ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

27.03.2025м. ДніпроСправа № 904/976/25

Суддя Бєлік В.Г. , розглянувши матеріали справи:

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Макарової Ксенії Василівни, м. Дніпро

про стягнення штрафних санкцій у вигляді пені у розмірі 3 838,48 грн.

Без участі (виклику) представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Макарової Ксенії Василівни (далі - відповідач) штрафні санкції у вигляді пені за порушення зобов`язань за договором на закупівлю товарів № 787/24 від 13.12.2024 у розмірі 3 838,00 грн., а також просить стягнути 3 028,00 грн. сплаченого позивачем судового збору та 70,00 грн. витрат пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

21.03.2025 до суду від відповідача надійшла заява, у якій просить відмовити ІНФОРМАЦІЯ_1 в задоволенні позовних вимог, зокрема в частині стягнення штрафних санкцій у вигляді пені за порушення зобов`язань за договором на закупівлю товарів № 787/24 від 13.12.2024 у розмірі 3 838,00 грн. з Фізичної особи-підприємця Макарової Ксенії Василівни.

Заява мотивована тим, що 13 березня 2025 року, Відповідач добровільно сплатив штрафні санкції за порушення умов Договору, в частині строку на постачання товару, у розмірі 3 838,48 грн. (три тисячі вісімсот тридцять вісім гривень 48 копійок). Факт сплати зазначених штрафних санкцій підтверджується платіжною інструкцією №57 від 13 березня 2025 року. Також зазначив, що жодного разу не заперечував проти розміру штрафних санкцій та сплатив би їх до моменту звернення до суду отримавши від Позивача належним чином оформлений оригінальний примірник претензії про сплату штрафних санкцій.

25.03.2025 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про повернення судового збору та відшкодування судових витрат.

Заява позивача мотивована тим, що спір виник з вини Відповідача і спірна сума за позовом була сплачена ним після пред`явлення Позивачем позову, беручи до уваги доведеність обґрунтованості та законності понесення Позивачем цих витрат, їх пов`язаність зі справою, керуючись статтями 42, 123,124,129,130,231,232,234,235 ГПК України, у звязку з чим просить при постановлені ухвали про закриття провадження у справі № 904/976/25, задовольнити заяву Позивача про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат у загальному розмірі 3 098,00 грн. (а саме 3 028,00 грн. судового збору та 70,00 грн. витрат пов`язаних з розглядом справи), о скільки зазначена сума штрафних санкцій була сплачена Відповідачем на користь Позивача лише після пред`явлення Позивачем позову до суду та відкриття судом 11.03.2025 провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяв позивача та закриття провадження у справі на підставі наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду справи є стягнення пені за порушення зобов`язань за договором на закупівлю товарів № 787/24 від 13.12.2024 у розмірі 3 838,00 грн..

13 березня 2025 року Відповідачем добровільно сплачено штрафні санкції за порушення умов Договору, в частині строку на постачання товару, у розмірі 3 838,48 грн. (три тисячі вісімсот тридцять вісім гривень 48 копійок). Факт сплати зазначених штрафних санкцій підтверджується платіжною інструкцією №57 від 13 березня 2025 року.

Тобто спір між позивачем та відповідачем у даній справі припинив існування.

Як вбачається з матеріалів справи, оплата боргу була здійснена Відповідачем після звернення 06.03.2025 позивача з позовом до суду та відкриття судом 11.03.2025 провадження у справі.

Законодавець зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору (пункт 2 ч. 1 статті 231 ГПК України), зокрема у таких випадках:

- припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань;

- спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Оскільки відповідачем повністю погашено суму заборгованості, провадження у справі № 904/976/25 слід закрити за ознаками п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Частиною 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Разом з тим, у заяві позивач також просить суд повернути з Державного бюджету України сплачений судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

Положеннями ч.3 ст. 231 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

При винесенні ухвали про закриття провадження у справі судом враховано положення ч.4 ст.231 ГПК України , згідно якої про закриття провадження у справі суд виносить ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Зокрема, судом враховано положення норм чинного законодавства якими регулюється питання повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору в разі закриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Стаття 7 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Пунктом 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Зважаючи на закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України, суд вважає заяву позивача про повернення судового збору обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на викладене вище, судовий збір сплачений на підставі платіжної інструкції № 633 від 24.02.2025 на суму 3 028,00 грн, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету.

Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача 70,00 грн поштових витрат за відправлення позовної заяви господарський суд зазначає таке.

У ст. 130 ГПК України передбачено порядок розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Так позивач подав заяву про стягнення судових витрат з відповідача.

У справі, що розглядається, відповідач сплатив суму боргу після пред`явлення позову, тобто визнав такий борг. Вказане свідчить, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, у зв`язку з чим суд вважає правомірним та таким що підлягає задоволенню клопотання позивача про покладення його судових витрат на відповідача.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 05.12.2023 у справі № 921/481/22.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. (ч. 1 ст. 123 ГПК України)

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (ч. 3 ст. 123 ГПК України)

До позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. (п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України)

Так на підтвердження понесених витрат на відправлення копії позовної заяви з додатками позивач надав суду копії опису вкладення у цінний лист від 05.03.2025, накладну № 961 від 05.03.2025 та фіскальний чек від 05.03.23025 на суму 70,00 грн. за адресою відповідача.

Відповідно до наданої позивачем накладної № 961 від 05.03.2025, відповідач 10.03.2025 отримав поштове відправлення з трек-номером 961 за адресою 49011, м. Дніпро, вул. Тісна, буд. 16, що відповідає адресі відповідача, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі викладеного господарський суд доходить висновку, що позивач виконав обов`язок з надсилання копії позовної заяви з додатками, надіславши останню на адресу відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за якою відповідач і отримав відправлення.

З огляду на викладене господарський суд задовольняє заяву позивача про стягнення понесених витрат з відповідача та покладає на останнього 70,00 грн.

Керуючись ст. 123, 129, 130, п.2 ч.1 ст. 231, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України та п. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 904/976/25 - закрити.

2. Повернути ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.), перерахований згідно платіжної інструкції № 633 від 24.02.2025.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Макарової Ксенії Василівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 70 грн. 00 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України, а саме - 27.03.2025 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено та підписано - 27.03.2025.

Суддя В.Г. Бєлік