ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. Справа№ 910/1903/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Скрипки І.М.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025

у справі № 910/1903/24 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Корпорації "ТСМ Груп"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 350 292,58 грн

за участю представників:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Касьянов М.Г.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2024, у справі № 910/1903/24 позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 77 743,80 грн пені, 235 445,84 грн інфляційних втрат, 36 389,95 грн 3% річних, 4 194,95 грн витрат по сплаті судового збору та 21 955,22 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі № 910/1903/24, яке було залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2024, Господарським судом міста Києва 13.01.2025 видано відповідний наказ.

АТ "НАЕК "Енергоатом" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про відстрочення виконання рішення суду у справі № 910/1903/24 на один рік з моменту його ухвалення до 24.06.2025.

Заява обґрунтована наявністю обставин, що, на переконання відповідача, істотно ускладнюють виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/1903/24 відмовлено у задоволенні АТ "НАЕК "Енергоатом" про відстрочку виконання рішення суду та стягнуто з відповідача на користь позивача 2 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі № 910/1903/24 з огляду на наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановлені судом обставини та з урахуванням принципів розумності та справедливості, балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, а також враховуючи те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

В частині розподілу судових витрат, місцевий господарський суд дійшов висновку, що обґрунтованими, пов`язаними з розглядом цієї справи (заяви) та документально підтвердженими є витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2 500,00 грн.

Не погодившись з ухвалою, АТ "НАЕК "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025, задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення суду, відмовити у задоволенні заяви Корпорації "ТСМ Груп" про стягненні витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "НАЕК "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/1903/24.

10.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому Корпорація "ТСМ Груп", доводячи безпідставність скарги, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/1903/24 залишити без змін. Розгляд апеляційної скарги АТ "НАЕК "Енергоатом" позивач просив здійснити без участі представника Корпорації "ТСМ Груп".

10.03.2025 від Корпорації "ТСМ Груп" до суду, також, надійшла заява про стягнення з АТ "НАЕК "Енергоатом" на користь Корпорації "ТСМ Груп" 2 000,00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В судове засідання представник позивача не з`явились, хоч учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, і позивачем заявлено клопотання про розгляд справи без участі його представника, колегія суддів визнала можливим розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Скаржник також заперечував проти стягнення судових витрат.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Статтею 129-1 Конституції України гарантовано обов`язковість виконання судового рішення. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

За приписами ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже, за змістом вказаних норм права відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не може перевищувати одного року з дня його ухвалення.

В обґрунтування наявності підстав для відстрочення виконання рішення суду до 24.06.2025 відповідач посилається, зокрема, на стратегічне значення АТ "НАЕК "Енергоатом" для економіки і безпеки держави, воєнну агресію російської федерації проти України та запровадження воєнного стану, окупацію Запорізької АЕС, втрату виробничих потужностей та наявність заборгованості інших підприємств перед ним.

Дохід АТ "НАЕК "Енергоатом" на 99% складається з виручки від реалізації електричної енергії, що виробляється її відокремленими підрозділами - атомними електростанціями. У зв`язку з військовою агресією РФ відповідачем втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії. Поряд із цим, АТ "НАЕК "Енергоатом" продовжує нести витрати з утримання об`єктів і персоналу. надані боржником документи фінансової звітності свідчать, що у 2022 році та 2023 році, І півріччі 2024 року діяльність підприємства була збитковою (мінус 12 401 989 тис.грн, 11 256 369 тис.грн, 7 434 361 тис.грн відповідно).

Зазначені обставини, за доводами боржника, істотно ускладнюють виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі № 910/1903/24.

Також, АТ "НАЕК "Енергоатом" стверджує, що негайне виконання ним судового рішення може спричинити невиконання АТ "НАЕК "Енергоатом" спеціальних обов`язків для забезпечення доступності ціни на електричну енергію для населення.

Позивач, у свою чергу, заперечуючи проти задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду вказує, що заявником не надано доказів відсутності коштів на його банківських рахунках, підтвердження неплатоспроможності, а також підтвердження того, що через рік у нього з`явиться можливість виконати рішення у справі.

Таким чином, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Конституційний Суд України від 26.06.2013 №5-пр/2013 у рішенні виснував, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Під час розв`язання питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд має свободу розсуду при врахуванні майнових інтересів сторін, їхнього фінансового стану, ступеня вини кожної сторони у виникненні спору, наявності надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інших обставин.

У рішенні від 26.06.2013 №5-пр/2013 Конституційний Суд України зазначив, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Під час розв`язання питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд має свободу розсуду при врахуванні майнових інтересів сторін, їхнього фінансового стану, ступеня вини кожної сторони у виникненні спору, наявності надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інших обставин.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 06.03.2019 у справі № 2а25767/10/0570.

Оцінюючи доводи АТ "НАЕК "Енергоатом", місцевий господарський суд звернув увагу, що, зазначаючи про своє скрутне фінансове становище у якості підстави для відстрочення виконання рішення суду, відповідач не наводить жодних обставин та не надає доказів, які б свідчили, що у строк, на який відповідач просить відстрочити виконання рішення суду, його фінансове становище покращиться та у нього буде можливість виконати рішення суду в даній справі.

Крім того, місцевим господарським судом враховано, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла до настання обставин, на які він посилається як на підставу для відстрочення виконання рішення суду, однак доказів хоча б часткового погашення боргу в добровільному порядку матеріали справи не містять.

За встановлених обставин, з огляду на наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановлені судом обставини та з урахуванням принципів розумності та справедливості, балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, а також враховуючи те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність передбачених ст. 331 ГПК України правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2024 у справі № 910/1903/24.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем було надано місцевому господарському суду належним чином засвідчені копії договору про надання правничої допомоги від 05.08.2021, укладеного між позивачем і Адвокатським об`єднанням "Віннерлекс", специфікації №134 від 07.01.2025 до договору від 05.08.2021 та платіжної інструкції №1622 від 07.01.2025 на суму 2 500,00 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № 1622 від 07.01.2025 позивачем здійснено оплату наданих Адвокатським об`єднанням "Віннерлекс" послуг у повному обсязі.

Частиною шостою статті 126 ГПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечуючи проти стягнення витрат на правничу допомогу, вказує на недоведеність факту понесення цих витрат позивачем, а також на неспівмірність заявленого розміру витрат.

Проте, наявними у справі вищезазначеними доказами спростовуються доводи відповідача про ненадання позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу. Доказів на спростування співмірності витрат відповідачем не було надано.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19.

Скаржник в суді апеляційної інстанції обґрунтованість, співмірність та реальність витрат позивача на правничу допомогу також не спростував.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення та про наявність правових підстав про стягнення судових витрат у заявленому розмірі відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Судові витрати АТ "НАЕК "Енергоатом", пов`язані з поданням апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Судові витрати Корпорації "ТСМ Груп", пов`язані з розглядом апеляційної скарги АТ "НАЕК "Енергоатом", за висновком колегії суддів підлягають задоволенню у розмірі 1 000,00 грн.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем додатково було надано суду апеляційної інстанції належним чином засвідчені копії специфікації № 144 від 05.02.2025 до договору від 05.08.2021 та платіжної інструкції № 1652 від 06.02.2025 на суму 2 000,00 грн.

Проте, колегія суддів враховує, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5 - 7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що обґрунтованими, пов`язаними з розглядом цієї справи (заяви) документально підтвердженими та співмірними зі складністю розгляду справи (заяви) в суді апеляційної інстанції без участі представника Корпорації "ТСМ Груп" є витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284, 331, 326 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/1903/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2025 у справі № 910/1903/24 залишити без змін.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код: 24584661) на користь Корпорації "ТСМ Груп" (03150, місто Київ, вулиця Ямська, будинок 72; ідентифікаційний код: 37034171) 1 000 (одну тисячу) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

5. Матеріали справи № 910/1903/24 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.03.2025.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді І.М. Скрипка

А.О. Мальченко