ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 908/3893/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ємця А. А. - головуючого, Бенедисюка І. М., Колос І. Б.,

за участю секретаря судового засідання Рєзнік А. В.,

представників учасників справи:

позивача - Капуста А. В.,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.01.2024 (суддя Проскуряков К. В.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2024 (колегія суддів: Чередко А. Є. - головуючий, Іванов О. Г., Парусніков Ю. Б.)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

до Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»

про зобов`язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1 Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі - ПАТ «Запоріжжяобленерго») звернулося до суду з позовом, у якому просило зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - ПАТ «ЗАлК») забезпечити безперешкодний доступ представникам ПАТ «Запоріжжяобленерго» до належних ПАТ «ЗАлК» електроустановок для проведення заходів з припинення розподілу електричної енергії та пломбування пристроїв їх підключення.

1.2 Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконує вимоги чинного законодавства у сфері електроенергетики: не сплачує вартості за послуги розподілу; не допускає представників позивача на свій об`єкт для вжиття заходів з припинення постачання.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1 Господарський суд Запорізької області рішенням від 18.01.2024, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2024, у задоволенні позову відмовив.

2.2 Судові рішення мотивовані тим, що позивач не довів у порядку та спосіб, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), належними, допустимими та достовірними доказами порушення відповідачем умов договору з розподілу та вимог чинного законодавства в частині недопуску уповноважених представників позивача для виконання обов`язків з припинення (обмеження) електропостачання (розподілу) та опломбування електрообладнання у відключеному стані.

3. Короткий зміст касаційної скарги та позиція учасників справи заяви, клопотання, інші процесуальні питання

3.1 ПАТ «Запоріжжяобленерго» у касаційній скарзі (з урахуванням заяви про усунення недоліків) просить рішення Господарського суду Запорізької області від 18.01.2024 і постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

3.2 Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, позивач посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах абзацу 3 підпункту 3 пункту 11.5.2 Кодексу системи розподілу (далі також КСР), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 № 310, та підпункту 3 пункту 5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ, Правила), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

4. Мотивувальна частина

4.1 НКРЕКП 13.11.2018 прийняло постанову № 1415 «Про видачу ПАТ «Запоріжжяобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом».

4.2 Згідно з пунктами 2, 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

4.3 Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості / переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю / переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

4.4 За змістом статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

4.5 Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до заяви-приєднання, виданої ПАТ «Запоріжжяобленерго» (оператор системи розподілу [ОСР]), відповідач (споживач) з 01.01.2019 приєднався до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір) на умовах договору про постачання електричної енергії від 01.04.2007 № 4.

4.6 Відповідно до пункту 2.1 Договору оператор системи розподілу надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в паспорті точки розподілу за об`єктом споживання, який є додатком № 2 до цього договору, та особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

4.7 Згідно з підпунктом 4 пункту 7.1 Договору передбачено право оператора системи розподілу обмежувати або припиняти розподіл електричної енергії споживачу у випадках та порядку, передбачених ПРРЕЕ, КСР.

4.8 У підпункті 5 пункту 6.2. Договору передбачений обов`язок споживача забезпечувати доступ представникам оператора системи розподілу, які пред`явили свої службові посвідчення, до свого об`єкта для обстеження вузла вимірювання електроустановок та електропроводки.

4.9 Позивач зазначає, що, порушуючи умови Договору та чинного законодавства про ринок електричної енергії, відповідач не виконав належним чином своїх договірних зобов`язань з оплати послуги розподілу та станом на 23.11.2021 мав заборгованість перед позивачем за спожиту послугу розподілу в сумі 3 121 310,22 грн за період 04.2019- 10.2021.

4.10 При цьому позивач, за його твердженням, надав (направив) відповідачу попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу) електричної енергії. Такі попередження надсилалися споживачу, що підтверджується копіями реєстрів листів на замовлення та копіями описів вкладеного, доданих позивачем до матеріалів справи, зокрема: попередження від 29.09.2021 про відключення 11.10.2021, попередження від 29.09.2021 про відключення 12.10.2021, попередження від 12.10.2021 про відключення 27.10.2021, попередження від 12.10.2021 про відключення 28.10.2021, попередження від 12.10.2021 про відключення 29.10.2021, попередження від 12.10.2021 про відключення 01.11.2021, попередження від 26.10.2021 про відключення 08.11.2021.

4.11 Також позивач склав акти про недопуск представників ПАТ «Запоріжжяобленерго» для здійснення заходів з відключення струмоприймачів.

4.12 За таких обставин позивач, посилаючись на те що відповідач не виконує вимог чинного законодавства у сфері електроенергетики - не сплачує вартості за послуги розподілу та не допускає представників позивача на свій об`єкт для вжиття заходів з припинення постачання, звернувся до суду з позовом у цій справі про зобов`язання відповідача забезпечити безперешкодний доступ представникам позивача до належних відповідачу електроустановок для проведення заходів з припинення розподілу електричної енергії та пломбування пристроїв їх підключення.

4.13 Водночас відповідач вважає, що позивач, стягнувши вказану заборгованість, обрав саме такий спосіб захисту своїх інтересів, а тому не має права вимагати припинення електроспоживання відповідачем.

4.14 Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.15 Відповідно до приписів пункту 3 частини 3 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4.16 Отже, по-перше, слід з`ясувати відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а по-друге, наявність / відсутність подібності правовідносин та наявність / відсутність неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

4.17 Обґрунтовуючи підставу оскарження, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування абзацу 3 підпункту 3 пункту 11.5.2 Кодексу системи розподілу та підпункту 3 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ.

4.18 Так, відповідно до підпункту 3 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач зобов`язаний за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору.

4.19 В абзаці 3 підпункту 3 пункту 11.5.2 Кодексу систем розподілу передбачено, що несплата та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії є підставою для припинення розподілу електричної енергії за ініціативою оператора.

4.20 Колегія суддів звертає увагу, що правові висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формулюються з огляду на конкретні обставини справи. Тобто на відміну від повноважень законодавчої гілки влади до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права (постанова Великої Палати Верховного суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц).

4.21 Отже, формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. При цьому формування правового висновку не може здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.

4.22 З огляду на сформульовану у цій справі позовну вимогу [про зобов`язання відповідача безперешкодно допустити представників позивача до належних відповідачу об`єктів (електроустановок) для здійснення заходів з припинення постачання (розподілу) електричної енергії за зверненням електропостачальника та пломбування пристроїв їх підключення], не вбачається підстав для надання висновку щодо питання застосування норм права, про які вказує скаржник у касаційній скарзі, оскільки останній залишає поза увагою конкретні спірні правовідносини у справі, з урахуванням предмета, підстав позову та встановлених обставин. За своїм змістом означені позивачем у контексті підстави касаційного оскарження норми не стосуються обов`язку споживача щодо доступу представникам оператора системи розподілу до електроустановок, які виконують відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу, стосовно чого й постало питання у справі, що розглядається.

4.23 Водночас, перевіряючи доводи скаржника, необхідно з`ясувати наявність або відсутність неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

4.24 Верховний Суд виходить з того, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина 3 статті 311 ГПК України).

4.25 Відповідно до підпункту 12 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок, у тому числі генеруючих установок, установок зберігання енергії та їх налаштувань, та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) в установленому цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень.

4.26 Згідно з пунктом 7.5 ПРРЕЕ (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи.

Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження.

Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Попередження про припинення постачання електричної енергії може надаватись споживачу в інший спосіб, передбачений договором з електропостачальником та договором з оператором системи або додатками до нього.

Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється.

4.27 Суд першої інстанції дослідив наявні у матеріалах справи попередження про відключення та з`ясував, що вони мають однаковий текст та відрізняються лише датами попередження та обмеження електропостачання, сумою вказаного у них розміру заборгованості.

4.28 Як вказує позивач, у визначений в попередженнях час його працівники з`явилися до відповідача, але не були допущені до об`єкта споживача для виконання своїх службових обов`язків з припинення (обмеження) електропостачання (розподілу) та опломбуванню електрообладнання у відключеному стані. На підтвердження цього позивач надав копії актів про недопуск від 11.10.2021, 12.10.2021, 27.10.2021, 28.10.2021, 29.10.2021, 01.11.2021, 08.11.2021.

4.29 Дослідивши вказані акти, суд першої інстанції встановив, що жоден з них не містить ані юридичної адреси ПАТ «ЗАлК», ані адреси розташування електроустановок відповідача, які позивач начебто намагався відключити; також відсутні вказівки на конкретний час, коли уповноважені представники позивача прибули до відповідача для проведення відключення (обмеження); відсутні посилання на докази того, що відповідач не виконав вимог попередження щодо «необхідності завершення технологічного циклу та ужиття необхідного комплексу заходів, спрямованих на запобігання травматизму, загибелі людей та тварин, пошкодженню обладнання, негативним екологічним та іншим наслідкам»; відсутні посилання на документ особи, від якої отримано відмову виконати відключення електрообладнання споживача, який би її ідентифікував як уповноважену особу ПАТ «ЗАлК»; з актів також не вбачається, що вказані особи з боку відповідача взагалі були присутні при складанні актів, а в них лише є посилання на службові посвідчення посади та ПІБ працівників позивача.

4.30 Суди також зауважили, що наявні записи від руки «Від підпису або реєстрації акта про недопуск з боку споживача відмовлено» за підписами працівників позивача також не спростовують наведеного та не доводять обставини прибуття вказаних осіб за адресою, де знаходяться електроустановки відповідача, як і обставини отримання відмови уповноважених осіб відповідача.

4.31 Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій наголосили на доводах відповідача про те, що в його власності знаходиться, окрім основного виробництва, ще декілька об`єктів нерухомого майна, зокрема, будівля санаторію-профілакторію за адресою: м. Запоріжжя, о. Хортиця, вул. Будинок відпочинку, 33, а також шламонакопичувач № 6, що розташований на території Запорізького району, які забезпечуються електропостачанням на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 № 4, тому з наданих позивачем актів про недопуск неможливо встановити, на який з об`єктів відповідача прибули працівники позивача для проведення відключення, та до яких саме електроустановок відповідача його працівників не було допущено (їх індивідуальні ознаки, інв. № та ін.)

4.32 Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236-238 ГПК України, визначено обов`язковість всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження судом під час вирішення спору доказів, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

4.33 З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

4.34 Місцевий та апеляційний господарські суди оцінили подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку у їх сукупності. Суди попередніх інстанцій дали оцінку поданим сторонами доказам у їх сукупності, що відповідає приписам частини 2 статті 86 ГПК України, та виснували, що позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами порушення відповідачем умов договору з розподілу та вимог чинного законодавства в частині недопуску уповноважених представників позивача для виконання своїх службових обов`язків з припинення (обмеження) електропостачання (розподілу) та опломбування електрообладнання у відключеному стані.

4.35 За результатами касаційного перегляду Верховний Суд не встановив неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

4.36 Суд зазначає, що наведені у касаційній скарзі доводи за своїм змістом фактично зводяться до питання оцінки судами попередніх інстанцій доказів у справі і заперечення скаржником встановлених судами обставин на підставі оцінених доказів, намагання переоцінити докази, яким надана оцінка судами попередніх інстанцій у справі, без урахування меж розгляду справи касаційним судом.

4.37 Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

4.38 Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц.

4.39 Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не підтвердилася.

4.40 Суд касаційної інстанції звертає увагу, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, наведених скаржником та які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

4.41 Верховний Суд у прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.

4.42 Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявності яких скаржник у цій справі аргументовано не довів.

4.43 Колегія суддів касаційної інстанції, враховуючи рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

4.44 Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

4.45 З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

4.46 Згідно з приписами статті 129 ГПК України судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 18.01.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2024 у справі № 908/3893/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ємець

Судді І. Бенедисюк

І. Колос