СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
18 березня 2025 року м. Харків Справа № 922/1558/24
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Пуль О.А.,
за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про стягнення витрат на правничу допомогу
за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 07.01.2025 та додаткове рішення від 30.01.2025 у справі №922/1558/24
за позовом керівника Салтівської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави, в особі Харківської міської ради, м. Харків
до фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків
про розірвання договору та зобов`язання повернути земельну ділянку
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Харківської області від 07.01.2025 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.01.2025 у справі №922/1558/24 задоволено частково; рішення Господарського суду Харківської області від 07.01.2025 у справі №922/1558/24 залишено без змін; додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 30.01.2025 у справі №922/1558/24 змінено, викладено його резолютивну частину у такій редакції:
Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу задовольнити частково.
В іншій частині заяви відмовити..
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2025 призначено розгляд заяви представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про стягнення витрат на правничу допомогу на 18.03.2025.
17.03.2025 від Салтівської окружної прокуратури надійшли заперечення на заяву, в яких прокурор просив відмовити повністю у її задоволенні.
Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 у зв`язку з відпусткою судді Мартюхіної Н.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В., суддя Пуль О.А.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились.
Розглянувши заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Тож, вибір форми та суб`єкта надання правової допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Згідно із частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).
Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 висловлену правову позицію, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Колегія суддів також враховує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статі 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Після ухвалення постанови апеляційного господарського суду від 04.03.2025 представник відповідача звернувся з відповідною заявою та на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції надав такі докази: акт виконаних робіт №INV 000113 від 10.03.2025 до договору від 14.09.2023; детальний опис наданих послуг (правової допомоги) в порядку ч. 3 ст. 126 ГПК України від 10.03.2025; рахунок INV 000113; платіжну інструкцію.
Судом встановлено, що інтереси відповідача в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Шафоростов В.О. на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія АХ №1239681 від 11.02.2025, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 14.09.2023.
Так, 14.09.2023 між Сердюковою А.Х. (клієнт) та Адвокатським бюро «Валентина Шафоростова» (Бюро) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а Бюро зобов`язується за дорученням клієнта надати йому правову допомогу (п. 1.1 договору). Для виконання доручення Бюро надаються всі права, зокрема, позивача, відповідача, третьої особи, боржника (п. 1.3 договору).За виконання Бюро доручення сплачується гонорар у строки та розмірі визначені Актом наданих послуг ( правової допомоги). Факт сплати гонорару є свідченням згоди клієнта з обсягом та якістю надання правової допомоги. Бюро має право сплачувати від імені та/або в інтересах клієнта судовий збір та інші судові витрати, збори, платежі з наступним відшкодуванням таких витрат на користь Бюро або без їх відшкодування (пункти 2.1 та 2.2 договору).Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до його припинення у порядку встановленому законодавством України. (п. 3.1 договору). Додаткові угоди та додатки до цього договору є невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані двома сторонами (п. 3.2 договору).
05.12.2024 між Сердюковою А.Х. та Бюро укладено додаткову угоду до договору про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до умов якої клієнт надав, а Бюро прийняло до виконання доручення клієнта про представництво інтересів та інших видів правової допомоги при розгляді господарськими судами всіх інстанцій судової справи під №922/1558/24, у тому числі здійснення попереднього ознайомлення з документами наданими клієнтом, аналіз положень законодавства, аналіз актуальної судової практики у подібних правовідносинах, формування правової позиції, підготовку процесуальних документів, у тому числі заяв, клопотань, заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань у справі №922/1558/24, підготовку справи (провадження) до розгляду, участь у судових засіданнях, збір доказів, збір документів, подавати виконавчі документи до примусового виконання, інші необхідні види правової допомоги, а також перед органами державної виконавчої служби, державними виконавцями та/або приватними виконавцями, при розгляді судами всіх інстанцій та юрисдикцій справ по оскарженню рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби (п. 1 додаткової угоди). Сторони погодили, що гонорар Бюро у справі №922/1558/24 розраховується виходячи з погодинної ставки 1200 грн/год (п. 1.3 додаткової угоди).
10.03.2025 між АБ «Валентина Шафоростова» (виконавець) та ОСОБА_1 (клієнт) був складений акт виконаних робіт №INV 000113, відповідно до якого виконавцем надані такі послуги:
- 28.02.2025: надання професійної правничої (правової) допомоги: підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу прокурора у справі №922/1558/24 від 28.02.2025, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, кількість год 7, ставка/год 1200,00 грн., сума 8400,00 грн;
Представником відповідача також надано детальний опис наданих послуг в порядку ч. 3 ст. 126 ГПК України від 10.03.2025, відповідно до якого керуючий Бюро повідомляв Східний апеляційний господарський суд, що станом на 10.03.2025 надано на виконання доручення клієнта правову допомогу у вигляді представництва інтересів та інших видів правової допомоги при розгляді Східним апеляційним господарським судом справи №922/1558/24, а саме: надання професійної правничої (правової) допомоги: підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу прокурора у справі №922/1558/24 від 28.02.2025, у тому числі ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді; представництво інтересів: в судовому засіданні 04.03.2025 наживо в приміщенні Східного апеляційного господарського суду, у тому числі прибуття та очікування судового засідання.
Прокурор надав заперечення на заяву щодо стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на не співмірність заявленої до стягнення суми витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаними роботами. Прокурор також зазначив, що відповідачем не доведено належним чином розумності, реальності та співмірності розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які були заявлені, у зв`язку з чим просив відмовити повністю у задоволенні відповідної заяви.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.04.2021 у справі №910/7540/19, відповідно до яких від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Як вже було зазначено, частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України не передбачає надання інших доказів, крім детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та витраченого ним часу (при погодинній оплаті) на підтвердження того, що такі роботи були виконані (послуги надані).
Твердження прокурора про те, що вартість послуг є завищеною, зводяться до його власної суб`єктивної оцінки реальності та пропорційності витраченого часу наданим послугам, що включають в себе: ознайомлення з матеріалами справи, написання відзиву та участі у судовому засіданні. При цьому, жодного доказу неспівмірності заявлених до стягнення витрат прокурором не надано.
Суд також враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. У той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.
При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України,
Заяву представника фізичної особи ОСОБА_1 адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна додаткова постанова складена 21.03.2025.
Головуючий суддя О.О. Крестьянінов
Суддя В.В. Лакіза
Суддя О.А. Пуль