ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Справа № 906/200/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Петухов М.Г.

секретар судового засідання Переходько К.В.

за участю представників:

позивача: Гамей В.В. адвокат

відповідача: Сіра Ф.В. адвокат

третьої особи: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Губенко Сергія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 про залишення без розгляду заяви у справі №906/200/24 (суддя Лозинська І.В., м.Житомир, повний текст складено 14.01.2025)

за позовом Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Новофарм-Біосинтез"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Новофарм Біосинтез"

про стягнення 1170478,51 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 залишено без розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення.

Не погодившись з постановленням вказаної ухвали Фізична особа-підприємець Губенко Сергій Анатолійович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Житомирської області у справі №906/200/24 від 10.01.2025 року скасувати. Справу № 906/200/24 направити для продовження розгляду до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою суду від 07.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Губенко Сергія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 у справі №906/200/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05 березня 2025 року.

18 лютого 2025 року представником ТОВ фірма "Новофарм-Біосинтез" адвокатом Сірою А.В. через систему «Електронний суд» подано відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує доводи апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу ФОП Губенко С.А. на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 у справі № 906/200/24 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 без змін.

Згідно відомостей табелю КП "Діловодство спеціалізованого суду" головуюча суддя Гудак А.В. була тимчасова непрацездатна з 25.02.2025 по 07.03.2025 включно.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Гудак А.В. судове засідання у справі №906/200/24 05 березня 2025 року не відбулося.

Ухвалою суду від 10.03.2025 розгляд справи призначено на 19 березня 2025 року.

Представник позивача в судовому засіданні 19.03.2025 підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення. Просив суд ухвалу Господарського суду Житомирської області у справі №906/200/24 від 10.01.2025 року скасувати. Справу №906/200/24 направити для продовження розгляду до Господарського суду Житомирської області.

В судовому засіданні 19.03.2025 представник відповідача заперечила доводи апеляційної скарги та надала відповідні пояснення. Просила суд апеляційну скаргу ФОП Губенко С.А. залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 без змін.

В судове засідання 19.03.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Новофарм Біосинтез" свого представника не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило.

Згідно приписів ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Новофарм Біосинтез".

Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст ухвали суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення, зазначив, що рішення суду було винесене 24.07.2024 та отримано сторонами 01.08.2024 шляхом доставлення до електронного кабінету сторін через систему "Електронний суд".

Так, з урахуванням приписів ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, ФОП Губенко С.А., при наявності заяви про подання доказів понесення судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду, яка має бути подана до закінчення судових дебатів, мав подати такі докази по 29.07.2024 включно.

Натомість з протоколів створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, доданих позивачем до додаткових пояснень від 29.08.2024, вбачається, що додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 12.12.2023 та акт приймання - передачі наданих послуг від 25.07.2024 адвокатом Гамей В.В. та ФОП Губенком С.А. підписано електронним цифровим підписом лише, відповідно, 28.08.2024 та 29.08.2024.

Таким чином, позивач надав докази судових витрат , які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи до суду - 29.08.2024, тобто з порушенням встановленого строку.

Отже, позивач пропустив 5-денний строк подання доказів, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України для подання доказів понесених витрат.

У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов висновку, що заяву позивача про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду, оскільки докази на підтвердження даних витрат були надані відповідачем поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення іншого учасника справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно не досліджено належно та своєчасно подані позивачем додатку №1 від 12.12.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року, як доказів, що підтверджують розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу. Позивач зазначає, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не містить в собі жодної оцінки таких доказів, а також обґрунтування причин їх відхилення або спростування.

Скаржник зазначає, що клопотання відповідача про залишення без розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення було мотивоване саме доводами щодо сумнівів у реальності укладення додатку №1 від 12.12.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року між позивачем та адвокатом Гамеєм В.В., що були подані разом із заявою про ухвалення додаткового рішення від 29.07.2024 року. Разом із тим, суд першої інстанції, не надавши жодної правової оцінки таким доводам, як і самому клопотанню, що було неможливо здійснити без дослідження спірних документів, постановляє ухвалу про залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду. При цьому резолютивна частина оскаржуваної ухвали не містить висновку суду ані про задоволення, ані про відмову у задоволенні клопотання відповідача про залишення заяви позивача без розгляду.

Поряд з цим, скаржник зазначає, що в окремій спільній заяві ФОП Губенка С.А. та адвоката Гамея В.В., що додана до письмових пояснень від 29.08.2024 року сторонами правовідносин додатково засвідчено факт укладення та підписання додатку №1 від 12.12.2023 року до Договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року до договору з моменту, якими вони датовані, то будь-які сумніви щодо дійсності укладення цих документів в повному обсязі виключаються. Таким чином, висновки Господарського суду Житомирської області про пропущення позивачем 5-денного строку на подання доказів, що встановлений ч.8 ст.129 ГПК України не відповідають фактичним обставин справи та наявним у матеріалах справи доказам.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що ненадання доказів понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву така заява залишається без розгляду відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України. Зазначена позиція є сталою та послідовною, та викладалася, зокрема у додатковій постанові Верховного Суду від 25.04.2023 зі справи №910/21424/21. Відповідач вважає, що оскільки позивач та його представник не виконали вимог ухвали суду від 01.08.2024 та не надали оригінали доказів: додатку № 1 від 12.12.2023 до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023, акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 до договору, саме в тій редакції, яка була додана до заяви від 29.07.2024, то вказані докази не беруться судом до уваги, а отже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо підтвердження факту понесення судових витрат, що є підставою для залишення заяви про без розгляду.

3.Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 24.07.2024 у справі №906/200/24 позов задоволено частково, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 1126365,60 грн основного боргу, 35083,52 грн пені, 4505,46 грн інфляційних втрат, 3508,35 грн 3% річних, 17663,81 грн судового збору. У стягненні 923,25 грн пені та 92,33 грн 3% річних відмовлено (а.с. 134-138 т.2).

29 липня 2024 року представником позивача адвокатом Гамей В.В. через систему «Електронний суд» подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 157000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з додатками (а.с. 98-108 т.2).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 30.07.2024 судове засідання для розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення призначено на 01 серпня 2024 року (а.с. 110 т. 2).

01 серпня 2024 року від представника відповідача адвоката Сірої А.В. надійшло клопотання про витребування на підставі ст.91 ГПК України оригіналів договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Гамеєм В. В., додатку №1 від 12.12.2023 до цього договору, акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 до договору, для огляду у засіданні суду (а.с. 116 т.2).

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що при візуальному огляді копії договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 та додатку №1 до нього також датованого 12.12.2023 вбачається, що проставлені підписи Губенка С.А. на вказаних документах відрізняються, хоча договір та додаток до нього фактично є одним документом та підписувалися в один час. Крім того на договорі проставлений відтиск печатки, а на додатку №1 ні. Також у представника відповідача викликає сумніви акт приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024, оскільки підпис проставлений на ст.1 відрізняється від підпису проставленого на ст.2 акту, хоча вказаний документ також мав підписуватися одночасно та однією ручкою. Проте представник відповідача заявляє, що навіть з копії видно, що вказані підписи та товщині чорнил є відмінними. Таким чином, представник відповідача вважала за необхідне витребувати та оглянути в судовому засіданні документи на підставі яких заявлено вищевказану суму.

01 серпня 2024 року від представника відповідача адвоката Сірої А.В. надійшло заперечення на заяву про постановлення додаткового рішення в якому просила відмовити у задоволенні заяви адвоката Гамей В.В. про постановлення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на суму 157 500,00 грн., проте якщо судом викладені доводи не будуть враховані, то максимальний розмір відшкодування витрат на правої допомоги на який може розраховувати позивач на думку відповідача складає 15 000,00 грн (а.с. 118-130 т. 2).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01 серпня 2024 року у справі №906/200/24 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Новофарм-Біосинтез" від 01.08.2024 про витребування доказів (вх. г/с №01-44/2246/24 від 01.08.2024) задоволено частково. Відкладено розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі від 29.07.2024. Призначено судове засідання на 30 серпня 2024 року. Зобов`язано ФОП Губенка С.А. надати суду до дати судового засідання оригінали додатку №1 від 12.12.2023 до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023, акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 до договору, для огляду у судовому засіданні.

13 серпня 2024 року до суду першої інстанції від Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов запит про термінове направлення матеріалів справи №906/200/24, у зв`язку із надходженням апеляційної скарги відповідача на рішення господарського суду у справі (а.с.144 т.2).

14 серпня 2024 року з супровідним листом матеріали справи №906/200/24 направлені до Північно-західного апеляційного господарського суду (а.с.145 т.2).

29 серпня 2024 року представником позивача адвокатом Гемей В.В. до суду першої інстанції подано через систему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі щодо заяви ФОП Губенка С.А. про ухвалення додаткового рішення (а.с.3-16 т.3).

Постановою Північно-західний апеляційний господарський суд від 21.11.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Новофарм-Біосинтез" на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.07.2024 р. у справі №906/200/24 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Житомирської області без змін. Стягнуто з відповідача на користь позивача 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції (а. с. 257-265 т.2).

26 грудня 2024 року справа №906/200/24 повернулась до Господарського суду Житом,ирської області у зв`язку із завершенням апеляційного оскарження.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.12.2024 заяву ФОП Губенка С. А. про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 03.01.2025 о 14:30 (а.с. 19 т.3).

02 січня 2025 року до Господарського суду Житомирської області від відповідача надійшло клопотання про залишення без розгляду вказаної заяви позивача (а.с. 31-37 т.3). У вказаному клопотанні представник відповідача зазначила, що надані представником позивача до заяви від 29.07.2024 року документи не містять жодних доказів того, що між сторонами відбувся обмін додатком № 1 шляхом пересилання електронною поштою, що є обов`язковим доказом того, що дійсно було виконано домовленості, встановлені п. 3.1. договору. Отже, матеріалами справи не підтверджується належними та допустимими доказами, що між сторонами існували переддоговірні відносини шляхом обміну електронними листами. Аналогічно матеріали справи не містять жодних доказів того, що підписання акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 між ФОП Губенко С.А. та Гамей В.В. здійснювався за допомогою електронного листування. Додатковим підтвердженням того, що додаток № 1 від 12.12.2023 та акт приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року фактично між сторонами не укладалися на дати зазначені у самих документах. До додаткових пояснень від 29.08.2024 надано додаток № 1 від 12.12.2023 та акт приймання-передачі наданих послуг датований 25.07.2024, які були підписані в електронній формі лише 28.08.2024, тобто після 5 денного строку з моменту проголошення судового рішення. В даному випадку, додаткові докази на які посилається позивач були подані суду 29.08.2024, тобто з порушенням встановленого строку.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 залишено без розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення.

4. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин та правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Згідно ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Як встановлено п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI).

За п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як встановлено п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз відповідних норм процесуального закону засвідчує, що реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в декілька основних етапів:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Таким чином, ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (додаткова постанова Верховного Суду від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011 (925/1502/20)).

В постановах Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №916/24/18, від 21.06.2022 у справі №908/574/20 викладено висновок, що кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві заявлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, складає 17 557, 18 грн. сплаченого судового збору та близько 100 000,00 грн. витрат на надання правничої допомоги. Детальний розрахунок цих витрат буде надано до суду до судових дебатів або протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

Слід наголосити, що у постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №520/8662/19 та від 21.07.2023 у справі №750/9471/20 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Колегія суддів зауважує, що обов`язковою умовою подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді відповідної інстанції є звернення до цього суду із такими доказами в межах встановленого законом строку для подання доказів або його поновлення за судовим рішенням суду, а саме дотримання встановленого приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення суду.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у додатковій постанові від 03.03.2021 у справі №912/354/20 наголосив, що докази, які стосуються розміру судових витрат подаються у визначені кодексом строки: до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Господарського суду Житомирської області у справі №906/200/24 ухвалене 24.07.2024.

29 липня 2024 року представником позивача адвокатом Гамей В.В. через систему «Електронний суд» подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 157 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з додатками: скановані примірники акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 12.12.2023 складений сторонами 25.07.2024 (а.с.102-103 т.2); договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року укладеного між ФОП Губенко С.А. та адвокатом Гамей В.В. (а.с.104-106 т.2); додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 12.12.2023 року, укладеного між ФОП Губенком С.А. та адвокатом Гамеєм В.В. від 12.12.2023 (а.с.107 т.2).

01 серпня 2024 року до суду першої інстанції від відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналів договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023, укладеного між позивачем та адвокатом Гамеєм В. В., додатку №1 від 12.12.2023 до цього договору, акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 до договору, для огляду у засіданні суду (а.с. 116 т.2); заперечення на заяву про постановлення додаткового рішення (а.с. 118-133 т.2).

Вказане клопотання ТОВ фірма "Новофарм-Біосинтез" про витребування доказів обґрунтоване тим, що підписи ФОП Губенка С. А. на договорі про надання правничої допомоги від 12.12.2023 та на акті приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 до договору візуально відрізняються. Крім того, на думку відповідача, підписи позивача у самому акті відрізняються між собою на різних сторінках.

Судом першої інстанції беручи до уваги положення ч.ч.5,6 ст.91 ГПК України задоволено клопотання ТОВ фірма "Новофарм-Біосинтез" про витребування доказів частково, оскільки в матеріалах справи наявний оригінал договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.08.2024 витребувано у позивача оригінали додатку №1 від 12.12.2023 до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023, акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 до договору, для огляду у судовому засіданні.

29 серпня 2024 року до суду першої інстанції від представника позивача через систему «Електронний суд» подані додаткові пояснення з додатками (а.с. 3-16 т.3). У вказаних поясненнях представник позивача зазначив, що додаток №1 від 12.12.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року, як і акт приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року до Договору укладався між ФОП Губенко С.А. та адвокатом Гамеєм В.В. шляхом обміну електронними листами з підписаними сканованими копіями вказаних документів. Такий спосіб укладення в повній мірі відповідає чинним вимогам цивільно-правового законодавства України, адже відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. При чому якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Крім того, відповідно до рішення Ради адвокатів України від 04.11.2022 року укладення Договору про надання правової допомоги між клієнтом і адвокатом в електронній формі передбачено законодавством та відповідає його нормам. Крім того, представник позивача зазначив, що відповідно до п.3.1. Договору про надання правничої допомоги підписані сторонами скановані копії цього договору, якими сторони обмінялися шляхом пересилання електронною поштою, мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані в суди в якості належних доказів і не можуть заперечуватись стороною, від імені якої вони були відправлені.

Поряд з цим, представник позивача зазначив, що на сьогодні, у зв`язку з перебуванням Сергія Губенка за межами території України та враховуючи особливості проведення міжнародних поштових переказів та заходів митного контролю при їх здійсненні, станом на дату подання цих письмових пояснень адвокатом Валентином Гамеєм не було отримано підписані позивачем примірники додатку №1 та акту приймання-передачі наданих послуг. Однак задля належного підтвердження дійсності факту укладення вказаного додатку та акту між їх сторонами, а також враховуючи необхідність дотримання принципу процесуальної економії часу, з метою не допущення порушення розумних строків розгляду заяви, витребувані судом додаток №1 від 12.12.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року та акт приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року були додатково підписані між позивачем та його представником за допомогою системи електронного документообігу «ВЧАСНО», шляхом накладення електронних цифрових підписів. Представник позивача зауважив, що таке підписання відбувалось відносно тих примірників, сканованими копіями яких сторони обмінювались попередньо та які були безпосередньо надані суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення - 29.07.2024 (а.с.98-107 т.2).

Таким чином, представник позивача зазначив, що задля виконання вимог ухвали Господарського суду Житомирської області від 01.08.2024 року, разом із додатковими письмовими поясненнями надано оригінали додатку №1 від 12.12.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року разом із доказами, що підтверджують їх підписання за допомогою електронного цифрового підпису.

Крім того, представником позивача до додаткових пояснень додано спільну заяву ФОП Губенка С.А. та адвоката Валентина Гамея (а.с.14-16 т.3) У вказаній заяві, яка скріплена ЕЦП ФОП Губенко С.А. та адвоката Гамея В.В. останні зазначили, що вони додатково засвідчують факт укладення та підписання додатку №1 від 12.12.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року до договору набрали своєї чинності та діють з моменту, коли ці документи були датовані.

Проте, суд першої інстанції без оцінки доданих до заяви Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення доказів: додатку №1 від 12.12.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року на відповідність їх вимогам ст.91 ГПК України, взяв до уваги додані до додаткових пояснень: додаток №1 від 12.12.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 12.12.2023 року та акт приймання-передачі наданих послуг від 25.07.2024 року підписані ЕЦП ФОП Губенка С.А. та адвоката Валентина Гамея 28.08.2024, як подані позивачем та його представником докази в підтвердження понесення судових витрат позивачем до заяви про ухвалення додаткового рішення сформованої в системі "Електронний суд" 29.07.2024.

Так, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що з урахуванням приписів ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, ФОП Губенко С.А., при наявності заяви про подання доказів понесення судових витрат протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду, яка має бути подана до закінчення судових дебатів, мав подати такі докази по 29.07.2024 включно. Натомість з протоколів створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, доданих позивачем до додаткових пояснень від 29.08.2024, вбачається, що додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 12.12.2023 та акт приймання - передачі наданих послуг від 25.07.2024 адвокатом Гамей В.В. та ФОП Губенком С.А. підписано електронним цифровим підписом лише, відповідно, 28.08.2024 та 29.08.2024 (а.с. 7-13 т.3). Таким чином, позивач надав докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи до суду - 29.08.2024, тобто з порушенням встановленого строку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, залишити без розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення.

Однак, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає його передчасним, враховуючи наступне.

Згідно приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Господарського суду Житомирської області у справі №906/200/24 ухвалене 24.07.2024.

В свою чергу, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення сформована в системі "Електронний суд" та подана до Господарського суду Житомирської області 29.07.2024 за вх. №01-44/2208/24. До вказаної заяви, зокрема, додані докази понесення судових витрат, які не подавалися заявником до ухвалення рішення, а саме, копія додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 12.12.2023; копія акту приймання - передачі наданих послуг від 25.07.2024 (а.с. 102-103, 107 т.2).

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що докази понесення позивачем судових витрат представником останнього подано до суду першої інстанції з дотриманням строку встановлено приписами ч.8 ст.129 ГПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що при дослідженні наданих сторонами доказів слід враховувати, що відповідно до частини першої та другої статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписами частин першої та другої статті 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Аналогічними висновками, господарський суд повинен керуватись, зокрема також при розгляді заяв учасників справи про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції керуючись вищевказаними приписами ГПК України повинен був надати правову оцінку належності та допустимості доказів позивача про понесення судових витрат доданих до заяви Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення, зокрема, копії додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 12.12.2023; копії акту приймання - передачі наданих послуг від 25.07.2024 з урахуванням поданих представником позивача додаткових пояснень від 29.08.2024 з додатками, під час розгляду вказаної заяви по суті та за результатами розгляду якої прийняти відповідне судове рішення.

З урахуванням викладеного, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції, вказуючи, що позивач надав докази судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи з порушенням встановленого ч.8 ст. 129 ГПК України строку, вважає необгрунтованими.

При цьому, колегія суддів враховує, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення ЄСПЛ у справі від 16 грудня 1992 року "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

Дійшовши висновку, що позивачем відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України надано суду першої інстанції докази розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення 24.07.2024 рішення Господарського суду Житомирської області у справі №906/200/24, колегія суддів зазначає, що у суду першої інстанції відсутні правові підстави для залишення заяви Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення, без розгляду.

5. Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права, отже, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Губенко Сергія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 про залишення без розгляду заяви у справі №906/200/24 слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду заяви Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Губенко Сергія Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 про залишення без розгляду заяви у справі №906/200/24, задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 10.01.2025 про залишення без розгляду заяви у справі №906/200/24 скасувати.

3. Справу №906/200/24 передати до Господарського суду Житомирської області для розгляду заяви Фізичної особи - підприємця Губенка Сергія Анатолійовича від 29.07.2024 (вх. г/с №01-44/2208/24) про ухвалення додаткового рішення.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "26" березня 2025 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.