ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

20.02.2025 Справа № 917/2053/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні

заяву ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; РПОКПП НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

За участю представників:

від заявника - Василюк А.П., свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 9002/10 від 29.05.2020, ордер на надання правничої допомоги № 1788952 від 10.01.2025

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини даної ухвали суду відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України та повідомив, що зважаючи на те, що ухвали у справі про банкрутство, в яких вирішуються питання по суті, фактично є рішенням суду, повний текст ухвали суду буде виготовлено протягом 10 днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин ухвали.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , заявник, боржник) (РПОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою (вх. №2147/24 від 25.11.2024) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку книги 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2024 справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/2053/24, призначено головуючим суддею Ореховську О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.12.2024 заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено заявнику спосіб та строк для усунення недоліків заяви.

У визначений судом строк заявник усунув недоліки заяви.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.12.2024 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято судом та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 14.01.2025.

14.01.2025 від заявника надійшло клопотання (вх. № 395) про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Зазначене клопотання задоволено судом.

За наслідками судового засідання 14.01.2025 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні на 20.02.2025.

Учасники у справі повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання ухвалою суду від 14.01.2025. Зазначена ухвала суду надіслана учасникам у справі в їх електронні кабінети у системі ЄСІТС і була доставлена 15.01.2025 о 19:06, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа (а.с. 152, 153, 154 т. 3).

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує, на їх задоволені наполягає.

Розглянувши в підготовчому засіданні надані заявником документи, дослідивши надані суду докази, проаналізувавши наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи (преамбула до КУзПБ).

За ст.1 КУзПБ визначено, що:

неплатоспроможність - неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки";

грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (ч. 3 ст. 115 КУзПБ).

Відповідно до ст.113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою Четвертою.

За приписами ч. 1 ст. 115 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи абр фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

При цьому, право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у ч. 2 ст. 115 КУзПБ, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз ст. 113, ч.1 та ч. 2 ст. 116, ч. 1 ст. 119 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у ч. 3 ст. 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами 1-3 ст. 119 КУзПБ, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень ч. 3 ст. 13, ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

У своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що стосовно нього існують підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачені п. 2 та п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ, а саме:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (п. 2);

- наявні ознаки загрози неплатоспроможності (п. 4).

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що він був змушений починаючи з травня 2024 припинити погашення своїх кредитних зобов"язань, він не має об"єктивної фінансової можливості виконувати свої грошові зобов"язання перед кредиторами у розмірі 100% місячних платежів по всіх кредитних зобов`язаннях упродовж більш ніж двох місяців. Крім цього, на даний час існують інші обставини, які свідчать, що найближчим часом він не зможе виконати грошові зобов`язання.

Заявник зазначає, що протягом 2021-2024 років він перебував у кредитних відносинах з банківськими та іншими фінансовими установами України та укладав правочини, за якими отримував послуги споживчого кредитування у вигляді грошових коштів з метою придбання необхідних споживчих товарів, робіт та послуг для задоволення власних. Проте, внаслідок несприятливої економічної ситуації, що сталась в країні в останні роки, у тому числі підсилена спалахом пандемії нової коронавірусної інфекції (SARS-CoV-2) у 2021 році, а також початком воєнної агресії з боку росії проти України з 24.02.2022 накопичилась певна кількість грошових зобов`язань, які, як стверджує заявник, не можуть бути ним виконані з причин недостатності грошового доходу та відсутності майна, яке може бути реалізоване з метою погашення всієї суми заборгованості.

Згідно з Конкретизованим списком кредиторів і боржників ОСОБА_1 (остання редакція) сума невиконаних кредитних зобов`язань ОСОБА_1 перед мікрофінансовими установами становить 439 434,11грн та 3 871,6 USDT (159 897,08грн за курсом НБУ), які виконати наразі він не має фінансової можливості.

Заявник зазначає, що загальна історія кредитних відносин відображається у кредитних договорах та у відповідній Кредитній історії боржника, яка була сформована ним в електронному форматі на веб сайті ТОВ "Українське бюро кредитних історій" у відповідності Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних".

Вказує, що усім кредиторам були направлені запити щодо підтвердження наявності його заборгованості перед кредиторами, її актуального розміру та підтверджуючих документів. На дату подання заяви відповіді не надходили, отримані на зазначений запит документи будуть долучені до матеріалів справи.

За твердженням заявника, прострочення виконання ним кредитних зобов`язань більше ніж два місяці є підставою для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі п. 2 ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Зазначає, що на даний час існують також інші обставини, які свідчать, що принаймні у 2024 році він не зможе відновити погашення своїх кредитів, що виникли внаслідок: збройної агресії російської федерації на території України з 24.02.2022; щомісячної девальвації національної валюти (гривні); відсутності динаміки зростання власних доходів, що свідчить про недостатній рівень доходів, з яких заявник мав би можливість повністю або частково виконувати свої кредитні зобов`язання (відновити погашення кредитів), що підтверджується довідкою про доходи.

Також посилається на додаткові особисті обставини та зазначає, що накопичення кредитної заборгованості пов"язнане з тим, що з 2022 року ним витрачалися грошові кошти на лікування матері, а в січні 2024 року на її поховання. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат і фінансові витрати також лягли на заявника. На проживання коштів не вистачало. Відповідно він був змушений здійснювати перекредитування у мікрофінансових установах з метою погашення одного кредиту за рахунок іншого. Заявник зазначає, що наразі він перебуває у цивільному шлюбі із жінкою, яка виховує дітей і не працює. Вказує, що через великі відсотки його доходів не вистачає на закриття кредитів, а фінансові установи не йдуть на зустріч в досудовому порядку. Відтак на даний час він не тільки не може планувати відновлення платежів по кредитам, але й вважає, що зазначені вище обставини лише ускладнюють можливість у майбутньому погашення кредиторської заборгованості та призводять лише до щомісячного накопичення (збільшення) боргів перед кредиторами, що є загрозою виникнення його стійкої неплатоспроможності.

Заявник перебуває у трудових відносинах з ТОВ "ЕРСОХЄМ".

Щодо свого майнового стану заявник зазначає про відсутність у нього на праві власності рухомого та нерухомого майна.

На підставі зазначеного, заявник просить суд відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність.

Дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу, що процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.

Завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що зазначені боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до положень ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень ст. 116 КУзПБ обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

Окрім того, положення КУзПБ визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Згідно з уточненим Конкретизованим списком кредиторів і боржників ОСОБА_1 , доданого до заяви про усунення недоліків (вх. № 16449 від 05.12.2024) заявник зазначає, що у нього наявна кредитна заборгованість перед 9 мікрофінансовими установами (кредиторами) в сумі 358 525,11грн та 3 871,6 USDT.

На стадії підготовчого засідання заявник неодноразово (вх. № 395 від 14.01.2025, вх. № 2361 від 19.02.2025) змінював Конкретизований список кредиторів і боржників, які, як встановлено судом, містять суперечливі відомості щодо кількості кредиторів заявника. Згідно Конкретизованого списку Кредиторів і боржників ОСОБА_1 в останній редакції (вх. № 2361 від 19.02.2025) заявник має заборгованість перед 13 мікрофінансовими установами, розмір кредитної заборгованості заявника перед ними становить 439 434,11грн та 3 871,6 USDT, а саме: 1) ТОВ "ФК КРЕДИТ-КАПІТАЛ" - 34 706,00грн 2) ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" - 34 020,00грн 3) ТОВ "ФК "ПРОСТО КРЕДИТ" - 7 050,00грн 4) ТОВ "СОС КРЕДИТ" - 8 148,75грн 5) ТОВ "ФК "ТЕХНОФІНАНС" - 16 681,50грн 6) ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" - 29 700,00грн 7) ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" - 126 068,38грн 8) ТОВ "ФК "ТОП1" - 34 416,00грн 9) ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" - 18 535,80грн 10) ТОВ "БІЗПОЗИКА" - 93 400,68грн 11)ТОВ "ФК ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" - 65 375,00грн 12) ТОВ "СВЕА ФІНАНС" - 5 750,00грн 13) GOLDEN INTEREST GROUP LIMITED" PRIVATE LIMITED COMPANY - 3 871,6 3 871,6 USDT.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Боржник зобов`язаний надати суду докази припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, зокрема:

- докази на підтвердження факту отримання та строків платежу по кожному кредитору (договори; виписки по рахунку, тощо);

- докази припинення погашення кредитів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців (довідка фінансової установи про заборгованість; розрахунок фінансової установи про заборгованість (у усіма складовими), тощо).

Разом з цим, заявником не надано належних доказів в частині (квитанції, банківські виписки тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів заявника (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстави виникнення зобов`язань, доказів їх часткового виконання, а також строку їх виконання згідно з договорами.

Надані заявником у якості доказів договори, укладені фізичною особою з мікрофінансовими установами, можуть свідчити про домовленість сторін договорів та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання боржника перед мікрофінансовими установами, суми заборгованості та строку прострочки по платежам за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами.

Роздруківки з сайтів мікрофінансових компаній також не можуть бути розцінені судом як первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення.

На підтвердження наявної заборгованості, заявник до заяви про усунення недоліків надав Кредитний звіт Українського Бюро Кредитних Історій станом на 03.12.2024, в якому відображено дані кредитних договорів, суми кредитів, строки їх повернення, а також зазначено поточну заборгованість та поточну прострочену заборгованість.

В подальшому на стадії підготовчого засідання заявник надав Кредитний звіт Українського Бюро Кредитних Історій станом на 13.01.2025 та станом на 19.02.2025.

У постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 917/1604/21, в розділі "Щодо належності та допустимості кредитної історії для вирішення судом питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи", зазначено, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Крім того, Верховний Суд враховує, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Крім того, колегія суддів Верховного суду враховує, що стандарт доказування "достатність доказів" було виключено із ГПК, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.

У цьому контексті Верховний суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

За поданих заявником ОСОБА_1 доказів, суд не може встановити фактичний розмір його кредитної заборгованості і як наслідок те, що боржник ОСОБА_1 припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Крім того, у Конкретному списку кредиторів і боржників сам заявник ОСОБА_1 зазначає наступне: "наголошую, що в цих даних не завжди і не вся інформація по боргу точна…".

Таким чином, відсутність доказів наявності первинної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості, позбавляє можливості суд надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування підстав для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявник посилається на приписи п.4 ч. 2. ст. 115 цього КУЗпБ, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Заявник зазначає, що існують інші обставини, які свідчать, що принаймні у 2024 році він не зможе відновити погашення своїх кредитів, що виникли внаслідок:

- військової агресії російської федерації проти України та введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022;

- щомісячної девальвації національної валюти (гривні);

- відсутності динаміки зростання власних доходів боржника, що свідчить про недостатній рівень доходів, з яких боржник мав би можливість повністю або частково виконувати свої кредитні зобов`язання (відновити погашення кредитів), що підтверджується довідкою про доходи;

- додаткові особисті обставини.

В реагування на зазначене суд зауважує, що вказані у заяві ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність обставини хоч і є загальновідомими, проте сам лише факт існування даних обставин не є підставою виникнення загрози неплатоспроможності, оскільки заявником не наведено та не надано доказів на підтвердження того, яким чином вищевказані загальновідомі обставини впливали особисто на заявника й призвели до необхідності укладання кредитних договорів та неможливості вчасно виплачувати грошові зобов`язання; призвели до погіршення майнового стану та загрози неплатоспроможності, оскільки більшість кредитних договорів, за якими у заявника існує кредитна заборгованість, були укладені заявником у 2024 році і один у грудні 2023 року, тобто вже під час дії вищезазначених загальновідомих обставин. При цьому заслуговує на увагу той факт, що більша частина кредитних договорів, укладених у 2024 році, були укладена заявником саме у період з березня 2024 року по травень 2024 року.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що заявник у заяві про відкриття справи про неплатоспроможність та у заяві про усунення недоліків заяви зазначає, що накопичення кредитної заборгованості пов"язнане зокрема з тим, що з 2022 року ним витрачалися грошові кошти на лікування матері, яка померла в січні 2024 року. Разом з цим суд, дослідивши матеріали справи, що згідно свідоцтва про смерть (а.с. 136 т. 1) мати заявника ОСОБА_2 померла в січні 2022 року, а не у 2024, як зазначає заявник. З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що кредитні договори за якими у заявника існує кредитна заборгованість, були укладені у 2023 та у першій половині 2024, посилання боржника на те, що кредитні кошти були використані заявником на лікування матері спростовується матеріалами справи.

Разом з тим, суд звертає увагу, що матеріали заяви не містять документальних доказів повної інформації витрачання заявником коштів отриманих за кредитними договорами.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Щодо добросовісної поведінки боржника, у Постанові Верховного Суду від 26.05.2022 року по справі № 903/806/20 з цього приводу зазначено наступне:

"59. Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

60. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

62. Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

63. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності".

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що матеріали заяви не містять документальних доказів витрачання заявником коштів отриманих за кредитними договорами.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що заявник у заяві та у заяві про усунення недоліків заяви зазначає, що накопичення кредитної заборгованості пов"язнане зокрема з тим, що з 2022 року ним витрачалися грошові кошти на лікування матері, яка померла в січні 2024 року. Разом з цим, дослідивши матеріали справи суд встановив, що згідно свідоцтва про смерть (а.с. 136 т. 1) мати заявника ОСОБА_2 померла в січні 2022 року, а не у 2024, як зазначає заявник. З огляду на зазначене, та враховуючи те, що кредитні договори за якими у заявника існує кредитна заборгованість, були укладені у 2023 та у першій половині 2024, посилання боржника на те, що кредитні кошти були використані на лікування матері спростовується матеріалами справи.

Також, укладання заявником більшої частини кредитних договорів з мікрофінансовими установами за короткий період ( з березня 2024 року по травень 2024 року) ставить під сумнів добросовісність поведінки останнього.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 119 КУзПБ господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема, якщо відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність передбачені ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Про наявність таких підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в КУзПБ вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими доказами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Тобто, доказами, серед інших, є письмові документи, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), які стосуються наявного між сторонами спору або мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, а обов`язок з доказування певних обставин покладається на сторону, яка на них посилається.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав у розумінні ст. 115 КУзПБ для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Враховуючи ту обставину, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , заява арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича про участь у справі про неплатоспроможність залишається судом без розгляду.

З урахуванням ч. 7 ст. 39 КУзПБ , відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкриті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РПОКПП НОМЕР_1 ).

2. Залишити без розгляду заяву арбітражного керуючого Багінського Артема Олександровича про участь у справі.

3. Скасувати заборону ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РПОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати майно, накладену ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.12.2024.

4. Копію ухвали надіслати боржнику та арбітражному керуючому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення/підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.03.2025

Суддя О.О. Ореховська