ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

24 березня 2025 року Провадження 7/903/25/25 (903/282/25)

Суддя Господарського суду Волинської області Шум М. С., розглянувши матеріали по справі №903/25/25 (903/282/25)

за позовом розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» Демчан Олександра Івановича

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції», м. Луцьк

відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Дніпро

про визнання правочинів недійсними та повернення нерухомого майна ТОВ «ВОЛИНЬТАБАК»

в межах розгляду справи №903/25/25

за заявою Акціонерного товариства Райффайзен Банк

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК»

про банкрутство

встановив: Ухвалою Господарського суду Волинської області (суддя Шум М.С.) №903/25/25 від 30.01.2025 відкрито провадження за заявою Акціонерного товариства Райффайзен Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛИНЬТАБАК про банкрутство.

13.03.2025 сформовано в системі «Електронний суд, а 14.03.2025 зареєстровано в Господарському суді Волинської області позовну заяву розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬТАБАК» арбітражного керуючого Демчан О. І., в якій позивач просить:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 04.07.2024, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (43010, м. Луцьк, вул. Транспортна, буд. 1, ідентифікаційний код 21736857) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» (43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1, ідентифікаційний код 35923075), що посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук Вірою Федорівною, зареєстровано в реєстрі за №1104;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» (43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1, ідентифікаційний код 35923075) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньтабак» (43010, м. Луцьк, вул. Транспортна, буд. 1, ідентифікаційний код 21736857) нерухоме майно, а саме: магазин, загальною площею 112,5 кв.м, за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Липинського В., будинок 7, реєстраційний номер 01, що було продано за договором купівлі-продажу №1104 від 04.07.2024;

- визнати недійсним іпотечний договір від 20.08.2024, укладений між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» (43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1, ідентифікаційний код 35923075), посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ващук Вірою Федорівною, зареєстрований в реєстрі за №1601.

В обґрунтування позовних вимог розпорядник майна боржника покликається на фраудаторності оспорюваних правочинів, зокрема, приписи ч. 1 ст. 42 КУзПБ.

Згідно з Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.03.2025 матеріали позовної заяви передано судді Шуму М. С.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у томі числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.05.2020 року у справі № 903/69/18 зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство. Так, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Така ж правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 року у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г, № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 921/557/15-г.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Дана позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Верховний Суд в постанові від 22.02.2024 № 909/69/22 (909/118/23) звертає увагу на те, що розгляд та захист порушених справ у межах справи про банкрутство має певні характерні особливості, що відрізняються від позовного провадження. Передусім це зумовлено специфікою провадження у справах про банкрутство, яка полягає у застосуванні специфічних способів захисту її суб`єктів, особливостях процедури, учасників стадій та інших елементів, які відрізняють це провадження від позовного. До таких засобів віднесено інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство, закріплений у ст. 42 КУзПБ, який є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КУзПБ правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав: боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна; боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник уклав договір із заінтересованою особою; боржник уклав договір дарування (ч. 2 ст. 42 КУзПБ).

Відповідно до ст. 7 КУзПБ заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач має право в позовній заяві заявити мотивоване клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне прийняти подану позовну заяву до розгляду, відкрити провадження та призначити розгляд заяви у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у межах справи про банкрутство ТОВ «ВОЛИНЬТАБАК».

Одночасно, із позовною заявою, розпорядник майна подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позовної заяви ТОВ «Волиньтабак» (ідентифікаційний код 21736857; місцезнаходження: 43010, м. Луцьк, вул. Транспортна, буд. 1) про визнання недійсними правочинів та повернення нерухомого майна шляхом:

1) Накладення арешту на нерухоме майно: магазин, загальною площею 112,5 кв.м, за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Липинського В., будинок 7, реєстраційний номер 01.

2) Встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» (ідентифікаційний код 35923075; місцезнаходження: 43023, м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 1), як власнику нерухомості: магазину, загальною площею 112,5 кв.м, за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Липинського В., будинок 7, реєстраційний номер 01, відчужувати будь-яким способом, в тому числі, але не виключно, шляхом внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого), змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості.

Відповідно до п. 3,4 ст. 140 ГПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Суд вважає за доцільне призначити розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 20 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 12, 20, , 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

3. Розгляд справи по суті призначити в судовому засіданні на 08 квітня 2025 року на 12:00 год.

Заява розпорядника майна боржника про забезпечення позову буде розглянута у відповідному судовому засіданні.

Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а) в залі судових засідань №210.

4. Запропонувати відповідачам подати суду в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову (при наявності), одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

5. Запропонувати позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 5-ти днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачам; відповідачам заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

6. Визначити явку представників сторін в судове засідання на власний розсуд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М. С. Шум