ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/350/25

Господарський суд Житомирської області у складі судді Соловей Л.А.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову від 12.09.2024 у справі

за позовом: Yuka Wood ApS (Королівство Данія)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" (м.Житомир)

про стягнення 490 302,12грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Yuka Wood ApS звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Буд" 10 857,00 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2025 складає 490 302,12грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що на виконання умов контракту №06/11/2023 від 06.11.2023 Yuka Wood ApS здійснив попередню оплату за товар, який відповідач не поставив, внаслідок чого позивач просить повернути суму попередньої оплати.

Ухвалою суду від 21.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.04.25.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову від 18.03.2025, у якій просив накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ "Техно Буд" в межах суми позовних вимог 10857,00Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на день подання позовної заяви складає 490 302,12грн, на банківських рахунках ТОВ "Техно Буд".

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що ТОВ "Техно Буд" протиправно ухиляється від виконання взятих на себе грошових зобов`язань за укладеним між сторонами контрактом №06/11/2023 від 06.11.2023; неодноразові звернення позивача з вимогою про повернення коштів відповідач ігнорує, що свідчить про ухилення від реального виконання своїх зобов`язань за контрактом. Нерухоме майно, за рахунок якого може бути погашена заборгованість перед позивачем відсутнє, а розмір статутного капіталу є недостатній для погашення наявної заборгованості, що в сукупності свідчить про обґрунтовану імовірність утруднення виконання рішення у разі невжиття таких заходів. Крім того, у ТОВ "Техно Буд" відбулась зміна керівника, що також може мати безпосередній вплив на виконання зобов`язань за контрактом та можливості виконання судового рішення. На думку позивача, такий захід забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову забезпечить реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову, а тому є адекватним.

Суд встановив, що заява від 18.03.2025 відповідає вимогам ст.139 ГПК України.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову від 18.03.2025, суд не знайшов підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення (така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.08.2019 у справі №910/4491/19).

Отже сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому суд наголошує, що обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Позивач в обґрунтування заяви від 18.03.2025 не надав належних і допустимих доказів в порядку приписів ст.ст.76-79 ГПК України, які підтверджують дійсну ймовірність утруднення виконання або невиконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття запропонованого ним заходу забезпечення позову.

Викладені у заяві доводи ґрунтуються виключно на припущеннях позивача щодо можливого ухилення відповідача від виконання судового рішення у випадку задоволення позову та побоюваннях щодо наявності у відповідача наміру уникнути відповідальності.

Суд звертає увагу, що посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у даній справі без подання належних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наявність у заявника припущень з приводу того, що зміни у керівництві ТОВ можуть призвести до навмисного уникнення відповідальності новими особами за договірними зобов`язанням юридичної особи, не є належним та ґрунтовним доказом існування ризиків, які свідчать про утруднення чи неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому, позивач не надав належних доказів, що у ТОВ "Техно Буд" дійсно відбулась зміна керівника та діяльність на підприємстві зупинено.

Відтак позивачем у встановленому процесуальним законом порядку не доведено вчинення відповідачем дій, направлених на подальше потенційне створення перешкод для виконання рішення суду, як не доведено і те, що невжиття визначеного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 18.03.2025.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 137, 140, 234-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову від 18.03.2025 відмовити у повному обсязі.

Ухвала набрала законної сили 21.03.2015 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам