ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"21" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/578/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Херсонгаз» (73036, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3)

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4)

про стягнення 44 131, 06 грн

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Херсонгаз» звернулося із позовною заявою, сформованою в системі «Електронний суд» 18.02.2025 (вх. № 597/25 від 18.02.2025), до відповідача Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якій просить стягнути на його користь заборгованість за договором розподілу природного газу в сумі 29 348, 05 грн, індекс інфляції за весь час прострочення заборгованості в сумі 12 030, 74 грн, три проценти річних від простроченої суми в сумі 2752, 27 грн та покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідач звернувся із клопотанням, сформованим в системі «Електронний суд» 18.03.2025 (вх. № 8808/25 від 18.03.2025), про зупинення провадження у справі № 916/578/25 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду. Відповідач вказує, що предметом позову є стягнення на користь позивача заборгованості за надані послуги з доставки природного газу за Типовим договором розподілу природного газу № 1- 10595Б від 20.01.2022 у період січень - грудень 2022, які надавались на території, яка станом на момент надання спірних послуг, перебувала під тимчасовою окупацією.

Зазначає, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2024 справу № 908/1162/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у зв`язку із необхідністю відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі

№ 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 зазначеного Закону. Ухвалою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2025 справу № 908/1162/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Розглянувши матеріали справи, клопотання відповідача про зупинення розгляду справи, суд встановив.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань відповідач Головне управління Національної поліції в Херсонській області зареєстроване за адресою: 73000, м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем договірних зобов`язань в період з січня 2022 по грудень 2022, передбачених типовим договором розподілу природного газу від 20.01.2022 № 1-10595Б в частині оплати.

Згідно заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу № 1-10595Б доставка природного газу здійснювалась до об`єктів Головного управління Національної поліції в Херсонській області розташованих за наступними адресами: м. Херсон; смт. Білозерка, смт. Велика Олександрівка, смт. Високопілля, смт. Каланчак, м. Скадовськ, смт. Чаплинка Херсонської області.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1364 від 06.12.2022р. Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією установлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, м. Херсон, був окупований з 01.03.2022 по 11.11.2022; Білозерська селищна територіальна громада була окупована з 10.03.2022 по 11.11.2022; Високопільська селищна територіальна громада була окупована з 10.03.2022 по 04.10.2022; Великоолександрівська селищна територіальна громада була окупована з 10.03.2022 по 09.11.2022; вся територія Скадовського району тимчасово окупована з 24.02.2022; Чаплинська селищна територіальна громада тимчасово окупована з 24.02.2022.

Тобто, предметом дослідження у даній справі є факт постачання однією стороною та споживання іншою природного газу на об`єкти, що були розташовані на тимчасово окупованих територіях та на об`єкти, які і наразі є окупованими.

07.03.2024 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду прийнято постанову у справі № 910/9680/23, в якій колегія суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду виснувала, що з огляду на те, що місцем провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії позивача у справі є сонячна електростанція (дахова) будинків 15/6 та 15/7 на вулиці Дмитра Донцова у місті Мелітополі Запорізької області, загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому дослідженні, є факт окупації міста Мелітополя з 26.02.2022, то в силу положень ч. 2 ст. 13 і ч. 2 ст. 131 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України позивач з лютого по серпень 2022 року не мав права здійснювати господарську діяльність з виробництва електричної енергії та передавати її лініями електропередач відповідачу, всі підписані представниками сторін у справі акти купівлі-продажу електроенергії в період часу з лютого по серпень 2022 є нікчемними правочинами, що не мають жодних правових наслідків (крім пов`язаних з їх недійсністю), подальша перереєстрація у 2023 році місцезнаходження відповідача не може змінити його правовий статус за період часу з лютого по серпень 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03.2024 справу № 908/1162/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Передача справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зумовлена тим, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.04.2024 постановлено прийняти до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 908/1162/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023.

Згідно з вказаною ухвалою суду з огляду на виконання функцій із забезпечення сталості та єдності судової практики колегія суддів вважала за необхідне передати справу № 908/1162/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно із частиною другою статті 302 ГПК України, оскільки вважає, що є необхідність відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону. Колегія суддів вважає, що положення статей 13 та 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахування частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Ухвалою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2025 у справі № 908/1162/23, справу № 908/1162/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Як вказано в зазначеній ухвалі, у цій справі постало питання про те, як визначати території, на які поширюється правовий режим, передбачений частиною другою статті 13 та частиною другою статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", та щодо наслідків порушення цієї заборони для кожної зі сторін спірних правовідносин. За даним ЄДРСР (пошук здійснювався за контекстом "лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків", витяг вислову з абзацу першого частини другої статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України") у судах господарської юрисдикції нараховується 213 справ, предметом дослідження яких є факт постачання однією стороною та споживання іншою природного газу, тепло-, електроенергії на об`єктах, що розташовані на тимчасово окупованих після 24.02.2022 територіях України, та нарахування оплати за такі послуги. У переважної більшості справ провадження зупинено до закінчення перегляду об`єднаною палатою справи № 908/1162/23. В іншому контексті пошуку "Положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої пунктами 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями" (абзац 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України") ЄДРСР надав інформацію щодо 104 справ, у більшої частини з яких провадження також зупинено до розгляду об`єднаною палатою справи № 908/1162/23.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2025 справу № 908/1162/23 за позовом ТОВ «ВІМК» до Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення заборгованості у розмірі 1 593 623,84 грн за касаційною скаргою ТОВ «ВІМК» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 в цій справі повернуто об`єднаній палаті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). До того ж зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 № 910/24257/16).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц; пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 233/2021/19 конкретизувала власні правові висновки та правові висновки Верховного Суду України щодо критеріїв встановлення подібності правовідносин, визначивши, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними в порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом.

Якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, стосовно якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність треба також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Таким чином, правовідносини у справах № 916/578/25 та № 908/1162/23 є подібними, оскільки стосуються питання застосування щодо застосування норм статей 13 та 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» до правовідносин, які виникли та існували на тимчасово окупованих після 24 .02.2022 територіях України, у питанні надання/оплати послуг, зокрема постачання однією стороною та споживання іншою природного газу.

Згідно з імперативними вимогами ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Отже, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ч. 3 ст. 228 ГПК України передбачено, що з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Зупинення провадження у справі це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

За змістом вказаної норми зупинення провадження у справі з цієї підстави є правом, а не обов`язком суду. Таке право може бути реалізовано за наявності двох умов: 1) правовідносини є подібними; 2) палата, об`єднана палата, Велика Палата Верховного Суду, здійснює перегляд справи.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Відтак, предметом дослідження в цій справі є факт постачання позивачем та споживання в спірний період саме відповідачем природного газу на об`єктах, що розташовані на тимчасово окупованій території: м. Херсон.

Отже, приймаючи до уваги, що предметом позову позивача у цій справі є вимога про стягнення з відповідача заборгованості за природний газ за період з січня 2022 по грудень 2022, тобто під час періоду тимчасової окупації, а Верховним Судом переглядається справа № 908/1162/23, в якій буде надана оцінка правовідносинам подібним з тими, що розглядаються в межах даної справи, суд вважає, що наразі існує необхідність у зупиненні провадження цієї справи до перегляду судового рішення у справі № 908/1162/23, у зв`язку з чим задовольняє клопотання відповідача, сформоване в системі «Електронний суд» 18.03.2025 (вх. № 8808/25 від 18.03.2025), про зупинення провадження у справі.

При цьому суд вважає, що зупинення провадження у цій справі є цілком виправданим, оскільки врахуванням висновків Верховного Суду сприятиме в ухваленні судом за результатами вирішення спору у цій справі законного і обґрунтованого судового рішення, з дотриманням завдань та основних засад господарського судочинства.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання відповідача, сформоване в системі «Електронний суд» 18.03.2025 (вх. № 8808/25 від 18.03.2025), про зупинення провадження у справі № 916/578/25 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

2. Провадження у справі № 916/578/25 за позовом Акціонерного товариства «Херсонгаз» до відповідача Головного управління Національної поліції в Херсонській області про стягнення 44 131, 06 грн зупинити до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи № 908/1162/23, виготовлення та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

3. Запропонувати сторонам повідомити про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили 21 березня 2025 року з моменту її підписання суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя О.О. Мусієнко