ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/3998/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатишеної А.О.,

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від третьої особи: адвокат Никисла О.І.,

від відповідача: керівник Дурницька М.В. адвокат Пушкаренко О.О.,

розглядаючи справу № 916/3998/24

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Святогеоргіївський» (вул. Зоопаркова, № 8-А, м. Одеса, 65063)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (вул. Рилєєва, № 10А, м. Київ, 04073) в особі філії «Інфоксводоканал» (вул. Басейна, № 5, м. Одеса, 65039)

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Покров» (вул. Зоопаркова, № 10, м. Одеса, 65009)

про усунення перешкод у користуванні спільним майном,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Святогеоргіївський» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Покров» щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні спільним майном позивача підвальним приміщенням в будинку 10 по вулиці Зоопаркова у місті Одеса, в якому знаходиться обладнання з водопостачання будинку 8-А по вулиці Зоопаркова у м. Одеса, шляхом забезпечення безперешкодного доступу до цього підвального приміщення та надання ключів від вхідної двері цього приміщення, в якому знаходиться обладнання та комунікації по забезпеченню водопостачання мешканців будинку 8-А по вулиці Зоопаркова у місті Одеса.

02.10.2024 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву (вх. № 3998/24 від 12.09.2024) до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3998/24. Постановлено справу № 916/3998/24 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "05" листопада 2024 року об 11:40 год.

05.11.2024 у підготовчому засіданні по справі № 916/3998/24 судом проголошено протокольну ухвалу про перерву до "21" листопада 2024 року об 11:00 год.

21.11.2024 у підготовчому засіданні по справі № 916/3998/24 судом проголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів за ініціативою суду та протокольну ухвалу про перерву до "05" грудня 2024 року об 11:40 год.

05.12.2024 протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області залучено до участі у справі № 916/3998/24 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.

Окрім того, 05.12.2024 у підготовчому засіданні по справі № 916/3998/24 судом проголошено протокольну ухвалу про перерву до "17" грудня 2024 року о 14:20 год.

17.12.2024 у підготовчому засіданні по справі № 916/3998/24 судом проголошено протокольну ухвалу про перерву до "14" січня 2025 року о 12:00 год.

14.01.2025 у підготовчому засіданні по справі № 916/3998/24, після вирішення всіх питань, передбачених ст. 182 ГПК України, судом проголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 916/3998/24 до судового розгляду по суті на 04.02.2025 об 11:00 год. Також, судом було визначено резервну дату судового засідання з розгляду даної справи по суті на 04.03.2025 об 11:00 год.

З огляду на обставини, що потребують вчинення процесуальних дій, які віднесенні до завдань підготовчого провадження, суд дійшов висновку, що є достатні підстави повернутись до стадії підготовчого провадження та повторно провести підготовче провадження у справі № 916/3998/24, у зв`язку з чим судом 04.03.2025 постановлено протокольну ухвалу про повернення до стадії підготовчого провадження у справі.

04.03.2025 у підготовчому засіданні по справі № 916/3998/24 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву до 13.03.2025 о 14:20 год.

13.03.2025 у підготовчому засіданні по справі № 916/3998/24 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву до 20.03.2025 о 14:20 год.

14.03.2025 ОСББ «Святогеоргіївський» через систему «Електронний суд» подано до суду заяву (вх. № 2-348/25) про відвід судді на підставі ст.ст. 36, 39 ГПК України.

14.03.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області визнано заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Святогеоргіївський» (вх. №2-348/25 від 14.03.2025) про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи №916/3998/24 необґрунтованою та передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 3 ст. 32 ГПК України.

17.03.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області відмовлено Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Святогеоргіївський» у задоволенні заяви (вх. суду № 2-348/25 від 14.03.2025) про відвід судді Цісельського О.В. від розгляду справи № 916/3998/24.

Разом з тим, під час розгляду даної справи № 916/3998/24 суддя Цісельський О.В. зробив висновок про неможливість подальшого розгляду вказаної справи та необхідність заявлення самовідводу.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у ст.ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом (ч. 9 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду із заявою про відвід судді Цісельського О.В., представник позивача у справі № 916/3998/24 підставами для відводу вказував на те, що у процесі розгляду даної справи в судових засіданнях було виявлено обставини, які у представника позивача викликають сумнів у неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що суддя має розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку тощо. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма законодавства не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п.1 ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною.

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Разом з цим суд зазначає, що вказані у заяві про відвід судді обставини не впливають на неупередженість при розгляді даної господарської справи і не свідчать про особисту зацікавленість в її розгляді, проте можуть викликати сумніви в учасників справи чи сторонніх спостерігачів щодо безсторонності та неупередженості суду.

Між тим, законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилась, шляхом заявлення самовідводу, що є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості у тому, що в учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v.Malta (Мікаллефф проти Мальті) пункт 98).

Згідно з пунктом 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів», незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів (пункти 1.1-1.6).

Разом з тим, в Бангалорських принципах поведінки суддів зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Виходячи із змісту приписів Бангалорських принципів суддя повинен заявити самовідвід від участі в розгляді справи не лише в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, а також і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи.

Відповідно, коли сторони стверджують про те, що судді недостатньо об`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Та коли виникає питання про відвід судді, значення має не лише те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а й те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі підозра в упередженості судді не лише заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а також є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Отже, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною сумнівів в об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у справі та зможе поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи наведені вище положення висновку Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи, Бангалорських принципів поведінки судді та не дивлячись на відсутність у суду прямого чи опосередкованого інтересу до результатів розгляду даної справи, з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників судового процесу та громадськості щодо неупередженості та безсторонності судді Цісельського О.В., та правосудності постановленого за наслідками її розгляду рішення, а також задля забезпечення авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності, та довіри до судової влади в Україні в цілому, вважаю необхідним заявити самовідвід від розгляду справи № 916/3998/24.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заявити самовідвід від розгляду справи № 916/3998/24 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Святогеоргіївський» до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Покров» про усунення перешкод у користуванні спільним майном.

2. Матеріали справи № 916/3998/24 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили 20.03.2025 та оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу складено 21.03.2025.

Суддя О.В. Цісельський