ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/204/25

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу без повідомлення учасників

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-страхування"

до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення 10506,7 грн .

Зміст позовних вимог та заперечень.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 10506,70 грн. шкоди в порядку суброгації.

Рух справи.

13.02.2025 до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою від 20.02.25 суд відкрив провадження у справі №906/204/25 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу через Електронний кабінет у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Встановлені судом обставини.

27.10.2021 між ТОВ "САПФАЙЄР" (Страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-страхування" (позивач) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту , що підтверджується страховим полісом CLAUa-1024. Предметом Договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Honda CR-V, номер кузову НОМЕР_2 , пізніше реєстраційний номер НОМЕР_3 (далі - Застрахований ТЗ) (а.с.5).

18.07.2022 на вул. Шолуденка у м. Вишгород Київської області сталася дорожньо- транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу УРАЛ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом УРАЛ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , допустив порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення із застрахованим транспортним засобом.

ОСОБА_1 , керуючи застрахованим транспортним засобом, допустив порушення ПДР України внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом УРАЛ, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

По факту ДТП відносно обох водіїв складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), які направлено до Вишгородсьского районного суду Київської області.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 14.09.2022 у справі № 363/2235/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с.21).

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 14.09.2022 у справі № 363/2284/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с.22).

22.07.2022 до позивача звернувся Страхувальник із заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування (а.с.16).

29.07.2022 ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" (позивач) згідно з Договором страхування на підставі зазначеної заяви і страхового акту № 13790 від 27.07.2022 (а.с.18), по рахунку від 21.07.2022, здійснило виплату страхового відшкодування ТОВ"Віді інсайт" (СТО) в розмірі 21013,40 грн , що підтверджується платіжним дорученням № 2092 від 29.07.2022 (а.с.18). Виплата страхового відшкодування здійснена безпосередньо на рахунок ремонтного підприємства, що є офіційним дилером автомобілів марки "Honda" в Україні та має в своєму складі спеціалізовану СТО.

Згідно Акту виконаних робіт №ИНбСА-002037 від 20.10.22, вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 21013,40грн. (а.с.16).

30.08.2023 відповідачу була надіслана вимога про відшкодування шкоди. Позивач, беручи до уваги обопільну вину учасників ДТП, просив відповідача здійснити відшкодування шкоди на користь ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" в частці, що дорівнює 50% від завданої в ДТП шкоди за пошкодження Застрахованого ТЗ (залежно від ступеня вини), а саме в розмірі 10 506,70 грн. (21013,40:2=10506,70).

Вимога про відшкодування шкоди в розмірі 10506,70 грн. була вручена відповідачу 06.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26,27), однак відповідач кошти не сплатив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Висновки суду та норми права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).

Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно це державне майно (зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси), закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі також ЗСУ).

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно закріплюється за військовими частинами ЗСУ на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до ЗСУ і закріплення його за військовою частиною ЗСУ воно набуває статусу військового майна.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України» майно, закріплене за військовими частинами ЗСУ, є державною власністю і належить їм на праві оперативного управління.

Згідно з частиною першою статті 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» за шкоду і збитки, заподіяні правам та інтересам фізичних і юридичних осіб та державі, військова частина як суб`єкт господарської діяльності несе відповідальність, передбачену законом та договором.

Враховуючи те, що військові частини володіють на праві оперативного управління закріпленим за ними Міністерством оборони України військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, вони несуть відповідальність згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України.

Шкода, заподіяна об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і який був закріплений Міністерством оборони України на праві оперативного управління за військовою частиною, що має статус юридичної особи, відшкодовується цією військовою частиною.

Згідно зі ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 грудня 2018 року (справа № 426/16825/16-ц) на підставі аналізу норм статей 1187 та 1172 ЦК дійшла висновку про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2023, молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання своїх службових обов`язків використовував транспортний засіб "УРАЛ" державний номер НОМЕР_4 (а.с.24).

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2025,станом на 18.07.2022 рік транспортний засіб Урал-43202 військовий номер НОМЕР_4 був дійсний і зареєстрований на військову частину НОМЕР_1 (а.с.25).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 на момент ДТП був військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , транспортний засіб УРАЛ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , належить Військової частини НОМЕР_1 (що також підтверджується реєстраційним документом на цей транспортний засіб), ОСОБА_2 керував транспортним засобом УРАЛ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, - відповідно до ст. 1172 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП, спричиненої з вини ОСОБА_2 - покладається на Військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 108 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика (ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ"), який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

В довідці НПУ про ДТП відсутні відомості щодо чинного на момент ДТП полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності по відношенню до транспортного засобу УРАЛ, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до інформації Централізованої бази даних МТСБУ, по відношенню до транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_4 , відсутні відомості щодо чинного на момент ДТП полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вказане свідчить, що в порушення вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", транспортний засіб УРАЛ, реєстраційний номер НОМЕР_4 , експлуатувався за відсутності чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Наведене узгоджується також із приписами частини другої статті 22 ЦК України.

Системний аналіз ст. 22 ЦК України частини другої ст. 1192 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту.

Саме такі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18, Верховний Суд в постанові від 27.07.2022 у справі № 910/15796/20.

Оскільки шкода, яка завдана майну страхувальника, виникла з вини обох учасників ДТП, суд враховує вимоги частини 2 статті 1193 ЦК України.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в сумі 10506,70 грн. обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236,237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_5 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-страхування" (08131, Київська область, Бучанський район, село Софіївська Борщагівка, вул.Велика Кільцева, 60-А; код 35429675) - 10506,70 грн. шкоди, 2422,40 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.03.25

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

- сторонам до ЕК