СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Харків Справа № 922/1990/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників:

від позивача Білуха Р.М. на підставі ордеру серії АЕ №1308993 від 12.08.2024;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", м. Харків, (вх.№197 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у справі №922/1990/24 (суддя Аюпова Р.М., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту 06.01.2025)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Пак", м.Хмельницький,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", м.Харків,

про стягнення коштів у розмірі 3795281,21грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" про стягнення (з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог) заборгованості за договором поставки №24 від 14.06.2023, в загальному розмірі 3795281,21грн., з якої: основна заборгованість за поставлений товар у розмірі 2417947,00грн., пеня у розмірі 759353,34грн.; інфляційні у розмірі 219060,68грн.; 15 % річних у розмірі 398920,19грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у справі №922/1990/24 позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" заборгованість за поставлений товар у розмірі 2417947,00грн., пеню у розмірі 759353,34грн.; збитки від інфляції у розмірі 219060,68грн.; 15% річних у розмірі 398920,19грн.; судовий збір у розмірі 56929,29грн.

Відповідні висновки місцевого господарського мотивовані тим, що відповідач у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, доказів оплати заборгованості не надав, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 2417947,00грн. основного боргу за договором поставки №24 від 14.06.2023 обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 15% річних, інфляційних та пені, господарський суд першої інстанції встановив, що наведені нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, у зв`язку із чим позовні вимоги визнав обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у справі №922/1990/24 в частині нарахування пені по накладній №503 від 31.10.2023 в сумі 17514,89грн., та прийняти нове рішення, в якому врахувати контррозрахунки ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки доводам відповідача про те, що позивачем було здійснено розрахунок штрафних санкцій з порушенням послідовності оплат, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 15% річних, інфляційних та пені в заявленому позивачем розмірі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1990/24; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

03.02.2025 матеріали справи №922/1990/24 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" на рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у справі №922/1990/24; встановлено позивачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 19.03.2025 о 09:30 годині.

06.03.2025 позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№2917), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у справі №922/1990/24 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 19.03.2025 представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат", просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у справі №922/1990/24.

Враховуючи, що представник позивача з`явився в судове засідання та надав пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" (надалі - покупець) було укладено договір поставки товару № 24 (надалі договір т.1 а.с.8-11), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця наступний товар: поліамідні ковбасні, сосисочні і сарделочні оболонки, білкові і натуральні ковбасні і сосисочні оболонки, інші види оболонок, бар`єрну плівку для термофармажних машин, термоусадочні пакети, харчові добавки та інгредієнти, етикетки, кліпси, петлі та інші пакувальні матеріали, у визначеній кількості, відповідної якості та за узгодженою ціною в порядку і строки, встановлені договором, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах, визначених в цьому договорі (пункт 1.1. договору).

Найменування, асортимент, ціна, кількість, загальна вартість товару та інші характеристики товару що поставляється за цим договором, вказуються в специфікаціях та/або накладних на товар, які складені на підставі заявок покупця на поставку товару (пункт 1.2. договору).

Загальна вартість поставленого за даним договором товару визначається на підставі всієї вартості товару, вказаної в накладних на товар, які є невід`ємною частиною даного договору (пункт 1.3. договору).

Згідно з пунктом 2.1. договору форма оплати вартості поставленого товару: безготівковий розрахунок, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Покупець зобов`язаний здійснити оплату за придбаний товар протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару покупцеві (пункт 2.2. договору).

Оплата здійснюється покупцем в наступному порядку: в першу чергу здійснюється оплата вартості товару, який був поставлений за першою і далі за кожною наступною накладною на товар, якщо інше не вказано в самому платіжному документі (пункт 2.3. договору).

При зміні цін та/або асортименту на товар постачальник не менше ніж за 3 (три) календарних дні до такої зміни повідомляє покупця про таку зміну шляхом направлення на адресу покупця відповідного повідомлення за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку, по електронній пошті, поштою або шляхом вручення примірника представнику покупця (пункт 2.4. договору).

Сторони визначили, що погодження в двосторонньому порядку зміни ціни, а також нового асортименту на товар, що поставляється, здійснюється шляхом подання покупцем заявки нa товар (далі заявка), в якій вказуються нові ціни на товар та/або новий асортимент товару. У випадку, якщо покупець не подав заявку, в якій вказуються нові ціни та/або новий асортимент, але при цьому прийняв товар по нових цінах та/або з новим асортиментом поставленого товару, то нові ціни та/або новий асортимент поставленого товару вважаються узгодженими в двосторонньому порядку з дати приймання товару по накладній на товар, в якій вказано нові ціни та/або новий асортимент поставленого товару (пункт 2.5. договору).

Відповідно до пункту 3.1. договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на наступних базових умовах поставки відповідно до Правил Інкотермс в редакції 2010 року: DDP, склад покупця адреса складу: м. Харків, вул. Роганська, 151.

За згодою сторін на кожну окрему поставку можуть встановлюватися інші умови поставки товару.

Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару у строк поставки погоджений сторонами (пункт 3.2. договору).

Згідно пункту 3.3. договору погодження поставки здійснюється в наступному порядку:

Покупець направляє постачальнику заявку на поставку товару із зазначенням: найменування, кількості, ціни товару та інших характеристик товару, що замовляються по даній заявці (в.т.ч. ПДВ), за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку на номер, вказаний у реквізитах постачальника, по електронній пошті, вказаній у реквізитах постачальника, шляхом вручення примірника представнику постачальника під розпис або шляхом переданих заявки в усному порядку представнику постачальника. Факт прийняття постачальником заявки постачальник підтверджує шляхом направлення покупцеві підписаної уповноваженою особою та скріпленої печаткою постачальника заявки в строк не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання заявки (пункт 3.3.1. договору).

У разі неможливості виконання отриманої від покупця заявки постачальник зобов`язаний повідомити про це покупця протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання заявки на поставку товару (направлення повідомлення про неможливість виконання заявки може проводиться за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку, по електронній пошті, по пошті або шляхом вручення примірника представнику покупця), в такому випадку заявка вважається не прийнятою постачальником і не підлягає виконанню (пункт 3.3.2. договору).

У разі якщо покупець не подав заявку, але при цьому прийняв товар, то найменування, кількість, ціна та інші характеристики поставленого товару вважаються узгодженими в двосторонньому порядку з дати прийняття товару за накладною на товар (пункт 3.3.3. договору).

За договором допускається поставка товару частинами, проте від цього не залежить загальний строк виконання постачальником своїх зобов`язань по поставці товару в цілому, а покупець не має права відмовитися від приймання товару, який був поставлений частинами (пункт 3.4. договору).

Право власності на товар (у разі поставки товару частинами - на кожну його частину, партію) переходить до покупця відповідно до базисних умов поставки товару згідно з Інкотермс-2010. Передача товару покупцю оформлюється шляхом проставлення відмітки покупцем про отримання товару на примірнику накладної на товар (пункт 3.5. договору).

Покупець зобов`язаний здійснити приймання (отримання) всього замовленого у відповідності до заявки товару протягом 7 (семи) календарних днів, наступних за датою отримання від постачальника відповідного повідомлення про наявність на складі постачальника товару на виконання замовлення покупця. Направлення повідомлення може проводиться за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку, по електронній пошті, по пошті або шляхом вручення примірника представнику покупця (пункт 3.6. договору).

У разі недотримання покупцем терміну передбаченого п.3.6. договору або іншого терміну погодженого в окремому додатку, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника 100 % вартості замовленого товару протягом 7 (семи) календарних днів з моменту направлення постачальником відповідного рахунку (пункт 3.7. договору).

У разі прийняття покупцем товару, поставленого понад кількість, вказану в заявці па поставку, кількість поставленого товару вважається узгодженою з моменту його прийняття і подальша відмова від приймання такого товару не допускається, а покупець зобов`язаний оплатити такий товар (пункт 5.2. договору).

Керуючись статтею 6 Цивільного Кодексу України сторони встановили, що за необґрунтовану відмову в оплаті вартості переданого постачальником покупцеві товару, а також невчасну або неповну оплату товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штрафну неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Нарахування пені проводиться протягом всього строку прострочення виконання зобов`язання незалежно від його тривалості (пункт 7.1. договору).

Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, покупець у випадку несвоєчасного розрахунку за поставлені товари, зобов`язаний сплатити постачальнику суму основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15 % річних від простроченої суми (пункт 7.2. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання однією із сторін своїх зобов`язань за даним договором, винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні завдані в результаті цього фактичні збитки в повному обсязі понад штрафні санкції (пункт 7.3. договору).

Пунктом 7.4. договору сторони погодили, що порушення покупцем встановленого терміну оплати за поставлений товар більш ніж на 7 (сім) календарних днів, є підставою для припинення постачальником поставок на користь покупця до моменту повного погашення покупцем заборгованості за поставлений товар, а також сплати неустойки/штрафних санкцій, передбачених цим договором.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками (для фізичних осіб підприємців за наявності) і діє до 31 грудня 2023 року включно. При цьому закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання взятих па себе зобов`язань за договором, а також від відповідальності за невиконання цих зобов`язань (пункт 10.1. договору).

У випадку, якщо не пізніше, ніж за 20 календарних днів до закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін не направить в адресу іншої сторони повідомлення про необхідність припинення дії даного договору, то строк дії договору вважається одноразово продовженим на один календарний рік (пункт 10.2. договору).

Сторони договору дійшли до згоди встановити строк позовної давності в 3 (три) роки для стягнення постачальником з покупця оплати за поставлений товар, неустойки та збитків у випадках, передбачених п.п.7.1, 7.2, 7.3 цього договору (пункт 11.3. договору).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору постачальник здійснив поставку та передав у власність покупця товар на загальну суму 4874592,29грн., в тому числі ПДВ 20 %, а покупець прийняв його без жодних зауважень, що підтверджується наступними видатковими накладними: №106 від 27.07.2023 на суму 439135,13грн., №245 від 17.08.2023 на суму 34525,01грн., №286 від 31.08.2023 на суму 695897,20грн., №287 від 01.09.2023 на суму 40458,98грн., №503 від 31.10.2023 на суму 753631,75грн., №504 від 31.10.2023 на суму 433456,20грн., №505 від 30.11.2023 на суму 765418,38грн., №556 від 30.11.2023 на суму 603456,70грн., №683 від 27.12.2023 на суму 226201,93грн., №140 від 29.02.2024 на суму 679351,22грн., №323 від 28.03.2024 на суму 203059,79грн.; та товарно-транспортними накладними: № Р106 від 27.07.2023, № Р245 від 17.08.2023, № Р286 від 31.08.2023, № Р287 від 01.09.2023, № Р503 від 31.10.2023, № Р504 від 31.10.2023, № Р505 від 30.11.2023, № Р556 від 30.11.2023, № Р683 від 27.12.2023, № Р140 від 29.02.2024, № Р323 від 28.03.2024 (т.1 а.с.12-33).

Покупцем було здійснено часткову оплату за поставлений товар шляхом безготівкового переказу коштів на банківський рахунок постачальника, що підтверджується банківськими меморіальними ордерами: №3197 від 03.10.2023, №3444 від 20.10.2023, №3462 від 23.10.2023, №2077 від 09.11.2023, №2246 від 17.11.2023, №2436 від 28.11.2023, №2533 від 05.12.2023, №2652 від 13.12.2023, №2729 від 15.12.2023, №626 від 26.02.2024, №687 від 04.03.2024, №796 від 13.03.2024, №811 від 14.03.2024, №824 від 15.03.2024, №840 від 18.03.2024, №839 від 18.03.2024, №902 від 22.03.2024, №967 від 01.04.2024, №983 від 02.04.2024, №1002 від 03.04.2024, №1060 від 08.04.2024, №1438 від 09.05.2024, №1479 від 10.05.2024, №1460 від 13.05.2024 (т.1 а.с.34-), всього в розмірі 2456645,29грн., в тому числі ПДВ 20 %. Видаткова накладна № 505 від 30.11.2023 на суму 765418,38грн. була оплачена покупцем частково у розмірі 59541,02грн.

Позивач (постачальник) стверджував, що відповідач, як покупець, свої зобов`язання з оплати за поставлений товар покупець виконав частково та з порушенням строків. Сума простроченої заборгованості покупця складає 2417947,00грн.

З метою досудового врегулювання спору 16.05.2024 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію вимогу №15/5/24, в якій вимагав сплатити суму наявної заборгованості (т.1 а.с.83-85).

Проте, відповідачем відповіді на вказану претензію надано не було, як і не було в добровільному порядку сплачено суму наявної заборгованості, що і стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Пак" до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" про стягнення (з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог) заборгованості за договором поставки №24 від 14.06.2023, в загальному розмірі 3795281,21грн., з якої: основна заборгованість за поставлений товар у розмірі 2417947,00грн., пеня у розмірі 759353,34грн.; інфляційні у розмірі 219060,68грн.; 15 % річних у розмірі 398920,19грн. (т.1 а.с.1-74, т.2 а.с.128-130, 177-179)

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у даній справі позовні вимоги задоволено повністю (т.3 а.с.37-49).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, статті 655, частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Названий обов`язок безпосередньо закріплений в частині 1 статті 712 Цивільного кодексу України і для договору поставки.

В контексті приписів частин 1-2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з положеннями частини 1 статті 74, частини 1 статті 76, частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем, як постачальником, на виконання умов договору поставки товару №24 від 14.06.2023 було постановлено на користь відповідача (покупця) товар на загальну суму 4874592,29грн., в тому числі ПДВ 20 %, а покупець прийняв його без жодних зауважень, що підтверджується наступними видатковими накладними: №106 від 27.07.2023 на суму 439135,13грн., №245 від 17.08.2023 на суму 34525,01грн., №286 від 31.08.2023 на суму 695897,20грн., №287 від 01.09.2023 на суму 40458,98грн., №503 від 31.10.2023 на суму 753631,75грн., №504 від 31.10.2023 на суму 433456,20грн., №505 від 30.11.2023 на суму 765418,38грн., №556 від 30.11.2023 на суму 603456,70грн., №683 від 27.12.2023 на суму 226201,93грн., №140 від 29.02.2024 на суму 679351,22грн., №323 від 28.03.2024 на суму 203059,79грн.; та товарно-транспортними накладними: № Р106 від 27.07.2023, № Р245 від 17.08.2023, № Р286 від 31.08.2023, № Р287 від 01.09.2023, № Р503 від 31.10.2023, № Р504 від 31.10.2023, № Р505 від 30.11.2023, № Р556 від 30.11.2023, № Р683 від 27.12.2023, № Р140 від 29.02.2024, № Р323 від 28.03.2024 (т.1 а.с.12-33).

Товар було отримано уповноваженим представником покупця (відповідача) без жодних заперечень та зауважень.

За результатами кожної господарської операції з поставки товару, позивачем, як постачальником були складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні (т.1 а.с.226-235).

Пунктом 2.2 договору сторони погодили, що покупець зобов`язаний здійснити оплату за придбаний товар протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару покупцеві.

Оплата здійснюється покупцем в наступному порядку: в першу чергу здійснюється оплата вартості товару, який був поставлений за першою і далі за кожною наступною накладною на товар, якщо інше не вказано в самому платіжному документі (пункт 2.3. договору).

Враховуючи умови укладеного між сторонами договору та дати поставок товару за видатковими накладними, перелік яких викладено вище, строк оплати товару на загальну суму 4874592,29грн. є таким, що настав.

Покупцем було здійснено часткову оплату за поставлений товар шляхом безготівкового переказу коштів на банківський рахунок постачальника, що підтверджується банківськими меморіальними ордерами: №3197 від 03.10.2023, №3444 від 20.10.2023, №3462 від 23.10.2023, №2077 від 09.11.2023, №2246 від 17.11.2023, №2436 від 28.11.2023, №2533 від 05.12.2023, №2652 від 13.12.2023, №2729 від 15.12.2023, №626 від 26.02.2024, №687 від 04.03.2024, №796 від 13.03.2024, №811 від 14.03.2024, №824 від 15.03.2024, №840 від 18.03.2024, №839 від 18.03.2024, №902 від 22.03.2024, №967 від 01.04.2024, №983 від 02.04.2024, №1002 від 03.04.2024, №1060 від 08.04.2024, №1438 від 09.05.2024, №1479 від 10.05.2024, №1460 від 13.05.2024 (т.1 а.с.34-), всього в розмірі 2456645,29грн., в тому числі ПДВ 20 %.

Отже, відповідач свої зобов`язання оплатити поставлений товар виконав частково та з порушенням строків. Сума простроченої заборгованості покупця складає 2417947,00грн.

Враховуючи викладене та те, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем заборгованості за поставлений товар в сумі 2417947,00грн., місцевим господарським судом було задоволено позовні вимоги у відповідній частині.

Судова колегія зазначає, що рішення господарського суду у відповідній частині не оскаржено учасниками справи, а отже, не є предметом розгляду в даному апеляційному провадженні.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 759353,34грн., інфляційних в сумі 219060,68грн. та 15 % річних у розмірі 398920,19грн., судова колегія зазначає наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За правилами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3% річних від простроченої суми.

Пунктом 7.2 договору, користуючись правом, передбаченим ст.625 ЦК України, сторони збільшили розмір процентів річних від простроченої суми, які покупець має сплатити у випадку несвоєчасного розрахунку за поставлені товари, та встановили розмір річних на рівні 15%.

Крім того, стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно пункту 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За змістом частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що за необґрунтовану відмову в оплаті вартості переданого постачальником покупцеві товару, а також невчасну або неповну оплату товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штрафну неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення. Нарахування пені проводиться протягом всього строку прострочення виконання зобов`язання незалежно від його тривалості.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки пені, інфляційних та 15% річних, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що такі розрахунки здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, розрахунки є арифметично правильними.

Заперечуючи проти правильності здійснених позивачем розрахунків, в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачем розрахунки здійснені з порушенням послідовності оплат.

Так, при здійсненні розрахунку штрафних санкцій по накладній №503 від 31.10.2023 ані позивачем ані судом, на думку апелянта, не було враховано, що зазначена накладна була сплачена 26.02.2024, 04;13;14 та 15.03.2024. Проте, вказані оплати були зараховані в рахунок оплати вже наступної накладної № 504 від 31.10.2023

Надаючи оцінку вказаним доводам апелянта, судова колегія зазначає, що пунктом 2.3. договору сторони погодили, що оплата здійснюється покупцем в наступному порядку: в першу чергу здійснюється оплата вартості товару, який був поставлений за першою і далі за кожною наступною накладною на товар, якщо інше не вказано в самому платіжному документі.

Відповідно до пункту 41 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України №163 від 29.07.2022, платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом було додано до матеріалів справи копії меморіальних ордерів, згідно з якими відповідачем здійснювалась оплата за отриманий товар.

Сплачуючи за товар, відповідач у графі "Призначення платежу" платіжних документів самостійно зазначав, за яким саме рахунком (накладною) (із зазначенням суми, номера і дати документа) перераховується та чи інша сума грошових коштів.

Аналіз всіх платіжних документів свідчить про те, розмір суми за кожним меморіальним ордером (якщо накладна була сплачена одним платіжним документом) чи сумою платежів (якщо накладна сплачувалась частинами в декілька платежів) чітко відповідають сумам за відповідними видатковими накладними.

Щодо накладних №503 та №504 від 31.10.2023 судова колегія зазначає, що відповідач самостійно зазначав в платіжних документах, які суми оплат відносяться до накладної №503, а які до накладної №504.

За наведених обставин, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду та доводами позивача про обґрунтованість зарахування ним оплати, здійсненої відповідачем відповідно до зазначеного ним в платіжних документах призначення платежу.

Отже позивач, зараховуючи отримані кошти, додержувався вказівок відповідача, які зазначались останнім у графі "Призначення платежу" кожного з платіжних документів, що узгоджується з умовами пункту 2.3 договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи апелянта щодо порушення позивачем порядку зарахування грошових коштів та, відповідно, про неправильність проведених позивачем за первісним позовом розрахунків пені, інфляційних та 15% річних.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку з їх юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства, фактичним обставинам справи, рішення відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у справі №922/1990/24 без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВП Роганський м`ясокомбінат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.12.2024 у справі №922/1990/24 залишити без змін.

Повна постанова складена 26.03.2025.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий