ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2025 р. Справа№ 910/6129/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко А.І.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

представники сторін у судове засідання 19.02.2025 не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу)

за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 (повний текст складено 23.07.2024)

у справі №910/6129/24 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр управління промисловістю»

про стягнення 349 076,06 грн та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 у справі №910/6129/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» попередню оплату у розмірі 349 076 грн. 06 коп. та 8 264 грн 14 коп. - судового збору.

Зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» підписані та оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» видаткові накладні №РЕА-118 від 07.02.2022 на суму 6 155,75 грн, №РЕА-180 від 18.02.2022 на суму 41 976,92 грн, №РЕА-193 від 21.02.2022 на суму 38 372,86 грн, №РЕА-211 від 22.02.2022 на суму 38 441,94 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 у справі №910/6129/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 у справі № 910/6129/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 у справі №910/6129/24 залишено без змін. Судовий збір покладено на скаржника.

Матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

30.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» надійшла заява про ухвалення додаткової постанови у справі №910/6129/24 та долучення доказів понесення витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 9 000,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) заяву про ухвалення додаткової постанови у справі №910/6129/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Тарасенко К.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 призначено до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) на 19.02.2025. Роз`яснено Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі Філії «Центр управління промисловістю» право подати до суду апеляційної інстанції заперечення (пояснення, міркування) на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) в письмовій формі протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

17.02.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» надійшла заява про розгляд заяви щодо ухвалення додаткової постанови без участі представника позивача.

У судове засідання 19.02.2025 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. При цьому, судом враховано заяву позивача про розгляд заяви без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір чи розглянути заяву. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується довідками про доставку електронного документа (ухвали суду від 10.02.2025) до електронного кабінету, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд заяви позивача за відсутності представників учасників справи.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав заперечень на заяву позивача про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції з доданими документами на підтвердження розміру вказаних витрат, матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази, як встановлено відповідною нормою, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п.1 ч.ч. 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, зважаючи на наступне.

Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу, позивач зробив заяву про те, що він очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

У подальшому, 22.10.2024 позивачем подано заяву про відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу адвоката (том 1, а.с. 196-216), до якої додано наступні документи:

- копію договору №ЮО-29-04/24 про надання правничої допомоги від 29.04.2024,

- копію додаткової угоди №1 від 29.04.2024 до договору №ЮО-29-04/24 про надання правничої допомоги від 29.04.2024;

- план - кошторис надання правничої допомоги у справі №910/6129/24 на стадії апеляційного провадження від 06.09.2024 (додаток №2 до додаткової угоди №1 від 29.04.2024 до договору №ЮО-29-04/24 про надання правничої допомоги від 29.04.2024);

- копію акту №2 надання правничої допомоги від 22.10.2024;

- ордер на надання правничої допомоги АІ №1728927 від 18.10.2024 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Мостовенко Марини Володимирівни.

У поданій до суду заяві про ухвалення додаткової постанови (що надійшла до суду 30.12.2024) заявник просить ухвалити додаткову постанову та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн, докази понесення яких були додані до заяви позивача від 22.10.2024.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2024 між Адвокатським об`єднанням «А.Г.Партнерс» (далі за текстом - Об`єднання) та ТОВ «Гранітгруп України» (далі за текстом - Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги (далі - договір), відповідно до умов якого Об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги (сплатити гонорар) та фактичні витрати, необхідні для виконання цього Договору (п. 1.1.).

Відповідно до умов додаткової угоди №1 від 29.04.2024 до договору №ЮО-29-04/24 про надання правничої допомоги від 29.04.2024:

п.1.1.: Об`єднання приймає на себе доручення Клієнта щодо надання йому правничої допомоги, пов`язаної із реалізацією та відновленням прав Клієнта як сторони Договору №ЦУП-02/0005/21 від 05.01.2021, укладеного між Філією «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (постачальник) та Товариством обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» (покупець), в тому числі (але не виключно) щодо здійснення представництва інтересів Клієнта у суді у справі про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» особі Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» попередньої оплати у розмірі 349 076,06 грн та зобов`язання передати підписані та оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» видаткові накладні;

п. 2.1.: розмір гонорару розраховується, виходячи з узгодженого сторонами Плану-кошторису надання правничої допомоги, який є додатком до цієї Додаткової угоди №1;

п. 2.2.: прийняття Клієнтом наданої йому правничої допомоги оформлюється Актом надання правничої допомоги.

Сторонами підписано план - кошторис надання правничої допомоги у справі №910/6129/24 на стадії апеляційного провадження від 06.09.2024 (додаток №2 до додаткової угоди №1 від 29.04.2024 до договору №ЮО-29-04/24 про надання правничої допомоги від 29.04.2024), яким визначено наступне:

- аналіз апеляційної скарги, підготовка (складання) відзиву на апеляційну скаргу, розмір гонорару - 6 000,00 грн;

- представництво інтересів клієнта в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції (у разі необхідності), розмір гонорару - 3 000,00 грн (вартість вказана за одне судове засідання);

- складання та подання до суду апеляційної інстанції заяв з процесуальних питань - заяви, клопотання, заперечення на заяви та клопотання, письмові пояснення, міркування тощо (у разі необхідності), розмір гонорару - 1 000,00 грн (вартість вказана за один документ);

- ознайомлення з матеріалами справи з суді зі зняттям фотокопій документів наявних у справі (у разі необхідності), розмір гонорару - 1 500,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем судових витрат до заяви додано копію Акту №2 надання правничої допомоги від 22.10.2024, відповідно до якого на підставі договору №ЮО-29-04/24 про надання правничої допомоги від 29.04.2024 та додаткової угоди №1 від 29.04.2024 до нього, об`єднанням була надана клієнту правнича допомога: аналіз апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2024 у справі №910/6129/24, підготовка (складання) відзиву на апеляційну скаргу, ціна - 6 000,00 грн, всього за актом - 6 000,00 грн.

Повноваження адвоката підтверджуються доданими до заяви копіями ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1728927 від 18.10.2024 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Мостовенко Марини Володимирівни.

Згідно з п. 2.2. додаткової угоди №1 від 29.04.2024 до договору №ЮО-29-04/24 про надання правничої допомоги від 29.04.2024 прийняття Клієнтом наданої йому правничої допомоги оформлюється Актом надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Дослідивши надані позивачем документи, враховуючи, що позивачем у заяві про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат заявлено до стягнення з відповідача 9 000,00 грн, колегія суддів вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, на суму 6 000,00 грн відповідно до Акту №2 надання правничої допомоги від 22.10.2024, натомість як доказів понесення витрат на правничу допомогу в іншій частині (3000,00 грн) суду не надано.

Колегія суддів звертає увагу, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Разом з тим, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Таких доказів або обґрунтувань, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката, відповідач не надав, у зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про те, що ним у відповідності до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не доведено неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

Також, апеляційним судом враховуються положення п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано правові висновки Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладені в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19), відповідно до яких судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про відповідність розміру витрат на професійну правову допомогу відповідача в підтвердженому розмірі 6000,00 грн критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не вбачає підстав для його зменшення, а тому у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача в сумі 6 000,00 грн.

В іншій частині заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у сумі 3 000,00 грн задоволенню не підлягає як не доведена.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

2. Прийняти додаткову постанову до постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2024 у справі №910/6129/24.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ) в особі Філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (02099, м. Київ, вул. Санаторна, буд. 12/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21, літ. А, офіс 107, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 6 000 (шість тисяч) грн.

4. У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранітгруп Україна» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат у сумі 3 000,00 грн відмовити.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи №910/6129/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткова постанова підписана 21.03.2025.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

А.І. Тищенко