РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2025Справа № 910/12880/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги"

про стягнення 418848973,26 грн.

за участі представників:

від позивача: Нестерова І.Г.

від відповідача: Жовтун О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" про стягнення за договором про надання послуг з передачі електричної енергії з датою акцептування 01.01.2024 та ідентифікатором №0205-02024-ПП основного боргу в сумі 416 106 770,65 грн., трьох процентів річних в сумі 1 936 775,43 грн. та інфляційних втрат у сумі 805 427,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

27.01.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" надійшла заява про закриття провадження у частині стягнення основного боргу у сумі 160272687,20 грн.

28.01.2025 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало через систему "Електронний суд" заяву про закриття провадження у частині стягнення основного боргу у сумі 160272687,20 грн.

13.02.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли заяви про закриття провадження у частині стягнення основного боргу у сумі 416 106 770,65 грн. у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Протокольною ухвалою суду від 13.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 13.03.2025 задоволено усне клопотання відповідача та залишено без розгляду подану відповідачем заяву від 12.03.2025 про розстрочення виконання рішення суду.

Також, під час судового засідання 13.03.2025 представник відповідача просив задовольнити подану 13.03.2025 заяву про відстрочення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Представник позивача, у свою чергу, проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду заперечував.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" про закриття провадження в частині позовних вимог задоволено. Провадження у справі № 910/12880/24 у частині позовних вимог про стягнення 416 106 770,65 грн. основного боргу закрито. Повернуто Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 842289,19 грн., сплачений за платіжною інструкцією від 15.10.2024 № АУ-7281.

У відзиві на позовну заяву відповідач указав, що позивачем не надані належні та допустимі докази, які містять інформацію про визначення планового обсягу наданої послуги. Крім того, просив урахувати неможливість своєчасного виконання зобов`язань за договором, унаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Також відповідач зазначив, що стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 24.02.2022 по даний час є передчасними, оскільки відповідач звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання по договору до завершення дії обставин непереборної сили.

У відповіді на відзив позивач наголосив, що умовами договору не передбачено попереднє погодження/ підтвердження відповідачем планових обсягів послуги, та відповідач не звертався із запереченням щодо будь яких рахунків чи актів за період липень 2024 - серпень 2024 року. Одночасно, позивач заперечив проти наданих відповідачем доказів на підтвердження настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Листом від 15.11.2023 № 01/61595 позивач підтвердив приєднання відповідача до умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії з 01.01.2024 за ідентифікатором №0205-02024- ПП (далі - Договір).

Пунктами 1.1, 1.2 Договору визначено, що цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з передачі електричної енергії.

Згідно з п. 2.1 Договору ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору, планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу та /або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідно до затвердженої ним методики (порядку), та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті: https://ua.energy/.

У пункті 6.1. Договору вказано, що розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

Відповідно до п. 6.2 Договору Користувач здійснює поетапну оплату планової вартості Послуги за кожну декаду розрахункового періоду (календарного місяця) згідно із такою системою платежів і розрахунків: - 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості Послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; - 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості Послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; - 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості Послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду.

Згідно з п. 6.4 Договору Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі Послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі. Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені Правилами ринку. Оплату вартості Послуги після коригування обсягів та вартості Послуг Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно) або Акт приймання[1]передачі Послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно). Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники Акта приймання[1]передачі Послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі Послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом З робочих днів з дня їх отримання Користувачем.

Згідно з п. 15.1, 15.2 Договору цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення змін або скасування нормативно-правових актів, що регулюють відносини, пов`язані з наданням послуги. Договір зі змінами оприлюднюється на сайті ОСП.

Так, наказом НЕК «Укренерго» (ОСП) від 07.06.2024 № 343 внесено зміни до договору про надання послуг з передачі електричної енергії (за адресою https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv[1]rynku/dogovory/#148-16b0f4f3-d1df).

На виконання умов Договору позивачем направлені відповідачу для оплати послуг у липні 2024 року: рахунок - фактура №ПР-0017859/0205-02024-ПП від 15.07.2024 на загальну суму 66 686 239,93 грн.; рахунок - фактура №ПР-0018338/0205-02024-ПП від 25.07.2024 на загальну суму 67 551 622,76 грн.; рахунок - фактура №ПР-0018827/0205-02024-ПП від 05.08.2024 на загальну суму 76 980 657,19 грн.; рахунок - фактура №ПР-0019320/0205-02024-ПП від 12.08.2024 на загальну суму 205 972 116,53 грн.; акт приймання-передачі послуги № ПРА-0004895 за липень 2024 року від 31 липня 2024 на загальну суму 205 972 116,53 грн.

Також, позивачем надіслано відповідачу для оплати послуги у серпні 2024 року: рахунок - фактура №ПР-0019827/0205-02024-ПП від 15.08.2024 на загальну суму 67 258 503,64 грн.; рахунок - фактура №ПР-0020315/0205-02024-ПП від 25.08.2024 на загальну суму 68 882 044,24 грн.; рахунок - фактура №ПР-0020814/0205-02024-ПП від 05.09.2024 на загальну суму 73 119 812,35 грн.; рахунок - фактура №ПР-0021328/0205-02024-ПП від 11.09.2024 на загальну суму 210 134 654,12 грн.; акт приймання-передачі послуги № ПРА-0005434 за серпень 2024 року від 31 серпня 2024 на загальну суму 210 134 654,12 грн.

Водночас, за відповідачем утворилась заборгованість за надані послуги за липень 2024 року в сумі 205 972 116,53 грн. та за серпень 2024 року на суму 210 134 654,12 грн.

У подальшому, під час розгляду справи в суді, відповідачем сплачено на користь позивача грошові кошти в сумі 416 106 770,65 грн., у зв`язку з чим провадження у справі в частині стягнення основного боргу було закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Одночасно, відповідач просив урахувати неможливість своєчасного виконання зобов`язань за договором, унаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Так, керуючись листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1., відповідач на виконання п. 10.1. Договору повідомив позивача листом № 25/4/7/5/7650 від 03.03.2022 про настання форс-мажорних обставин. До того ж, на підтвердження настання форс-мажорних обставин відповідач отримав сертифікат Київської обласної (регіональної) Торгово-промислової палати №3200-23- 0754 від 15.02.2023 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, щодо обов`язку оплати (зобов`язання) оплати послуг з передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0205-02024 від 01.01.2019 з 24.02.2022 по 15.03.2023 (дата сертифікату). Крім того, постановою НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду» надані настанови учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо.

Листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Суд зауважує, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами, адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21.

При цьому, наданий відповідачем до матеріалів справи сертифікат Київської обласної (регіональної) Торгово-промислової палати №3200-23- 0754 від 15.02.2023 не стосується спірного позовного періоду липень-серпень 2024 року, оскільки виданий на засвідчення форс-мажорних обставин щодо обов`язку оплати (зобов`язання) послуг із передачі електричної енергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0205-02024 від 01.01.2019 у термін із 24.02.2022 по 15.03.2023 року.

Отже, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність форс-мажорних обставин у період настання обов`язку з виконання відповідачем своїх господарських зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0205-02024 від 01.01.2019, що становив предмет розгляду даної справи, а саме в період липень-серпень 2024 року.

Відтак, саме лише посилання на наявність таких форс-мажорних обставин не може бути єдиною підставою для звільнення відповідача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань.

Із наданого позивачем розрахунку слідує, що позивачем нараховані три проценти річних та інфляційні втрати за кожним рахунком-фактурою, починаючи з 19.07.2024 (за рахунком-фактурою №ПР-0017859/0205-02024-ПП від 15.07.2024) та до 09.10.2024 року.

При вирішенні питання щодо настання прострочення відповідача з оплати послуг, судом прийнято до уваги правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21 та Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №904/5899/21 та від 24.11.2022 у справі №927/713/21, від 04.07.2023 у справі №910/10061/22, 23.11.2023 у справі №925/654/22. Як зазначав Верховний Суд, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами статей 611, 625 ЦК України.

Здійснивши арифметичний перерахунок, суд дійшов висновку, що нараховані позивачем 1936775,43 грн. трьох процентів річних та 805427,18 грн. інфляційних втрат підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Судом ураховані посилання відповідача на постанову НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану", проте остання не регулює дію спірних правовідносин, оскільки в межах даної справи нарахування та стягнення штрафних санкцій не здійснюється.

Так, зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19).

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст.625 ЦК є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц, №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18).

За наведених обставин, позовні вимоги про стягнення 1936775,43 грн. трьох процентів річних та 805427,18 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" про відстрочення виконання рішення суду, суд дійшов висновку про наступне.

Як наголосив відповідач, наразі існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду. Так, на відповідача покладене значне фінансове навантаження діючими нормативно-правовими актами у сфері купівлі-продажу електричної енергії та іншими об`єктивними обставинами, що викликані військовою агресією проти України. При цьому, у відповідача відсутні джерела для отримання коштів з метою оплати стягнених сум, що значно ускладнює виконання рішення суду. Оскільки відповідач є постачальником універсальних послуг, він має отримувати від ДП «Гарантований покупець» оплату вартості послуг постачальників універсальних послуг, що становить різницю між ціною, за якою ПУП купує електричну енергію для юридичних осіб як ПУП, та ціною, за якою продає електричну енергію побутовим споживачам (населенню), яка встановлена законодавством. У свою чергу, ДП «Гарантований покупець» має право своєчасно та в повному обсязі отримувати від виробників, яким є ДП НАЕК «Енергоатом», оплату вартості своїх послуг. Натомість, унаслідок введення воєнного стану на території України відповідач вчасно не отримував та не отримує від ДП «Гарантований покупець» грошові кошти що, як наслідок, призводить до неможливості своєчасного виконання зобов`язань за Договором перед позивачем. У той же час, відповідач вживає всіх можливих заходів для погашення боргу та поступово сплачує заборгованість за послуги з передачі, що підтверджують платіжні інструкції надані під час розгляду справи. З огляду на наведене, у випадку задоволення позовної заяви, відповідач просив відстрочити виконання рішення суду строком на один рік.

Згідно з частиною першою статті 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до частини 4 статті 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Неможливість виконання рішення не є тотожною неможливості виконання зобов`язання, яке є одним із способів його припинення. З огляду на це обставини, з`ясування сутності та настання яких зумовлює вирішення спору щодо права цивільного, не віднесені законом до таких, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 №5-пр/2013 вказав, що підставою для застосування відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень. Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідно до висновків, викладених Європейським судом з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02).

Ураховуючи наведені відповідачем обставини для відстрочення виконання рішення суду, приймаючи до уваги повне погашення відповідачем суми основного боргу під час розгляду справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача та відстрочення виконання рішення суду в цій справі строком на 5 місяців до 13.08.2025 року.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку відстрочення виконання рішення суду не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення, а також матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін і унеможливить надмірне обтяження фінансової спроможності відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31; ідентифікаційний код 41916045) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) 1 936 775 (один мільйон дев`ятсот тридцять шість тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 43 коп. трьох процентів річних, 805 427 (вісімсот п`ять тисяч чотириста двадцять сім) грн. 18 коп. інфляційних втрат, а також 5550 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 81 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" про відстрочення виконання рішення суду задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення суду строком на 5 місяців до 13.08.2025 у частині стягнення 1 936 775 (один мільйон дев`ятсот тридцять шість тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн. 43 коп. трьох процентів річних та 805 427 (вісімсот п`ять тисяч чотириста двадцять сім) грн. 18 коп. інфляційних втрат, судового збору в розмірі (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 81 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 24.03.2025 року.

Суддя К.В. Полякова