користь Американського центру міжнародної профспілкової солідарності (Центр Солідарності) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000, 00грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що доказів понесення позивачем витрат, як такі, що пов`язанні з користування відповідачем активною електричною енергією у згаданий період (з вересня 2022 по 13.02.2023) саме в розмірі 11 392,86 кВт на суму 72 131, 13грн суду не надано.

З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що витрати, які відповідачем були понесені на оплату правової (юридичної) допомоги в розмірі 21 000, 00грн, підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рахунок ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" №75 від 01.07.2023 виставлений за період з жовтня 2022 року по червень 2023 року, що підтверджується актами прийняття-передавання електроенергії за вказаний період з показами приладів обліку. Крім того, вказаний рахунок позивачем отримано 29.04.2024 та 30.04.2024 здійснено оплату. Як зазначає апелянт, відповідач приміщенням користувався одноосібно.

Щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу апелянт вважає, що заявлена до стягнення суми не є співмірною зі складністю справи, часом, витраченим на надання послуг, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у даному випадку апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за таких підстав, відповідно до частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Крім того, дана справа не відноситься до категорії справ, зазначених у частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, що не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 у справі №905/887/24; постановлено здійснити розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду Донецької області від 09.01.2025 у справі №905/887/24 у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заяв і клопотань від учасників справи не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, які суд визнає достатніми для розгляду апеляційної скарги у спрощеному провадженні, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта та доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 20.04.2021 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - Орендодавець) та Американським центром міжнародної профспілкової солідарності (Центр Солідарності) (далі - Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №09/14-249/7/21 (далі - Договір), згідно з пунктом 1.1. якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно (далі за текстом - Об`єкт оренди) загальною площею 100, 00кв.м, яке знаходиться за адресою: Донецька область, місто Добропілля, вулиця Банкова, 41.

Згідно з пунктом 3.1. Договору, строк оренди становить період з моменту прийняття Об`єкту оренди Орендарем за актом приймання-передачі об`єкту оренди до 31.01.2022 року (включно).

Відповідно до вимог пункту 5.3.2. Договору, відповідач зобов`язаний своєчасно здійснювати орендні та інші платежі за цим Договором.

Відповідно до пункту 4.1. Договору, орендна плата за користування об`єктом оренди в місяць складає 10 000, 00грн, у тому числі ПДВ.

За умовами пункту 4.5. Договору, орендна плата індексується кожні шість місяців на офіційний індекс інфляції, який публікується Державною службою статистики України, за попередні шість місяців, при цьому сторони погоджуються, що індексація розміру орендної плати не потребує внесення змін до цього Договору. Відлік шести місячного періоду розпочинається з місяця, в якому об`єкт оренди переданий в оренду.

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору, щомісячно до 15 числа поточного місяця позивач нараховує орендну плату за поточний місяць та направляє Орендарю в електронній формі рахунки, а Орендар на підставі отриманих від Орендодавця в електронній формі рахунків сплачує нараховану орендну плату за поточний місяць не пізніше 20 числа поточного місяця.

Надлишково сплачені кошти відповідачем за цим Договором підлягають зарахуванню позивачем в рахунок погашення заборгованості відповідача з орендної плати та інших платежів за договором.

Відповідно до пункту 4.3 Договору, розмір орендної плати за Договором за неповний календарний місяць користування об`єктом оренди нараховується пропорційно фактичній кількості календарних днів у місяці, в якому відбулося користування об`єктом оренди.

Відповідно до пункту 4.2.2. Договору, Орендар на підставі виставлених Орендодавцем рахунків протягом 5 робочих днів з дня їх направлення Орендодавцем в електронній формі, відшкодовує фактичні втрати Орендодавця за комунальними послугами та іншими послугами, пов`язаними з утриманням об`єкту оренди і прибудинкової території, а саме:

- активна електроенергія в періоди становить: з квітня по жовтень - 400 кВт/г на місяць, з листопада по березень - 2600 кВт/г на місяць.

Між Орендодавцем та Орендарем 20.04.2021 укладено Акт про те, що на виконання умов договору оренди нерухомого майна, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у користування нерухоме майно за адресою: Донецька область, місто Добропілля, вулиця Банкова, 41, загальною площею 100, 00кв.м.

Між Орендодавцем та Орендарем 05.09.2021 укладено Акт про те, що на виконання умов договору оренди нерухомого майна, Орендар передав, а Орендодавець прийняв з оренди нерухоме майно, за адресою: Донецька область, місто Добропілля, вулиця Банкова, 41, загальною площею 100, 00кв. м.

06.09.2021 між Орендодавцем та Орендарем укладено Договір про внесення змін №09/14-521/7/21 до договору оренди нерухомого №09/14-249/7/21 від 20.04.2021 року, згідно з пунктом 1 якого мторони домовились внести зміни до пунктів 1.1., 4.1., 4.2.2. Договору та викласти їх в наступній редакції:

1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, за адресою: Донецька обл., м. Добропілля, вул. Банкова, 41, загальною площею - 144, 16 (сто сорок чотири цілих шістнадцять сотих) кв. м (далі - Об`єкт оренди).

План та місце розташування Об`єкту оренди у будівлі наведені у Додатку 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

4.1. Орендна плата за користування Об`єктом оренди в місяць складає 14 416, 00грн, у тому числі ПДВ.

4.2.2. Орендар на підставі виставлених Орендодавцем рахунків протягом 5 робочих днів з дня їх направлення Орендодавцем в електронній формі, відшкодовує фактичні витрати Орендодавця за комунальними послугами та іншими послугами, пов`язаними з утриманням Об`єкту оренди і прибудинкової території, а саме: активна електроенергія в періоди становить: з квітня по жовтень - 500 кВт/ г на місяць, з листопада по березень - 3000 кВт/г на місяць.

Витрати, що не передбачені пунктом 4.2.2. Договору, входять до складу орендної плати.

06.09.2021 року між Орендодавцем та Орендарем укладено Акт про те, що на виконання умов Договору про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у користування нерухоме майно, за адресою Донецька обл., м. Добропілля, вул. Банкова, 41, загальною площею - 144, 16кв.м.

13.02.2023 року між Орендодавцем та Орендарем укладено Акт про те, що на виконання умов Договору про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, Орендар передав, а Орендодавець прийняв з оренди нерухоме майно, за адресою Донецька обл., м. Добропілля, вул. Банкова, 41, загальною площею - 144,16кв.м.

Позивач вказує, що станом на 10.06.2024 Орендар має заборгованість перед Орендодавцем за відшкодування витрат по комунальними послугами, а саме: активна електроенергія - 72 131, 13грн.

А саме, 26.04.2024 позивач від постачальника ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" отримав рахунок за спожиту електроенергію №75 від 01.07.2023 року за червень 2023 року у сумі 73 081, 95грн.

На рахунку ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" №75 прописом дописано "за період 10.22 р. по 30.06.23р.". Але вказана описка не містить підпису відповідної посадової особи і печатки установи, яка видала документ.

30.04.2024 року згідно з платіжною інструкцією №293113 банком було здійснено оплату за спожиту електроенергію.

Місцевим господарським судом встановлено, що до позовної заяви позивачем додано рахунок-акт №178, виставлений відповідачу, з якого вбачається, що позивач нараховує відшкодування витрат за активну електроенергію за: вересень 2022 (500 кВт) на суму 3 737, 88грн, жовтень 2022 (500 кВт) на суму 3 834, 07грн, листопад 2022 (3000 кВт) на суму 22 894, 60грн, грудень 2022 (3000 кВт) на суму 22 795, 70грн, січень 2023 (3000 кВт) на суму 22 867, 10грн, за 01.02.2023 по 13.02.2023 (1392, 86 кВт) на суму 10 491, 22грн.

Тобто, позивачем заявлено до відшкодування витрати з оплати активної електроенергії за період з вересня 2022 по 13.02.2023 в розмір 11 392,86 кВт на суму 72 131, 13грн.

В якості доказів понесених витрат позивач надав акти приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) від ТОВ "Донецькі енергетичні послуги": за жовтень 2022 обсяг спожитої електроенергії 930 кВт на суму 5 942, 81грн; за листопад 2022 обсяг спожитої електроенергії 900 кВт на суму 5 723, 65грн; за грудень 2022 обсяг спожитої електроенергії 299 кВт на суму 1 893, 31грн; за січень 2023 обсяг спожитої електроенергії 4402 кВт на суму 27 999, 49грн; за лютий 2023 обсяг спожитої електроенергії 1 176 кВт на суму 7 381, 50грн.

Акт приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) за вересень 2022 року суду не був наданий.

Тобто, документально позивачем підтверджено факт споживання відповідачем електричної енергії за період з жовтня 2022 по 13.02.2023 в розмірі 7707 кВт на суму 48 940, 76грн.

Відповідач користувався орендованим приміщенням до 13.02.2023.

Доказів понесення позивачем витрат, як такі, що пов`язані з користуванням відповідачем активною електричною енергією у згаданий період (з вересня 2022 по 13.02.2023) саме в розмірі 11 392, 86кВт на суму 72 131, 13грн суду не надано.

Відповідачем надано рахунок позивача №178 від 08.12.2022, відповідно до якого станом на 08.12.2022 року переплата відповідача на вказану дату склала 60 328, 63грн.

Після цієї дати (08.12.2022) приміщення ще перебувало у користуванні у відповідача протягом трьох місяців до 13 лютого 2023 року. Згідно інформації в рахунку № 178 від іншої дати (01.05.2024) за період грудень 2022 - 13 лютого 2023 року до сплати за компенсацію електроенергії підлягає 56 154, 02грн (22 795, 70грн грудень 2022 року + 22 867, 10грн січень 2023 року + 10 491, 22грн (з 01.02.23 по 13.02.2023). Ця сума менша від суми переплати, яка визначена самостійно позивачем в рахунку № 178 від 08.12.2022.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою договір оренди №09/14-249/7/21 є договором найму (оренди), згідно з яким за приписами статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 762 Цивільного кодексу України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (стаття 763 Цивільного кодексу України).

Згідно матеріалів справи, і зазначене не заперечується сторонами у справі, 13.02.2023 року між Орендодавцем та Орендарем укладено Акт про те, що на виконання умов Договору про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, Орендар передав, а Орендодавець прийняв з оренди нерухоме майно, за адресою Донецька обл., м. Добропілля, вул. Банкова, 41, загальною площею - 144,16кв.м.

Тобто, зобов`язання між сторонами у справі 13.02.2023 припинились.

Апелянт посилається на те, що за умовами пункту 11.1 договору, договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Однак, як встановлено місцевим господарським судом, відповідно до рахунків №178 від 08.12.2022, №178 від 01.05.2024 відповідач мав переплату і станом на дату повернення відповідачем орендованого майна 13.02.2023 за відповідачем не рахувалась заборгованість.

А виставлення позивачем рахунку відповідачу за спожиту електричну енергію за червень 2023 року не відповідає ані умовам договору, ані положенням цивільного законодавства.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що виставлена ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" заборгованість у розмірі 73 081, 95грн утворилась за період, коли майно перебувало в оренді.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, хоча й на рахунку ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" №75 прописом дописано "за період 10.22 р. по 30.06.23 р.", але вказана описка не містить підпису відповідної посадової особи і печатки установи, яка видала документ.

До того ж, приписка стосується періоду до 30.06.2023, у той час, як відповідачем повернуто орендоване майно 13.02.2023.

А як зазначено вище, згідно рахунку позивача №178 від 08.12.2022 станом на 08.12.2022 року переплата відповідача склала 60 328, 63грн.

Апелянт також зазначає, що заборгованість підтверджена актами прийняття-передавання електроенергії.

Однак, як зазначено вище документально цими актами позивачем підтверджено факт споживання відповідачем електричної енергії за період з жовтня 2022 по 13.02.2023 в розмірі 7707 кВт на суму 48 940,76грн.

Відповідач користувався орендованим приміщенням до 13.02.2023.

Доказів понесення позивачем витрат, як такі, що пов`язані з користуванням відповідачем активною електричною енергією у період по 13.02.2023 в розмірі 11 392, 86кВт на суму 72 131, 13грн позивачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявності у відповідача зобов`язань перед позивачем за договором оренди за період, протягом якого майно перебувало в оренді відповідача.

Відповідно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Щодо понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України):

- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено місцевим господарським судом, на підтвердження вимог відповідачем надано суду копії договору про надання юридичних та консультаційних послуг від 15.01.24 та додатку № 3 від 16.09.2024; ордеру серії АА №1396682 на надання правової допомоги; рахунку-фактури №011 від 24.10.2024 на суму 21 000, 00грн (підготовка відзиву - 12 000, 00грн, участь у судових засіданнях 6 000, 00грн, підготовка заперечень 3 000, 00грн) із розрахунку 3 000, 00грн за 1 годину; акту приймання-передачі наданих юридичних послуг №3/01/011 від 29.10.2024.

Дослідивши вказані докази витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що надані відповідачем докази є такими, що підтверджують його витрати у розмірі 21 000, 00грн на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Апелянт посилається на те, що відзив на позовну заяву і заперечення не містять ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права, їх виготовлення не вимагало значного обсягу технічних робіт.

При цьому, апелянт не зазначає, який витрачений час адвоката у даному випадку був би достатнім і яка сума відшкодування за надані адвокатом послуги є обґрунтованою.

Наданий відповідачем відзив є змістовним, містить посилання на положення законодавства, умови договору, обставини справи, правові висновки Верховного Суду.

До відзиву додані докази, які, у тому числі, були покладені в основу судового рішення, яким відмовлено позивачу у задоволенні позову.

Заперечення відповідачем були подані після подання позивачем відповіді на відзив на позовну заяву, що відповідає положенням процесуального законодавства України.

Також апелянт посилається на те, що судові засідання 09.10.2024 та 29.10.2024 не відбулись.

Судова колегія зазначає, що представник відповідача був присутній у судових засіданнях 29.10.2024, 13.11.2024, 27.11.2024, 11.12.2024, 25.12.2024, 09.01.2025 в режимі відеоконференції, що підтверджується відповідними протоколами судових засідань.

Досліджуючи питання співмірності витрат із складністю справи, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до положень статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, ціна наданих адвокатом послуг узгоджена ним з відповідачем в договорі, враховуючи виконання адвокатом умов договору про надання правової (правничої) допомоги, в частині надання послуг, які підтверджені матеріалами справи, відтак, надані відповідачем документи у їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування за рахунок позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000, 00грн, у тому числі за виготовлення відзиву на позовну заяву і заперечення, оскільки вказаний розмір понесених позивачем витрат об`єктивно не є завищеним та документально обґрунтований.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, прийнятого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2025 у справі №905/887/24 без змін.

Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 09.01.2025 у справі №905/887/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна