ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 березня 2025 року Справа № 903/770/24

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участі секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Масив Струмівський

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство Волиньобленерго

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_2

про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна із чужого незаконного володіння

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 ; Нашков Іван Іванович;

від відповідача: ОСОБА_4 ;

від третьої особи позивача: не прибули;

від третьої особи відповідача: не прибули

Встановив: позивач- ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОК Масив Струмівський (відповідача), в якому просить:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на лінію електропередач ПЛ-0,4 кВ для забезпечення електропостачання кварталу житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в с.Струмівка Луцького району у складі: однієї залізобетонної одностоякової опори для ВЛ 0,38 кВ і 6-10 кВ (із траверсами); чотирьох залізобетонних одностоякових опор з одним підкосом для ВЛ 0,38 кВ і 6- 10 кВ (із траверсами); 159 метрів кабеля до 35 кВ, що підвішується на тросі, маса 1 м до 1 кг; дев`яти опор СНВ-9,5; 159 метрів самоутримного ізольованого проводу AsXSn 4x50, а також інших допоміжних комплектуючих (затискачі, гаки, кронштейни, зажими тощо), зазначених у Акті приймання виконаних ТзОВ Волинська електротехнічна компанія підрядних робіт за жовтень 2006 року на кварталі житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в с. Струмівка Луцького району;

- витребувати із незаконного володіння Обслуговуючого кооперативу Масив Струмівський обумовлену лінію електропередач ПЛ-0,4 кВ для забезпечення електропостачання кварталу житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в с.Струмівка Луцького району у вказаному складі;

- судові витрати у справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його право власності на лінію електропередач ПЛ-0,4 кВ для електропостачання кварталу житлової забудови та належної йому майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в с. Липини (нині - с. Струмівка) Луцького району не визнається відповідачем, який експлуатує збудовану позивачем лінію електропередач як свою власність. При цьому, відповідач відмовляє позивачу у вступі до Обслуговуючого кооперативу Масив Струмівський.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2024 справу № 903/770/24 було розподілено судді Слободян О.Г.

Ухвалою від 10.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Розпорядженням від 05 грудня 2024 року в.о керівника апарату Антонюк С.В. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи №903/770/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 справу № 903/770/24 було розподілено судді Бідюк С.В.

Ухвалою від 09.12.2024 справу за позовом фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Масив Струмівський, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство Волиньобленерго, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна із чужого незаконного володіння прийнято до розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2025 було задоволено самовідвід судді Господарського суду Волинської області Бідюк С.В.. від участі у розгляді справи №903/770/24, постановлено позовну заяву Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Масив Струмівський про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна із чужого незаконного володіння, передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2025 справу № 903/770/24 було розподілено судді Дем`як В.М.

Ухвалою суду від 24.01.2025 прийнято справу №903/770/24 до розгляду. Підготовче засідання призначено на 05.03.2025.

Ухвалою суду від 05.03.2025 відкладено підготовче засідання на 17.03.2025.

Представники третіх осіб не прибули у судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали клопотання про звільнення від сплати судового збору (том 1, а.с.21).

Представник відповідача поклався на розсуд суду щодо вищезазначеного клопотання позивача.

Розглянувши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, оцінивши докази в його обґрунтування, суд дійшов висновку про задоволення останнього з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає, що за 2023 рік (станом на дату формування позовної заяви) в останнього не було жодних доходів. Крім того, звертає увагу, що є одиноким батьком дитини віком до 14 років. При цьому, мати дитини ухиляється від сплати аліментів на утримання про що додає відповідні докази, проживає на невелику пенсію за віком та є внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст.8 Закону "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч.1 цієї статті.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак, таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий збір сам по собі не обмежує право особи на справедливий суд, однак при цьому такий збір повинен встановлюватись з урахуванням спроможності заявника його сплатити та стадії, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено.

У постанові Верховного Суду від 12.03.2021 по справі №912/1061/20 наведено висновок про застосування норм права про те, що відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція частин 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря тих судових витрат, яких зазнає сторона.

В підтвердження обставин, які дають підстави для звільнення позивача (Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ) від сплати судового збору останній долучив:

- судовий наказ Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/1141/20 від 27.01.2020 яким зобов`язано ОСОБА_5 сплачувати аліменти на утримання доньки позивачу;

- рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі №234/4030/18 від 24.18.2018, яким місце проживання дитини визначено разом із позивачем;

- рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі №161/3248/22 від 05.10.2022, яким ОСОБА_5 позбавлено батьківських прав;

- довідку Пенсійного фонду України про доходи №462663 видану позивачу;

- свідоцтвом про народження доньки ОСОБА_6 , з якої вбачається, що остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені вище докази, а саме зміст судових рішень, на які посилається позивач в якості підстав для звільнення від сплати судового збору, дозволяють суду стверджувати, що позивач є одиноким батьком, який має дитину віком до чотирнадцяти років, а мати дитини ухиляється від сплати аліментів та позбавлена батьківських прав.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання позивача, а відтак звільнення останнього від сплати судового збору на підставі підпунктів «б» та «в» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, у судовому засіданні позивач та його представник просили суд задоволити заяву про зміну предмету спору за вх.№01-74/39/25 від 08.01.2025 (том 2, а.с. 91-113).

Представник відповідача заперечив щодо задоволення вищезазначеної заяви та просив суд відмовити у її задоволенні.

Розглянувши заяву позивача про зміну предмету позову за вх.№01-74/39/25 від 08.01.2025, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення останньої з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У статті 46 ГПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Із прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на лінію електропередач ПЛ-0,4 кВ для забезпечення електропостачання кварталу житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в с.Струмівка Луцького району у складі: однієї залізобетонної одностоякової опори для ВЛ 0,38 кВ і 6-10 кВ (із траверсами); чотирьох залізобетонних одностоякових опор з одним підкосом для ВЛ 0,38 кВ і 6- 10 кВ (із траверсами); 159 метрів кабеля до 35 кВ, що підвішується на тросі, маса 1 м до 1 кг; дев`яти опор СНВ-9,5; 159 метрів самоутримного ізольованого проводу AsXSn 4x50, а також інших допоміжних комплектуючих (затискачі, гаки, кронштейни, зажими тощо), зазначених у Акті приймання виконаних ТзОВ Волинська електротехнічна компанія підрядних робіт за жовтень 2006 року на кварталі житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в с. Струмівка Луцького району;

- витребувати із незаконного володіння Обслуговуючого кооперативу Масив Струмівський обумовлену лінію електропередач ПЛ-0,4 кВ для забезпечення електропостачання кварталу житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в с.Струмівка Луцького району у вказаному складі.

При цьому, юридичними підставами, які обґрунтовують вимоги позивача при подачі позову до суду, зокрема є те, що ОСОБА_2 у 2006 році на підставі договору доручення з ОСОБА_1 була збудована лінія електропередач ПЛ-0,4 Кв за рахунок коштів останнього. Підрядником будівництва виступало ТзОВ «Волинська електротехнічна компанія», який отримав кошти за будівництво через ОСОБА_2 10.07.2006 року між ФОП ОСОБА_1 (Комітент) та ОСОБА_2 (Комісіонер) було укладено Договір комісії про: «вчинення від свого імені за рахунок Комітента необхідні правочини спрямовані на будівництво лінії електропередач (надалі ЛЕП) від КТП-370 до майстерні з виготовлення малих архітектурних форм підприємця ОСОБА_1 ». Та те, що у Обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський» перебуває у володінні та користуванні лінія електропередачі ПЛ-0,4 кВ для забезпечення електропостачання кварталу житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в АДРЕСА_1 .

В подальшому, позивач звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову за вх.№01-74/39/25 від 08.01.2025, у якій зазначив наступні позовні вимоги (залишивши незмінною вимогу про витребування):

- витребувати із незаконного володіння Обслуговуючого кооперативу Масив Струмівський обумовлену лінію електропередач ПЛ-0,4 кВ для забезпечення електропостачання кварталу житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм в с.Струмівка Луцького району у вказаному складі.

- усунути створені фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 перешкоди у користуванні майном, зокрема: повернути майстерні з виготовлення малих архітектурних форм потужність в межах 15 кВт; повернути вузол обліку величини споживання електроенергії за попередньою адресою АДРЕСА_2 ; відновити межі балансової належності на лінійних затискачах проводів в місці приєднання відгалуження ПЛ-10Кв; Л41-01 опора №171; встановити точки обліку електроенергії « 0112000-091 Майстерня з виг.мал.арх. ЗТП-370 №2863207» за адресою АДРЕСА_2 , шляхом визнання недійсними в зазначених частинах наступних правочинів: Договору споживача на надання послуг з розподілу електричної енергії №528-092300 від 01.04.2020 року та Договору №19/20-823 про спільне використання технологічних електричних мереж від 06.11.2020 року, укладених між ПрАТ «Волиньобленерго» та Обслуговуючим кооперативом «Масив Струмівський», а також Договору споживача на надання послуг з розподілу електричної енергії № 528-0923000 від 01.04.2020 року, укладеного між ПрАТ «Волиньобленерго» та ОСОБА_1 .

При цьому, позивач звертаючись із заявою про зміну предмету позову визначив юридичними підставами, які обґрунтовують позовні вимоги зокрема те, що відповідач користується лінією електропередач ПЛ-0,4. Також посилається на свавільне зменшення потужності, виділеної на потреби належної позивачу майстерні з виготовлення малих архітектурних форм. Зазначає про протиправну зміна місця встановлення належного позивачу вузла обліку величини споживання електричної енергії. Зазначає про укладання договорів, у тому й числі з позивачем, де міститься його підпис з порушенням вимог Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку та Правил роздрібного ринку електричної енергії та звертає увагу на не погодження з позивачем Робочого проекту, Технічних умов та іншої технічної документації в частині рішень, які зачіпають інтереси ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкта підприємництва.

Слід врахувати, що оскільки предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 922/53/19.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву про зміну предмета або підстав позову, можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно в її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які не були визначені позивачем первісно підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Суд встановив, що позивачем у заяві про зміну предмету спору, окрім вимоги про визнання права власності заявлено нові позовні вимоги, які змінюють предмет позову та прямо не пов`язані з вимогою про визнання права власності на лінію електропередачі ПЛ-0,4 кВ.

Крім того, при подачі заяви позивач змінив й підстави якими останній обґрунтовує позовні вимоги.

Також слід звернути увагу на обставини, що стали відомі у судовому засіданні. Суд встановив, що позивач 26.02.2025 звернувся до Господарського суду Волинської області (справа №903/220/25) із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський» та Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» із вимогами про визнання недійсними правочинів, зокрема:

- договору про спільне використання технологічних електричних мереж №19/20-823 від 06.11.2020 року, укладеного між ПрАТ «Волиньобленерго» з Обслуговуючим кооперативом «Масив Струмівський» (додатки №1,6) в частині визначення потужності електроустановок ОСОБА_1 в межах 7 кВт та встановлення розрахункового лічильника № 10632509;

- договору споживача на надання послуг з розподілу електричної енергії № 528-0924000 від 01 квітня 2020 року, укладеного між ПрАТ «Волиньобленерго» та фізичною особою-громадянином ОСОБА_1 (додатки №1,2,3,6,7) в частині визначення енергетичного ідентифікаційного коду точки розподілу 62Z684, зазначення дозволеної потужності 7 кВт та визначення межі балансової належності електромереж та електроустановок ОСОБА_1 .

Між тим, вищезазначені правочини позивач просить суд визнати недійсними в частині також при подачі заяви про зміну предмету спору у даній справі.

Отже, позивач звертаючись до суду із заявою про зміну предмету позову змінив і предмет, і підстави позову, а відтак фактично виникли нові матеріально-правові вимоги, які обґрунтовуються іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Дані обставини підтверджуються вищенаведеною практикою Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, правові підстави для задоволення заяви позивача про зміну предмету позову відсутні.

Також у судовому засіданні представник позивача просив суд задоволити клопотання про витребування доказів.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення клопотання позивача.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів за вх.№01-74/1539/24 від 07.11.2024 (том 1, а.с. 153-156), суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ГПК України учасники справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 ГПК. Якщо таке клопотання заявлене з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.5 ст. 81 ГПК України, суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону.

Позивач у клопотанні просить суд витребувати від Обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський» або ПрАТ «Волиньобленерго»:

- договір на розподіл електричної енергії №528-0112000 від 01.01.2019 року, укладений між Липинською сільською радою та ПрАТ «Волиньобленерго»;

- договір на розподіл електричної енергії, укладений між ПрАТ «Волиньобленерго» та Обслуговуючим кооперативом «Масив Струмівський» (номер та дата укладення невідомі);

- технічні умови №8-212 106 (30-2006) на електропостачання кварталу житлової забудови та майстерні з виготовлення малих архітектурних форм;

- статут Обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський».

Позивач зазначає, що ПрАТ «Волиньобленерго» листом від 04.11.2024 №13/6-8200 у наданні копій вищезазначених договорів на адвокатський запит відмовило з посиланням на конфіденційність витребуваної інформації.

Крім того, зазначає, що оскільки метою організації ОК «Масив Струмівський» є організація електропостачання кварталу житлової забудови с. Струмівка та обслуговування переважно членів кооперативу та інших осіб з метою провадження їх господарської діяльності, слід витребувати у відповідача Статут обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський».

Суд, розглянувши клопотання позивача, враховуючи причини неможливості отримати зазначені докази самостійно, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, дійшов висновку про витребування у ПрАТ «Волиньобленерго» договору на розподіл електричної енергії, укладений між ПрАТ «Волиньобленерго» та Обслуговуючим кооперативом «Масив Струмівський» (номер та дата укладення невідомі), а у Обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський» копію статуту Обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський».

Крім того, у матеріалах справи наявне клопотання позивача за вх.№01-74/41/25 від 08.01.2025 про залучення співідповідачем у справі Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго».

Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залучення співвідповідачем у справі Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Слід врахувати, що додатковою підставою для звернення позивача із позовом є укладення Договору споживача на надання послуг з розподілу електричної енергії №528-0923000 від 01.04.2020 та Договору №19/20-823 про спільне використання технологічних електричних мереж від 06.11.2020, укладених між ПрАТ «Волиньобленерго» та Обслуговуючим кооперативом «Масив Струмівський», а також Договір споживача на надання послуг з розподілу електричної енергії №528-0923000 від 01.04.2020, укладений між ПрАТ «Волиньобленерго» та ОСОБА_1 .

Відповідач (співвідповідач) має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. Такий правовий висновок викладений у п.45 постанови Верховного Суду від 16.02.2024 у справі №902/1331/22.

При цьому, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (п.8.10. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/15792/20).

Отже, у спірних правовідносинах такою особою є Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго», яке разом із Обслуговуючим кооперативом «Масив Струмівський» є стороною вищезазначених правочинів.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залучення співвідповідачем у даній справі Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго».

Разом з тим, процесуальний статус Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача слід змінити на співвідповідача.

У відповідності до приписів п.2 ч.2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача.

Керуючись ч. 1, 4 ст. 48, 81, 183, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ухвалив:

1. Клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволити.

2. Звільнити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання до Господарського суду Волинської області позовної заяви за вх.№01-52/839/24 від 05.09.2024.

3. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зміну предмету спору за вх.№01-74/39/25 від 08.01.2025 відмовити.

4. Витребувати у Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» (43023, місто Луцьк, вулиця Назарія Яремчука, будинок 4, ) належним чином засвідчену копію договору на розподіл електричної енергії, укладений між ПрАТ «Волиньобленерго» та Обслуговуючим кооперативом «Масив Струмівський» (номер та дата укладення невідомі).

5. Витребувати у Обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський» (45601, Волинська область, Луцький район, село Липини, вулиця Рівненська, будинок 135, ) належним чином засвідчену копію статуту Обслуговуючого кооперативу «Масив Струмівський».

6. Залучити співвідповідачем у справі Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» (43023, місто Луцьк, вулиця Назарія Яремчука, будинок 4, ).

7. Запропонувати співвідповідачу - Приватному акціонерному товариству «Волиньобленерго» не пізніше 15-ти днів з дня отримання даної ухвали подати відзив на позовну заяву із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

8. Відкласти підготовче засідання на 09 квітня 2025 року на 10:20 год.

9. Повідомити учасників справи, що підготовче засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а) в залі судових засідань №103.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвали суду можуть бути оскаржені до Північно-західного апеляційного господарського суду

Ухвала суду підписана 21.03.2025.

Суддя В. М. Дем`як