ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.03.2025м. ДніпроСправа № 904/37/24

За заявою: Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, м. Дніпро

про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам (Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Державна казначейська служба України)

У справі

За позовом Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор", смт. Васильківка Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця Петриченка Віталія Володимировича, смт. Васильківка Дніпропетровської області

про стягнення 1 720 000,00грн

Заінтересована особа-1: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області

Заінтересована особа-2: Державна казначейська служба України

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Янкіна Г.Д.

Представники:

Від заявника: Сивокозов О.М., приватний виконавець

Від позивача: Колінько Н.О., адвокат, ордер серії АЕ № 132762 від 27.03.2025

Від відповідача: не з`явився

Від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області: Сліпець С.С., самопредставництво

Від Державної казначейської служби України: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У :

17 березня 2025 року від Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича до господарського суду надійшла заява, в якій просить:

- звернути стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в Казначействі України, який відкрито боржником -Фізичною особою-підприємцем Петриченко Віталієм Володимировичем, РНОКПП НОМЕР_2 , код банку (МФО) 899998 для електронного адміністрування податку на додану вартість, та які зараховані на зазначений рахунок стягувачем Фермерське господарство "Агрофірма "Віктор" , у розмірі залишку станом на 31.01.2025, що складає 1 665 182,16грн,

для виконання зобов`язань за наказом № 904/37/24 від 09 грудня 2024 року про стягнення з Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" грошові кошти в сумі 1 720 000,00грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 25 800,00грн;

- зарахувати кошти у розмірі 1 665 182,16грн на рахунок для обліку депозитних сум приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_3 ) НОМЕР_4 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, на виконанні у якого перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_7 з виконання наказу №904/37/24.

Заява приватного виконавця мотивована тим, що під час проведення виконавчих дій, із судового рішення у справі № 160/6864/21 стало відомо наступні обставини справи.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом частково задоволено адміністративний позов Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Державної податкової служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Державна казначейська служба України, фізична особа-підприємець Петриченко В.В. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду зобов`язано Державну податкову службу України вчинити дії, в тому числі подати висновок до Державної казначейської служби України, щодо повернення коштів у розмірі 1 720 000,00 грн. з рахунку платника ПДВ відкритого на ім`я ФОП Петриченко В.В. НОМЕР_1 на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор", який відкритий в АТ "КБ "ПриватБанк", МФО 305299.

Зазначене судове рішення виникло внаслідок того, що 22.01.2021 при проведенні розрахунків по господарським операціям з ФОП Петриченко В.В. по оплаті за добрива рідкі азотні по рахунку № 1 від 21.01.2021 на загальну суму 1 720 000,00 грн, ФГ "Агрофірма "Віктор" допущено помилку в платіжному дорученні № 1688 від 22.01.2021, а саме помилково вказано рахунок ФОП Петриченка В.В. № НОМЕР_1 , який є рахунком третьої особи у системі електронного адміністрування податку на додану вартість. На письмове звернення ФГ "Агрофірма "Віктор" до податкового органу щодо повернення помилково сплачених грошових зобов`язань, позивач отримав відмову, оскільки ПК України не передбачено перерахування коштів з електронного рахунка одного платника на поточний рахунок іншого платника.

Приватний виконавець вважає, що кошти, які Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 904/37/24 стягнуто з ФОП Петриченка В.В. на користь ФГ "Агрофірма "Віктор", є коштами, сплаченими ФГ "Агрофірма "Віктор" за договором № 1 від 21.01.2021, і знаходяться на рахунку ФОП Петриченка В.В., призначеного для електронного адміністрування податку.

ФОП Петриченко В.В., з`явившись до офісу приватного виконавця, долучив до матеріалів зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_7 відповідь Державної податкової служби України від 16.12.2024, за вих. № 83782/6/04-36-24-14-12.

Зі змісту наданої відповіді вбачається, що відповідно до абзацу 2 п. 200-1.6 ст. 200-1 ПКУ у разі, якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкового боргу з податку, що виник починаючи з 01 липня 2015 року. Проте, ФОП Петриченко В.В. не має можливості подати таку заяву, оскільки кошти на рахунку для електронного адміністрування податку не є його власними коштами, а отже подати заяву про повернення помилково зарахованих коштів з метою отримання таких коштів на власний рахунок платника ПДВ не представляється можливим, так як судовими рішеннями у справах № 904/37/24 та 160/6864/21 встановлено, що кошти у розмірі 1720 000,00 грн. є коштами третьої особи - ФГ "Агрофірма "Віктор".

Згідно заяви від 03.03.2025 на адресу приватного виконавця, Петриченко В.В. просив першочергово звернути стягнення на кошти, які перебувають на рахунку в Казначействі України.

Приватний виконавець вважає, що дієвим способом виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 буде звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, який відкритий ФОП Петриченко В.В. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість № НОМЕР_1 в Казначействі України, та які зараховані на цей рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор".

Приватний виконавець при цьому, посилається на приписи статей 10, 53 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 18.03.2025 заяву приватного виконавця прийнято до розгляду та призначено її розгляд у засіданні 28.03.2025.

26.03.2025 Приватний виконавець надав письмові пояснення, в яких уточнив вимоги, викладені у п.2 заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та просив:

- звернути стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в Казначействі України, який відкрито боржником, Фізичною особою-підприємцем Петриченком Віталієм Володимировичем, РНОКПП НОМЕР_2 , код банку (МФО) 899998 для електронного адміністрування податку на додану вартість, та які зараховані на зазначений рахунок стягувачем ФГ "Агрофірма "Віктор" , у розмірі залишку станом на 31.01.2025, що складає 1 665 182,16 грн., для виконання зобов`язань за наказом № 904/37/24 від 09 грудня 2024 року про стягнення з Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" (ідентифікаційний код 21895248; пров. Театральний, буд. 20, смт. Васильківка, Синельниківський р., Дніпропетровська обл., 52600) грошові кошти в сумі 1 720 000,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 25 800,00 грн., шляхом зарахування зазначених коштів з рахунку НОМЕР_1 , відкритому в Казначействі України на рахунок для обліку депозитних сум приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_3 ) НОМЕР_4 в АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299, з метою подальшого перерахування вказаних коштів на рахунок Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" (52600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Васильківка, провулок Театральний, будинок 20, ідентифікаційний код: 21895248), за зведеним виконавчим провадженням № НОМЕР_7;

- зобов`язати Державну податкову службу України (, 49005 м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17А, тел. , ) надати Державній казначейській службі України реєстр (або передбачений чинним законодавством пакет документів необхідний для перерахування коштів з рахунку СЕА ПДВ) для перерахування коштів з рахунку відкритому для СЕА ПДВ НОМЕР_1 в Казначейство України на рахунок приватного виконавця Сивокозова О.М. НОМЕР_4 в АТ КБ "Приват Банк", з метою подальшого перерахування вказаних коштів на рахунок Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" (52600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Васильківка, провулок Театральний, будинок 20, ідентифікаційний код: 21895248), за зведеним виконавчим провадженням № НОМЕР_7;

- зобов`язати Державну казначейську службу України (, 01601 м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6 тел. , факс e-mail: ) перерахувати кошти у розмірі 1 665 182,16 грн., які знаходяться на рахунку відкритому для СЕА ПДВ НОМЕР_1 НОМЕР_1 в Казначействі України, на рахунок приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича НОМЕР_4 в АТ КБ "Приват Банк" (РНОКПП НОМЕР_3 , 49005, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, приміщення 67, кімната 402, приміщення 61, кімната 404, тел.: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з метою подальшого перерахування вказаних коштів на рахунок Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" (52600, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Васильківка, провулок Театральний, будинок 20, ідентифікаційний код: 21895248), за зведеним виконавчим провадженням № НОМЕР_7.

Заява про уточнення вимог заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам обгрунтована наступним.

Кошти, на які виконавець просить звернути стягнення перебувають на рахунку, відкритому в Державній казначейській службі України. Власником рахунку НОМЕР_1 , на якому знаходяться помилково зараховані кошти, є ФОП Петриченко В.В. Тобто, особа у якої необхідно витребувати кошти є Державна казначейська служба України, яка перерахує кошти з рахунку клієнта, але виключно на підставі реєстру ДПС України.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (заінтересована особа-1) надала до суду письмові пояснення на заяву приватного виконавця, в яких зазначила таке.

Механізм повернення суми коштів з електронного рахунку платника, відкритого в Казначействі для роботи в СЕА, до бюджету чи на його поточний рахунок передбачено у рамках системи електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - СЕА) для платників податку. Відповідно до абзацу 2 п. 2001.6 ст. 2001 Податкового кодексу України у разі, якщо на дату подання податкової звітності з податку сума коштів на рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати до контролюючого органу у складі такої податкової звітності заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок такого платника податку, реквізити якого платник зазначає в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку.

У разі, якщо у платника ПДВ за результатами звітного періоду на електронному рахунку наявні зайво зараховані кошти, і платник ПДВ виявив бажання перерахувати такі кошти на власний поточний рахунок, то такий платник зобов`язаний заповнити та подати у складі податкової декларації з ПДВ додаток 4. На суму ПДВ, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню з електронного рахунку до бюджету або на поточний рахунок платника, зменшується значення суми податку, обчисленої за формулою відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПКУ, шляхом зменшення на таку суму показника (ПопРах) (загальної суми поповнення електронного рахунку в СЕА з поточного рахунку платника). Отже, платник ПДВ має права повернути суму зайво зарахованих коштів з електронного на поточний рахунок в межах суми ПДВ, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Державна казначейська служба України (заінтересована особа-2) вимоги приватного виконавця вважає безпідставними та зазначає, що:

- Казначейство не є суб`єктом, визначеним у статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 336 ГПК України, на рахунки в якому може бути накладений арешт (звернено стягнення на кошти);

- згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 16.07.2015 № 643-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість", на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не поширюється дія Закону України "Про виконавче провадження", зокрема на кошти, що перебувають на таких рахунках, не може бути: накладено арешт; звернено стягнення;

- Пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VII "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- абзац другий частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" також передбачає, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання. Отже, законодавство містить безумовні норми щодо заборони звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках у СЕА ПДВ;

- відповідно до пунктів 5, 7, 21, 26 Порядку № 569, всі операції щодо відкриття/закриття рахунків в СЕА ПДВ, перерахування сум податку з них, а також повернення помилково або надміру сплачених коштів, здійснюються Казначейством виключно на підставі реєстрів ДПС.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи (п.2 ч.6 ст.242 ГПК України).

Ухвала суду від 18.03.2025 направлена в електронному вигляді приватному виконавцю, учасникам справи та заінтересованим особам та доставлена до Електронного кабінету 19.03.2025 о 05:15год.

Отже, приватний виконавець, учасники справи та заінтересовані особи належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду заяви.

У судове засідання представники відповідача не з`явилися.

За приписами ч. 4 статті 336 ГПК України суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Розглянувши заяву приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, які мають заборгованість перед боржником (в порядку ст. 336 ГПК України) по суті в судовому засіданні 28.03.2025, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Фермерське господарство "Агрофірма "Віктор" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Петриченка Віталія Володимировича безпідставно набуті кошти у розмірі 1 720 000,00грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 позовні вимоги Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про стягнення 1720 000,00грн задоволено.

03.04.2024 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024, яке набрало законної сили 03.04.2024 видано наказ №904/37/24.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі №904/37/24 скасовано; ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про стягнення 1 720 000,00грн відмовлено у повному обсязі.

15.07.2024 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024, яка набрала законної сили 02.07.2024 видано наказ №904/37/24.

31 липня 2024 року від Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича до господарського суду надійшла заява (вх. №36532/24 від 31.07.2024), в якій просить, в поворот виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі № 904/37/24, стягнути з Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" грошові кошти у сумі 117 993,36грн, основну винагороду приватного виконавця у сумі 11 799,34грн, витрати виконавчого провадження у сумі 396,80грн та видати відповідний наказ.

Ухвалою суду від 26.08.2024 заяву Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича про поворот виконання судового рішення задоволено частково.

28.08.2024 на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2024, яка набрала законної сили 26.08.2024 видано наказ №904/37/24 про стягнення з Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" на користь Фізичної особи-підприємця Петриченко Віталія Володимировича грошових коштів в сумі 117 993,36грн.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2024 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.07.2024 у справі № 904/37/24 скасовано, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у даній справі залишено в силі; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Петриченка Віталія Володимировича на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" 51 600,00грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 та постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2024, які набрали законної сили 20.11.2024 видано наказ №904/37/24 від 09.12.2024.

16 грудня 2024 року Фермерське господарство "Агрофірма "Віктор" направило на адресу приватного виконавця заяву про примусове виконання наказів господарського суду від 09.12.2024 (а.с.45 том 3).

Приватним виконавцем 16 грудня 2024 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих документів про стягнення коштів з ФОП Петриченка В.В. на користь стягувача. Постановами про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2024 ВП НОМЕР_8 та ВП № НОМЕР_9 зобов`язано боржника протягом 5-ти днів подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно (а.с.49,51 том 3).

Боржником до офісу виконавця подано декларацію про майновий та фінансовий стан. Дослідивши подані документи, виконавцем встановлено, що річний дохід відповідно до декларації складає сьому частину від суми боргу за судовим рішенням, належний на праві власності автомобіль боржник використовує з метою отримання доходу (так як боржник веде господарську діяльність), середня вартість земельної ділянки, що зареєстрована за боржником, складає 57 000 грн. Отже, загальний обсяг коштів та майна, що належить боржнику на праві власності, не покриє суму боргу за наказами № 904/37/24 від 09.12.2024.

27.01.2025 приватний виконавець направив вимогу на адреси Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби в Дніпропетровській області, в якій просив надати підтвердження надходження коштів у сумі 1720000,00грн на рахунок ФОП Петриченко В.В. в системі електронного адміністрування податку на додану вартість № НОМЕР_1 в Казначействі України, та чи перебувають ці кошти на рахунку № НОМЕР_1 в Казначействі України (а.с.74 том 3).

Згідно інформації Державної казначейської служби України від 05.02.2025 № 11-06-06/2763 (а.с.75-76 том 3) в Казначействі в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Петриченку В.В. відкрито рахунок № НОМЕР_1 , який функціонує. В розумінні Глави 72 Цивільного кодексу України, електронні ПДВ -рахунки не є банківськими рахунками, якими платник може самостійно розпоряджатися. Крім того, на рахунки в СЕА ПДВ не поширюється дія Закону України "Про виконавче провадження".

У березні 2025 року приватний виконавець звернувся до господарського суду через систему Електронний суд із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, які мають заборгованість перед боржником (в порядку стаття 336 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи № 904/37/24, подану приватним виконавцем у справі заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, які мають заборгованість перед боржником, та докази, надані на її обґрунтування, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (пункт 1 частини першої статті 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Частинами першою, четвертою статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 ГПК України.

Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

За заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Правовий аналіз наведеної процесуальної норми дає підстави для висновку, що особа, яка має заборгованість перед боржником, не набуває процесуального статусу сторони (боржника) у такій справі, а лише здійснює оплату заборгованості відповідача (боржника) в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Тобто, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 910/7023/19 (провадження № 12-146гс19).

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19.

При цьому за своєю правовою природою положення зазначених статей не є імперативними, судова дискреція в цьому випадку передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстав відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу (Правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 910/10579/19, від 12.05.2021 у справі № 910/8613/19).

Водночас остаточне рішення за результатами розгляду заяви, поданої в порядку, передбаченому статтею 336 ГПК України, має бути прийняте з урахуванням усіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17, Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18, від 06.07.2023 у справі № 917/234/21 та ін.) під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 ГПК України, предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.

Також у висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.07.2021 у справі № 905/1642/19, вказано, що подана в порядку статті 336 ГПК України виконавцем чи стягувачем заява про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є по суті вимогою про стягнення коштів з такої особи з визначених законом підстав, що у разі її задоволення судом має відповідати та забезпечувати досягнення мети виконавчого провадження - реальне виконання судового рішення, шляхом стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником.

Отже, для вирішення питання про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, достатньо або підтвердження факту заборгованості судовим рішенням, яке набрало законної сили, або ж того, що така особа має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею.

Водночас, виходячи з положень ч. 2 ст. 336 ГПК України, під час розгляду такої заяви судам необхідно враховувати, що факт існування заборгованості не обов`язково має підтверджуватись судовим рішенням. За відсутності такого рішення суд має надати власну оцінку доводам заявника щодо наявності відповідної заборгованості, її розміру, а також з`ясувати обставини не пропуску строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до особи, яка має заборгованість перед ним.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. перебуває відкрите зведене виконавче провадження (ЗВП) № НОМЕР_7 (ВП НОМЕР_8 та ВП № НОМЕР_9 від 16.12.2024) про стягнення з Петриченка В.В. на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" коштів у сумі 1720 000,00грн, витрат по сплаті судового збору у сумі 25800,00грн та 51 600,00грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно інформації Головного управління Державної казначейської служби, станом на 26.03.2025 залишок коштів на Рахунку у системі електронного адміністрування податку № НОМЕР_1 становить 1 665 182,16 гривень (інформація про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 з 01.01.2021 по 25.03.2025 міститься в матеріалах справи).

Рахунок у системі електронного адміністрування податку відкритий Петриченку В.В., як платнику податку на додану вартість.

Основні принципи функціонування СЕА (система електронного адміністрування) ПДВ визначено статтею 200-1 ПК України і пунктами 33, 34 і 34-1 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та регламентовано "Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість", затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (далі - Порядок № 569 в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Положеннями пункту 4 Порядку № 569 визначено, що рахунок у системі електронного адміністрування податку - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який перераховуються кошти відповідно до пункту 200-1.4 статті 200-1 ПК України.

Електронний рахунок відкривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі.

Відповідно до пункту 200-1.7 статті 200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок в СЕА ПДВ, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 ПК України та погашення податкового боргу з ПДВ.

При цьому, ПК України не передбачено перерахування коштів з рахунку в СЕА ПДВ одного платника на поточний або рахунок СЕА ПДВ іншого платника.

Приватний виконавець зазначає, що дієвим способом виконання наказу господарського суду є звернення до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, який відкритий ФОП Петриченку Віталію Володимировичу в системі електронного адміністрування податку на додану вартість № НОМЕР_1 в Казначействі України.

Згідно зі статтею 53 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих.

На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 336 ГПК України, суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах), електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Зі змісту наведених положень убачається, що стаття 53 Закону України "Про виконавче провадження", так і стаття 336 ГПК України регламентують питання накладення арешту (звернення стягнення) на кошти, які перебувають на рахунках винятково у: банках; інших фінансових установах; небанківських надавачах платіжних послуг; емітентах електронних грошей.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 16.07.2015 № 643-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість", на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не поширюється дія Закону України "Про виконавче провадження", зокрема на кошти, що перебувають на таких рахунках, не може бути: накладено арешт; звернено стягнення. Вимоги, сформовані відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" до набрання чинності цим Законом щодо коштів, які перебувають на рахунках у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, вважаються анульованими.

Крім того, пункт 7 частини третьої статті 18 Закону України від 02.06.2016 №1404-VII "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Також, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 351 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання (абзац другий частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Зі змісту наведених приписів законодавства вбачається наявність заборони звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках у СЕА ПДВ.

Щодо підстав для самостійного перерахування Казначейством коштів з рахунків у СЕА ПДВ.

Казначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів (абзац перший пункт 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (далі - Положення № 215).

Казначейство, зокрема забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства (пунктом 4 Положення № 215).

Механізм проведення розрахунків із використанням рахунків в СЕА ПДВ встановлено та регламентовано статтею 2001 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (далі - Порядок № 569).

Відповідно до пункту 200.2 статті 200 та пункту 2001.6 статті 2001 ПК України, перерахування коштів з рахунків у СЕА ПДВ до бюджету або на поточний рахунок платника за його заявою здійснюється Казначейством на підставі реєстру ДПС.

Згідно з Порядком № 569, електронний рахунок в СЕА ПДВ відкривається/закривається платнику податку Казначейством автоматично на безоплатній основі виключно на підставі реєстру платників податку, який надсилає ДПС.

Відповідно до пунктів 5, 7, 21, 26 Порядку № 569, всі операції щодо відкриття/закриття

рахунків в СЕА ПДВ, перерахування сум податку з них, а також повернення помилково або надміру сплачених коштів, здійснюються Казначейством виключно на підставі реєстрів ДПС.

Враховуючи зазначене, СЕА ПДВ працює в автоматичному режимі та на підставі алгоритмів, розроблених відповідно до статті 200-1 Кодексу та Порядку № 569, водночас питання щодо повернення коштів, сплачених на рахунок в СЕА ПДВ, лежить у площині вирішення ДПС.

Казначейство не має повноважень щодо зміни механізму перерахування коштів, визначеного Кодексом і Порядком. Після отримання реєстру ДПС про перерахування відповідної суми коштів на користь суб`єктів господарської діяльності Казначейство зможе забезпечити його виконання, тобто перерахування коштів.

Суд відзначає, що наразі в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа № 160/6864/21 за позовом Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" до Державної податкової служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Державна казначейська служба України, про:

- визнання протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо незабезпечення автоматичного повернення коштів ФГ "Агрофірма "Віктор" у розмірі 1720 000,00 грн при поповненні електронного рахунку платника ПДВ відкритого на ім`я ФОП Петриченка В.В. згідно платіжного доручення №1688 від 22.01.2021;

- зобов`язання Державну податкову службу України вчинити дії, в тому числі подати висновок до Державної казначейської служби України, необхідні для повернення коштів у розмірі 1720000,00 грн. з рахунку платника ПДВ на рахунок ФГ "Агрофірма "Віктор";

- зобов`язання Державну податкову службу України не зменшувати суму податку, на яку платник податку - ФОП має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 24.03.2025 у справі № 160/6864/21 прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову Фізичної особи-підприємця Петриченка В.В. до розгляду.

Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів на підтвердження того, що заінтересовані особи-1,2 у цій справі мають беззаперечну заборгованість перед Петриченком В.В. або рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення заборгованості з цих осіб на користь Петриченка В.В. (приватним виконавцем до справи такі докази не надано), суд не вбачає підстав для задоволення заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в порядку ст. 336 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 336 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в порядку ст. 336 ГПК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 28.03.2025 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 256,257 ГПК України.

Повну ухвалу складено 31.03.2025

Суддя Н.М. Євстигнеєва