ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.03.2025м. ДніпроСправа № 904/2362/14

За скаргою Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на дії (бездіяльність) державного виконавця

У справі

за позовом Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Державного підприємства "Криворізька теплоелектроцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором на централізоване питне водопостачання у 2010 році в сумі 749 677 грн. 69 коп.

Суддя Красота О.І.

За участю секретаря судового засідання Куц І.І.

Представники:

від Позивача (Стягувача): не з`явився;

від Відповідача (Скаржника, Боржника): не з`явився;

від ДВС: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на користь Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" 693 797 грн. 42 коп. - основного боргу, 12 376 грн. 72 коп. - 3% річних, 8 151 грн. 90 коп. - інфляційних втрат, 14 286 грн. 52 коп. - витрат по сплаті судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

07.07.2014 на виконання вказаного рішення судом видано наказ.

Ухвалою суду від 13.11.2014 скаргу Державного підприємства "Криворізька теплоелектроцентраль" на дії Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з додатками повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвалою суду від 01.12.2014 скаргу Державного підприємства "Криворізька теплоелектроцентраль" на дії Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з додатками повернуто скаржнику без розгляду.

Ухвалою суду від 14.07.2016 у задоволенні заяви Державного підприємства "Криворізька теплоелектроцентраль" про відстрочення та розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 відмовлено.

20.02.2025 від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій воно просить суд:

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", що накладене в межах виконавчого провадження № 44930743, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження.

28.02.2025 справа № 904/2362/14 отримана з архіву Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 03.03.2025 прийнято скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на бездіяльність державного виконавця до розгляду, призначивши її розгляд у судовому засіданні на 20.03.2025 о 12:00 год.; до судового засідання: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - надати відповідь на скаргу з поданням відповідних доказів.

Згідно зі ст. 3391 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або за ініціативою суду. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

18.03.2025 від органу ДВС надійшли письмові поясненя на скаргу відповідно до якої орган ДВС просить суд прийняти вказані письмові пояснення та розгляд скарги здійснювати без участі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). У вказаних поясненнях повідомив суд про обставини повернення виконавчого документа на адресу Стягувача та підтвердив факт не пред`явлення в подальшому Стягувачем виконавчого документу до виконання.

20.03.2025 та 03.02.2025 від Скаржника (Боржника) надійшла заява про розгляд скарги без участі його представника. Вимоги викладені в скарзі підтримує в повному обсязі

Представник Позивача (Стягувача) у судове засідання 20.03.2025 не з`явився, будь-яких пояснень стосовно скарги на адресу суду не направив, повідомлений про розгляд справи належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа 05.03.2025 09:35

Представник Відповідача (Скаржника, Боржника) у судове засідання 20.03.2025 не з`явився, як вказувалось вище, від останнього надійшла заява про розгляд скарги без участі його представника. Вимоги викладені в скарзі підтримує в повному обсязі

Представник ДВС у судове засідання 20.03.2025 не з`явився, як вказувалось також вище, 18.03.2025 від органу ДВС надійшли письмові поясненя на скаргу відповідно до якої орган ДВС просить суд прийняти вказані письмові пояснення та розгляд скарги здійснювати без участі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до ч. 9 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.03.2025 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2014 позов задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на користь Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" 693 797 грн. 42 коп. - основного боргу, 12 376 грн. 72 коп. - 3% річних, 8 151 грн. 90 коп. - інфляційних втрат, 14 286 грн. 52 коп. - витрат по сплаті судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

07.07.2014 на виконання вказаного рішення судом видано наказ.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.03.2025, Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" перетворено 16.03.2017 року у Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Обґрунтовуючи свою скаргу, Скаржник вказує на те, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) перебувало виконавче провадження №44930743 (ідентифікатор доступу: ДББ7Г567ЕБД8) з примусового виконання наказу №904/2362/14, виданого 07.07.2014 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» () (далі Товариство, Боржник, Скаржник) на користь Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» () заборгованості у розмірі 693 797,42 грн., 3% річних 12 376,72 грн., інфляційні втрати 8 151,90 грн., витрати по сплаті судового збору 14 286,52 грн.. Загальна сума заборгованості 728 612,56 грн. на підставі чого 03.10.2014 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

03.10.2014 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною у виконавчому провадженні №44930743 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на все майно Товариства.

09.03.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною у виконавчому провадженні №44930743 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

09.03.2017, керуючись вимогами п. 4 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа), старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

У вказаній постанові від 09.03.2017 було зазначено, що стягувач після повернення виконавчого документу не позбавлений права повторно звернутися до виконавчої служби, але у строк до 09.03.2020.

Скаржник зазначає, що ДПП «Кривбаспромводопостачання» після повернення виконавчого документу №904/2362/14 від 07.07.2014 повторно до виконавчої служби не зверталося, а після завершення виконавчого провадження №44930743, вся наявна заборгованість АТ «Криворізька теплоцентраль» перед ДПП «Кривбаспромводопостачання» була погашена, в тому числі і за виконавчим документом №904/2362/14 від 07.07.2014.

24.11.2017 державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пушкою Інною Василівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55055898 щодо примусового виконання постанови №44930743 від 09.03.2017 (стягнення виконавчого збору у розмірі 72 861,25 грн.)

18.10.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55055898 (стягнення виконавчого збору у сумі 72 861,25 грн.).

У вказаній постанові було зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

23.05.2024 представником АТ «Криворізька теплоцентраль» Тетяною ПІРОЖЕНКО до Відділу направлено заяву щодо припинення чинності арештів рахунків та майна АТ «Криворізька теплоцентраль», накладених в межах виконавчих проваджень, де стягувачем виступає ДПП «Кривбаспромводопостачання», а боржником Товариство, в тому числі і у завершеному ВП №44930743.

Станом на дату подання вказаної скарги відповідь про можливість чи відсутність можливості зняття арештів у зазначеному виконавчому провадженні на адресу Товариства не надходила.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 402542567 від 06.11.2024, арешт нерухомого майна Товариства, накладений в рамках ВП №44930743, не знятий (номер запису про обтяження 7479197).

Скаржник звертає увагу на те, що закінчення виконавчого провадження, як і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. При цьому, згідно ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Враховуючи той факт, що виконавчий документ у виконавчому провадженні №44930743 був повернутий стягувачу, виконавчий збір стягнутий в окремому виконавчому провадженні, а також, факт відсутності будь якої заборгованості АТ «Криворізька теплоцентраль» перед ДПП «Кривбаспромводопостачання», в тому числі і за виконавчим документом №904/2362/14 від 07.07.2014, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №44930743, Скаржник вважає, що не зняття арешту з майна та рахунків боржника у виконавчому провадженні після повернення виконавчого документа стягувачу та після додаткового звернення з заявою є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право Скаржника підлягає захисту в судовому порядку (аналогічний висновок Верховного Суду міститься в постанові від 27.03.2020 у справі №817/928/17).

Скаржник зазначає, що статтею 341 ГПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Проте, на думку Верховного Суду у постанові від 22.12.2021 по справі №760/19348/20 (провадження № 61-7645св21), неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу. Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності.

Враховуючи, що бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна (рахунків) у виконавчому провадженні №44930743 є триваючим правопорушенням, а тому така бездіяльність, на думку Скаржника, може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу до моменту усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 23 жовтня 2019 року у справі № 27/2-2177/2005 (провадження № 61-38328св18) та від 08 липня 2020 року у справі № 589/6044/13 (провадження № 61-35606св18). Схожа за змістом правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2023 року у справі №927/322/14.

З огляду на вказані вище обставини, Скаржник просить суд: - зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з майна боржника та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", що накладене в межах виконавчого провадження №44930743, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження.

Розглядаючи вказану скаргу, необхідно зауважити наступне.

Стадія виконання рішення господарського суду є завершальною стадією господарського процесу, тому питання оскарження дій державного або приватного виконавця (якщо такі дії були вчинені ними під час виконання рішення господарського суду) вирішується в порядку господарського судочинства відповідно до Розділу VI ГПК України і таке оскарження реалізується шляхом звернення до господарського суду із скаргою на дії останніх.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статями 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, положень частини 1 статті 18, частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За умовами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.339 Господарського процесуального кодексу України, судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 3391 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст..340 ГПК України).

Частинами 1 та 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України в становлено, що скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або за ініціативою суду.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч.ч. 1-3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий наказ віднесено до виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню органами державної виконавчої служби (підпункт 1 пункту 1 частини 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Пунктом 4 частини 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Пунктом 9 частини 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі (крім іншого): фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа передбачені ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так частиною 1 та 2 вказаної вище статті визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як вказувалось вище, у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Відділ) перебувало виконавче провадження №44930743 (ідентифікатор доступу: ДББ7Г567ЕБД8) з примусового виконання наказу №904/2362/14, виданого 07.07.2014 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» () на користь Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» () заборгованості у розмірі 693 797,42 грн., 3% річних 12 376,72 грн., інфляційні втрати 8 151,90 грн., витрати по сплаті судового збору 14 286,52 грн..

Загальна сума заборгованості 728 612,56 грн. на підставі чого 03.10.2014 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

03.10.2014 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною у виконавчому провадженні №44930743 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та накладено арешт на все майно Товариства.

09.03.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною у виконавчому провадженні №44930743 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

09.03.2017, керуючись вимогами п. 4 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа), старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

У вказаній постанові від 09.03.2017 було зазначено, що стягувач після повернення виконавчого документу не позбавлений права повторно звернутися до виконавчої служби, але у строк до 09.03.2020.

Скаржник зазначає, що ДПП «Кривбаспромводопостачання» після повернення виконавчого документу №904/2362/14 від 07.07.2014 повторно до виконавчої служби не зверталося, а після завершення виконавчого провадження №44930743, вся наявна заборгованість АТ «Криворізька теплоцентраль» перед ДПП «Кривбаспромводопостачання» була погашена, в тому числі і за виконавчим документом №904/2362/14 від 07.07.2014.

18.03.2025 від органу ДВС на адресу суду надійшли письмові поясненя на скаргу відповідно до якої орган ДВС підтверджує факт того, що ДПП «Кривбаспромводопостачання» після повернення виконавчого документу №904/2362/14 від 07.07.2014 повторно до виконавчої служби не зверталося.

24.11.2017 державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пушкою Інною Василівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55055898 щодо примусового виконання постанови №44930743 від 09.03.2017 (стягнення виконавчого збору у розмірі 72 861,25 грн.)

18.10.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковською Альоною Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №55055898 (стягнення виконавчого збору у сумі 72 861,25 грн.).

У вказаній постанові було зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

23.05.2024 представником АТ «Криворізька теплоцентраль» Тетяною ПІРОЖЕНКО до Відділу направлено заяву щодо припинення чинності арештів рахунків та майна АТ «Криворізька теплоцентраль», накладених в межах виконавчих проваджень, де стягувачем виступає ДПП «Кривбаспромводопостачання», а боржником Товариство, в тому числі і у завершеному ВП №44930743.

Станом на дату подання вказаної скарги відповідь про можливість чи відсутність можливості зняття арештів у зазначеному виконавчому провадженні на адресу Товариства не надходила.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 402542567 від 06.11.2024, арешт нерухомого майна Товариства, накладений в рамках ВП №44930743, не знятий (номер запису про обтяження 7479197).

З матеріалів скарги вбачається, що 28.11.2024 за № 11005/01 Скаржник в особі АТ «Криворізька теплоцентраль» направило на адресу Стягувача в особі ДПП «Кривбаспромводопостачання» лист з актом звірки взаєморозрахунків між сторонами підписаного зі свого боку, який стосується як 4 договорів так і за певними судовими справами, серед яких також є справа за № 904/2362/14 на підставі якої Господарським судом Дніпропетровської області 26.06.2014 винесено рішення та 07.07.2014 на виконання вказаного рішення судом видано наказ.

Вказаний акт було підписано Стягувачем в особі ДПП «Кривбаспромводопостачання» відповідно до якого, заборгованість по 4 договорам так і за певними судовими справами, серед яких також є справа за № 904/2362/14 станом на 01.11.2024 складає 0,00 грн.

Таким чином, підписанням вказаного акту звірки сторони в особі Стягувача та Боржника встановили відсутність заборгованості за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2014 у справі № 904/2362/14.

Крім того, за вказаним вище наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2014 у справі № 904/2362/14 у повному обсязі стягнуто з Боржника судовий збір, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №55055898 (стягнення виконавчого збору у сумі 72 861,25 грн.) від 18.10.2021, яка винесена головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковською Альоною Олександрівною.

Враховуючи той факт, що виконавчий документ у виконавчому провадженні №44930743 був повернутий Стягувачу, виконавчий збір стягнутий в окремому виконавчому провадженні, а також, факт відсутності будь якої заборгованості АТ «Криворізька теплоцентраль» перед ДПП «Кривбаспромводопостачання», в тому числі і за виконавчим документом №904/2362/14 від 07.07.2014, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №44930743, Скаржник правомірно вважає, що не зняття арешту з майна та рахунків боржника у виконавчому провадженні після повернення виконавчого документа стягувачу та після додаткового звернення з заявою є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право Скаржника підлягає захисту в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглядаючи аналогічну справу № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22), у свої постанові від 13.07.2022 зазначив про наступне: «Спір виник у зв`язку з тим, що на заяву ОСОБА_1 від 05 серпня 2021 року про зняття арешту у зв`язку з виконанням виконавчого документу поза межами виконавчого провадження державний виконавець відмовився зняти арешт з майна боржника.

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Законом України "Про виконавче провадження" не врегульовано правовідносини щодо припинення заходів примусового виконання виконавчого документа у зв`язку з його добровільним виконанням після повернення виконавчого документа стягувачу.

Подаючи заяву про зняття арешту з майна, ОСОБА_1 вказав, що він погасив борг перед особою, яка придбала право вимоги за зобов`язанням, на виконання якого видавався виконавчий документ, у добровільному порядку поза межами виконавчих проваджень N N 33766282 та 47068333, які є завершеними та матеріали яких знищено виконавчою службою.

За таких обставин суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав доцільним зняти арешт, накладений на майно боржника для забезпечення виконання вже виконаного судового рішення, оскільки у подальшому застосуванні арешту відсутня необхідність.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У даній правовій ситуації відмова в задоволенні скарги щодо зняття арешту, накладеного на все майно ОСОБА_1 у виконавчих провадженнях N N 33766282, 47068333, унеможливила б у подальшому здійснення належного захисту майнових прав заявника щодо зняття арешту з його майна, оскільки чинне законодавство не регулює питання зняття обтяжень з майна боржника у випадку добровільного виконання виконавчого документа після повернення його стягувачу.

При цьому суд апеляційної інстанції підставно врахував те, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

На підставі зазначеного колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що незняття ДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту майна АТ «Криворізька теплоцентраль», що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банківських установах, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на вільне володіння своїм майном (коштами).

Подібні висновки викладені у постановов Верховного Суду від 07.07. 2021 у справі №2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22.12. 2021 у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19), від 13.07.2022 у справі №2/0301/806/11.

Враховуючи зазначене, а також беручи до уваги те, що арешт, накладений у межах виконавчого провадження №44930743, з огляду на відсутність у (Стягувача) ДПП «Кривбаспромводопостачання» майнових претензій до АТ «Криворізька теплоцентраль» (Боржника), втратив свою актуальність, як засіб забезпечення реального виконання рішення, а не зняття останнього є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, суд вбачає підстави для задоволення скарги Скаржника в особі АТ «Криворізька теплоцентраль» в повному обсязі.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на дії (бездіяльність) державного виконавця - задовольнити.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49027, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул.. Староказацька, 56) зняти арешт з майна боржника та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (), що накладене в межах виконавчого провадження № 44930743, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про припинення обтяження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 20.03.2025 року та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст.256, 257 Господрського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Красота

Повний текст ухвали

складений та підписаний 20.03.2025