ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1311/24

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А. ,

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сімонова Є.О., довіреність №054/12 від 30.12.2023 (в режимі відерконференції

(власними засобами);

від відповідача: Петренко М.В., керівник, виписка з ЄДР;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕ ТРЕЙД СЕРВІС" (м.Коростень Житомирської області)

про стягнення 62 797,37грн.

ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ТОВ "ПОЛЕ ТРЕЙД СЕРВІС" 62 797,37грн заборгованості по сплаті лізингових платежів за договором фінансового лізингу №9802-SME-FL від 25.05.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором фінансового лізингу №9802-SME-FL від 25.05.2021 в частині сплати лізингових платежів.

Ухвалою суду від 23.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.01.2025.

Ухвалою суду від 28.01.2025 продовжено строк розгляду справи по суті, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено розгляд справи по суті на 24.02.2025.

У зв`язку з тим, що 24.02.2025 з 11год.08хв. до 11год.32хв. у Житомирській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №906/1311/24 не відбулось. Ухвалою суду від 24.02.2025 призначено судове засідання на 25.03.2025.

Представник позивача в судовому засіданні 25.03.2025 підтримала позовні вимоги за предметом та підставами позову, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 між ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ" (лізингодавець, позивач) та ТОВ "ПОЛЕ ТРЕЙД СЕРВІСА" (лізингоодержувач, відповідач) укладено договір фінансового лізингу №9802-SME-FL (а.с.14-20), згідно з яким лізингодавець на підставі договору купівлі - продажу (поставки) зобов`язується набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (предмет лізингу), наведене в специфікації (додаток №1 до договору), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору (п.1.1 договору).

Предметом лізингу, відповідно до специфікації, є трактор Massey Fergusson MF 7724, 2017 року випуску, б/у 1 одиниця (а.с.20 на звороті).

Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу згідно з графіком сплати лізингових платежів (додаток №2 до договору) (графік) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу (акт приймання-передачі) за формою, встановленою лізингодавцем, та закінчується не раніше 1 (одного) року від дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмету лізингу (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору, приймання лізингоодержувачем предмета лізингу в лізинг оформляється шляхом складання акту приймання-передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан предмета лізингу і відповідність предмета лізингу техніко-економічним показникам, встановленим лізингоодержувачем умовам і специфікаціям, та умовам договору.

Пунктом 5.1 передбачено, що лізингоодержувач сплачує лізингодавцю лізингові платежі відповідно до договору, а також вартість послуг за організацію фінансування, яка зазначається в додатку №2 до договору, який є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.5.2 договору, лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу, а також періодичних лізингових платежів, кожен з яких включає: суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу; винагороду лізингодавця у зв`язку з передачею у лізинг предмета лізингу (винагорода).

Складові лізингових платежів (крім першого періодичного лізингового платежу), їх суми та дати платежів визначені в графіку згідно з додатком №2 до договору, який є його невід`ємною частиною (п.5.3 договору).

За змістом п.5.4 договору, склад лізингових платежів:

5.4.1. Перший лізинговий платіж, який складається із: а) авансу вартості предмета лізингу, що відшкодує частину вартості предмета лізингу.

5.4.2. Періодичні лізингові платежі.

5.4.3. Перший періодичний лізинговий платіж (сплачується на підставі окремого рахунку лізингодавця та не зазначається в графіку) складається з: а) винагорода лізингодавця, яка розраховується з дати оплати предмета лізингу лізингодавцем за договором купівлі-продажу до дати платежу місяця, в якому відбулася передача предмета лізингу лізингоодержувачу;

5.4.3.1. Другий і всі наступні періодичні лізингові платежі складаються із: а) відшкодування вартості предмета лізингу; б) винагорода лізингодавця.

Кожний періодичний лізинговий платіж лізингоодержувач зобов`язаний сплачувати не пізніше дати вказаної в додатку №2 до договору (дата платежу) (п.5.5 договору).

01.06.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору фінансового лізингу, відповідно до якої було уточнено вартість предмету лізингу та змінено графік сплати лізингових платежів (а.с.23-24).

На виконання умов вказаного договору позивач придбав та передав лізингоодержувачу в платне володіння та користування трактор Massey Fergusson MF 7724, 2017 року випуску, б/у 1 одиниця, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.06.2021 (а.с.28).

24.02.2023 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, у якій домовились внести зміни в додаток №1 та додаток №2 до договору та викласти їх в редакції, згідно з додатком №1 та №2 до цих угод, уточнивши вартість предмета лізингу та змінивши графік сплати лізингових платежів (а.с.21-23).

Як вбачається зі змісту позовної заяви та довідки вих.№031-3-031-3-031-3/173-БТ від 11.04.2024, починаючи з дати укладення договору, відповідач здійснив такі оплати (а.с.36-40):

-01.06.2021 - платіж в розмірі 640 000,00грн (пункт 17-18 банківської виписки №1), який був зарахований як перший лізинговий платіж (авансовий платіж) в розмірі 600000,00 грн., та вартість послуг за організацію фінансування в розмірі 40000,00грн;

-23.07.2021 - платіж в розмірі 16 030,79грн (пункти 35, 49, банківської виписки №1), як періодичний лізинговий платіж за 25.07.2021;

-25.08.2021 - платіж в розмірі 16 477,20грн (пункти 56, 64 банківської виписки №1), як періодичний лізинговий платіж за 25.08.2021;

-27.09.2021 - платіж в розмірі 16 474,16грн (пункти 73, 75 банківської виписки №1), як періодичний лізинговий платіж за 25.10.2021;

-27.01.2022 - платіж в розмірі 108 110,85грн (пункти 104, 105 банківської виписки №1), як періодичний лізинговий платіж за 25.11.2021.

В подальшому всі платежі щодо погашення заборгованості по лізинговим платежам здійснював не відповідач, а ТОВ "Полі Трейд Сервіс-Агро", як поручитель, на підставі укладеного між позивачем та ТОВ "Полі Трейд Сервіс-Агро" Договору поруки №28/06/2022- GA від 28.06.2022, що підтверджується довідкою №031-3-031-3-031-3/295БТ від 30.07.2024 (а.с.41-44), а саме:

- 30.06.2022 - платіж в розмірі 155 911,14 грн. (пункт 1 банківської виписки №2), як періодичний лізинговий платіж за 25.12.2021 та періодичний лізинговий платіж за 25.01.2022, 25.02.2022, 25.03.2022, а також кошти в сумі 9 350,00грн було спрямовано на погашення пені нарахованої за період з 26.09.2021 року по 24.01.2022.

-12.08.2022 - платіж в розмірі 13 754,56грн (пункт 12 банківської виписки №2), як часткове погашення періодичного лізингового платежу за 25.04.2022 року;

-14.09.2022 - платіж в розмірі 40 522,78грн (пункт 20 банківської виписки №2), як періодичний лізинговий платіж за 25.05.2022, та періодичний лізинговий платіж за 25.06.2022, за 25.07.2022;

-25.11.2022 - платіж в розмірі 13 742,40грн (пункти 31, 34 банківської виписки №2), як періодичний лізинговий платіж за 25.08.2022.

24.02.2023 між позивачем та відповідачем підписано додаткову угоду №2 до договору фінансового лізингу, відповідно до п.2 якої лізингоодержувач визнає, що на дату укладання даної додаткової угоди має прострочену заборгованість за періодичними лізинговими платежами в розмірі 338 872,79грн, яку зобов`язується сплатити в строки та в сумах, що зазначені в таблиці №1 (а.с.25-26).

В подальшому певний час поручитель частково сплачував лізингові платежі за договором фінансового лізингу, зокрема, згідно з п.1 додаткової угоди №2 поручитель сплатив наступні суми:

- 31.03.2023 - платіж в розмірі 11025,84грн (пункт 54 банківської виписки №2), як часткова сплата періодичного лізингового платіж за 25.02.2023;

- 07.04.2023 - платіж в розмірі 10202,58грн (пункт 58, 59 банківської виписки №2), як часткова сплата періодичного лізингового платіж за 25.02.2023 року та часткова сплата періодичного лізингового платіж за 25.03.2023;

18.04.2023 - платіж в розмірі 6154,76грн (пункт 76 банківської виписки №2), як часткова сплата періодичного лізингового платіж за 25.03.2023;

-04.09.2023 - платіж в розмірі 14233,79грн (пункт 89 банківської виписки №2), як сплата періодичного лізингового платіж за 25.04.2023 року.

Згідно з п. 2 додаткової угоди №2 поручитель сплатив наступні суми:

-13.03.2023 - платіж в розмірі 61 050,57грн (пункт 49 банківської виписки №2), як сплата платежу згідно додаткової угоди №2 таблиця №1 за 28.02.2023;

-17.04.2023 - платіж в розмірі 92 711,11грн (пункт 73 банківської виписки №2), як сплата платежу згідно додаткової угоди №2 таблиця №1 за 26.03.2023;

-17.04.2023 - платіж в розмірі 92 711,11грн (пункт 73 банківської виписки №2), як сплата платежу згідно додаткової угоди №2 таблиця №1 за 26.03.2023;

-04.09.2023 - платіж в розмірі 14 233,79грн (пункт 89 банківської виписки №2), як сплата періодичного лізингового платіж за 25.04.2023.

В подальшому а ні відповідач, а ні поручитель не здійснювали жодних платежів в рахунок погашення заборгованості по лізинговим платежам, в результаті чого за період з 25.05.2023по 25.08.2024 утворилася заборгованість, яка становила 989 553,40грн.

Враховуючи, що лізингоодержувач не сплачував лізингові платежі, та прострочення сплати становило більше 30 (тридцяти) календарних днів позивач направив відповідачу повідомлення №547/09/23-ю від 08.09.2023 про відмову від договору фінансового лізингу разом з вимогу про повернення предмету лізингу (а.с.45-47).

Відповідач у встановлені в повідомленні про розірвання строки предмет лізингу добровільно не повернув, в зв`язку з чим позивачем було вчинено виконавчий напис нотаріуса, щодо повернення предмету лізингу, відкрито виконавче провадження та предмет лізингу було повернуто позивачу в примусовому порядку, про що свідчить акт вилучення та передачі майна стягувачу від 27.09.2023 (а.с.87).

У зв`язку з поверненням предмету лізингу позивачу, сума заборгованості по сплаті лізингових платежів зменшилася з урахуванням вартості повернутого майна та становить 62 797,37грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч.1 ст.526, 525 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Частиною 1 ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору фінансового лізингу.

13.06.2021 набрав чинності Закон України "Про фінансовий лізинг" від 04.02.2021 №1201-ІХ. Як передбачено п.2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону, цей Закон застосовується до відносин, що виникли після дня набрання чинності цим Законом. Відносини, що виникли на підставі договорів фінансового лізингу, укладених до набрання чинності цим Законом, регулюються відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що договір лізингу укладено між сторонами 25.05.2021, суд застосовує до відносин сторін Закон України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997 №723/97-ВР в редакції, яка діяла до набрання чинності новим законом (Закон №723/97-ВР).

Так, відповідно до ст.1 Закону №723/97-ВР, фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч.1 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 16 Закону №723/97-ВР передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Зазначені положення стосовно визначення порядку сплати лізингових платежів договором та щодо права сторін визначати склад лізингових платежів узгоджуються зі свободою договору, встановленою ст.627 ЦК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Закону №723/97-ВР, лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

В ході розгляду справи суд встановив, що відповідач не виконував належним чином зобов`язання з оплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу №9802-SME-FL від 25.05.2021 в строки та в сумах, передбачених графіками оплат в редакціях додаткових угод №1, №2 до цього договору, що призвело до виникнення заборгованості перед лізингодавцем, у зв`язку з чим позивач скористався своїм правом на відмову від договору та вимагав повернути предмет лізингу.

Суд не надає оцінку доводам позивача щодо розірвання договору фінансового лізингу, оскільки останній не наполягав на встановленні у рішенні цих обставин і предметом позовних вимог не є вимоги щодо розірвання договору чи повернення об`єкта лізингу.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача зі сплати винагороди лізингодавцю склала 62 797,37грн (а.с.71).

Відповідач жодних заперечень з приводу викладених обставин та власного контррозрахунку суду не надав, в судовому засіданні 25.03.2025 суму заборгованості визнав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 62 797,37грн.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛЕ ТРЕЙД СЕРВІС" (вул.Князя Ярослава Мудрого, буд.163, м.Коростень, Житомирська область, 11500, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ" (вул.Жилянська, буд.43, м.Київ, 01033, )

- 62 797,37грн винагороди за договором фінансового лізингу №9802-SME-FL від 25.05.2021;

- 2 422,40грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.