ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

27 березня 2025 року м. Миколаїв Справа № 915/1530/24

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" про відвід судді (вх. № 4734/25 від 27.03.2025) від розгляду справи № 915/1530/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агрінол" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" про стягнення заборгованості в загальній сумі 1945216,07 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агрінол" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" про стягнення заборгованості в загальній сумі 2276775,17 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки від 24.03.2017 р. № 002403/17 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар на загальну суму 2276775,17 грн.

Також позивачем разом з позовом заявлено клопотання про витребування доказів, згідно з яким позивач просить витребувати:

- у Головного управління ДПС у Миколаївській області податкову звітність платника податків ТОВ "Агро Іст Трейд" з ПДВ за 2022-2023 роки, а саме: декларацію з ПДВ з додатками № 1 до неї, в яких відображені податкові накладні ТОВ "НВП "Агрінол";

- у ТОВ "Агро Іст Трейд" належно завірену копію договору № 002403/17 від 24.03.2017р. та видаткові накладні, підписані покупцем: АП № від 13.01.2022р. на суму 361200,00 грн., АП № від 14.01.2022р. на суму 351600,00 грн., АП № від 17.01.2022р. на суму 356400,00 грн., АП № від 17.01.2022р. на суму 333600,00 грн., АП № від 22.02.2022р. на суму 346800,00 грн., АП № від 22.02.2022р. на суму 345600,00 грн., АП № від 23.02.2022р. на суму 354000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2024 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агрінол" (вх. № 15576/24 від 10.12.2024) залишено без руху, оскільки заявником в порушення вимог ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України не надано доказів підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві.

25.12.2024 р. від позивача через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків (вх. №16278/24), в якій заявником надані пояснення щодо неможливості надання певних документів до матеріалів справи, оскільки вони залишились за попереднім місцезнаходженням позивача на окупованій території та надано копії платіжних інструкцій про здійснення відповідачем платежів за спірним договором.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.12.2024 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агрінол" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1530/24, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 23.01.2025 р. о 15:20. Також вказаною ухвалою витребувано у Головного управління ДПС у Миколаївській області податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ "Агро Іст Трейд" з додатками № 1 до них за 2022-2023 роки, в яких відображені податкові накладні ТОВ "НВП "Агрінол" та у ТОВ "Агро Іст Трейд" належним чином засвідчену копію договору № 002403/17 від 24.03.2017р. та видаткові накладні, підписані покупцем: АП № від 13.01.2022р. на суму 361200,00 грн., АП № від 14.01.2022р. на суму 351600,00 грн., АП № від 17.01.2022р. на суму 356400,00 грн., АП № від 17.01.2022р. на суму 333600,00 грн., АП № від 22.02.2022р. на суму 346800,00 грн., АП № від 22.02.2022р. на суму 345600,00 грн., АП № від 23.02.2022р. на суму 354000,00 грн.

13.01.2025 р. від представника відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" Русанової Ю.П. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 371/25), в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити та зупинити провадження у справі щодо стягнення із відповідача заборгованості у сумі 1230375,17 грн. до ухвалення вироку у кримінальному провадженні №0000425 від 05.04.2022р., що розслідується Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора.

14.01.2025 р. від позивача - ТОВ "НВП "Агрінол" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про участь представника у підготовчому засіданні, яке призначене на 23.01.2025 р. о 15:20, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 519/25).

17.01.2025 р. від представника відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" Загороднюка А.Д. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про участь у судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 730/25).

20.01.2025 р. від представника позивача - Гойденка А.П. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла відповідь на відзив (вх. № 783/25), згідно з якою позивач вважає заперечення відповідача, викладені у відзиві, безпідставними, такими, що не відповідають фактичній ситуації та нормам законодавства та наполягає на задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 22.01.2025 р. у справі № 915/1530/24задоволено вищевказані заяви ТОВ "НВП "Агрінол" та ТОВ "Агро Іст Трейд" про участь представників у судовому засіданні, яке призначене на 23.01.2025 р. о 15:20, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

22.01.2025 р. від відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 912/25).

23.01.2025 р. від Головного управління ДПС у Миколаївській області на електронну пошту господарського суду надійшов лист (вх. № 1029/25), згідно з яким надано копії податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ "Агро Іст Трейд" з додатком № 1 за 2022-2023 роки.

Так, у підготовчому засіданні господарського суду 23 січня 2025 року по справі №915/1530/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 13 лютого 2025 року о 12 год. 45 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України.

27.01.2025 р. від представника позивача - Гойденка А.П. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про участь представника у судових засіданнях по справі № 915/1530/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 1172/25).

10.02.2025 р. від відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення у справі (вх. № 2000/25), згідно з якими відповідач стверджує, що його позиція, за якою визнається факт постачання товару в сумі 1230375,17 грн. (188775,17 +351600,00+356400,00+333600,00) знайшла своє підтвердження у податковій звітності, що надана ГУ ДПС у Миколаївській області на адресу суду. Водночас, цією ж звітністю підтверджується безпідставне завищення позивачем суми позовних вимог в розмірі 1046400,00 грн., які у додатку №1 до жодної з податкових декларацій з ПДВ не відображені. Крім того, відповідач зауважив, що при надсиланні претензії про погашення заборгованості позивач вказав не лише помилковий індекс, а й помилкову адресу: вулиця Спаська, 75/А, м. Миколаїв, 54009, в той час як місцезнаходженням відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є вул. Спаська, буд.75-А/3, оф.304, м. Миколаїв, 54001. Відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в сумі 1046400,00 грн. та зупинити провадження у справі щодо стягнення із відповідача заборгованості у сумі 1230375,17 грн. до ухвалення вироку у кримінальному провадженні №0000425 від 05.04.2022р., що розслідується Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора.

12.02.2025 р. від представника позивача - Гойденка А.П. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про зміну підстав позову (вх. № 2129/25), згідно з якою позивач просить стягнути з ТОВ "Агро Іст Трейд" борг в сумі 1230375,17 грн., 3% річних у розмірі 113410,69 грн. та інфляційні збитки в сумі 601430,21 грн.

Також 12.02.2025 р. від відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли заперечення проти заяви про зміну підстав позову (вх. № 2142/25).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2025 р. у справі № 915/1530/24 задоволено заяву ТОВ "НВП "Агрінол" про участь представника у судовому засіданні, яке призначене на 20.02.2025 р. о 16:00, та у всіх наступних судових засіданнях в даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

13.02.2025 р. від представника позивача - Гойденка А.П. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли заперечення на заяву про зупинення розгляду справи (вх. № 2208/25).

Також 13.02.2025 р. від представника позивача - Гойденка А.П. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про зміну предмету позову (вх. № 2235/25), в якій позивач просить суд вважати заяву про зміну підстав позову від 11.02.2025р. (вх. № 2129/25) поданою помилково та не враховувати її при розгляді справи № 915/1530/24, оскільки в назві та прохальній частині самої заяви було допущено помилку в найменуванні терміну «зміна підстав позову». Також позивач просив прийняти заяву про зміну предмета позову до розгляду та задовольнити її в повному обсязі, стягнувши з ТОВ "Агро Іст Трейд" борг в сумі 1230375,17 грн., 3% річних у розмірі 113410,69 грн. та інфляційні збитки в сумі 601430,21 грн.

Під час підготовчого засідання 13.02.2025 р. представник позивача просив суд не розглядати заяву про зміну підстав позову від 11.02.2025р. (вх. № 2129/25), яка подана помилково.

За результатами розгляду вказаного клопотання позивача, судом постановлено протокольну ухвалу про залишення без розгляду заяви позивача про зміну підстав позову від 11.02.2025 р. за вх. № 2129/25), про що зазначено в протоколі судового засідання від 13.02.2025 року.

Також протокольною ухвалою від 13.02.2025 р. судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про зупинення розгляду справи (вх. № 2000/25 від 10.02.2025 р.), оскільки відповідачем не доведено наявність підстав для зупинення провадження у справі згідно зі ст. 227 ГПК України.

Крім того, у підготовчому засіданні 13.02.2025 р. представник відповідача просив суд надати час для підготовки заперечень на заяву позивача про зміну предмету позову від 13.02.2025 року з огляду на те, що представнику про заяву стало відомо лише у даному підготовчому засіданні.

Так, у підготовчому засіданні господарського суду 13 лютого 2025 року по справі №915/1530/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 20 лютого 2025 року о 16 год. 00 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України.

20.02.2025 р. від відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження) (вх. № 2601/25), в якому відповідач просить з метою забезпечення вимог п. 2 ч. 3 ст. 2 ГПК України щодо рівності сторін надати відповідачу час для підготовки відповіді на заявлені нові позовні вимоги та встановити строк для надання відповіді на заяву про зміну предмету позову до 27.02.2025р. і призначити проведення підготовчого засідання після вказаної дати.

Під час підготовчого засідання 20.02.2025 р. представник відповідача підтримав своє клопотання про відкладення підготовчого засідання для належної підготовки заперечень щодо заяви позивача про зміну предмету позову, у зв`язку з чим просив продовжити строк підготовчого провадження. Представник позивача проти продовження строку підготовчого провадження не заперечував.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 20.02.2025 р. у справі № 915/1530/24 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Також у підготовчому засіданні 20 лютого 2025 року по справі №915/1530/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 10 березня 2025 року о 12 год. 00 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України.

05.03.2025 р. від представника відповідача -ТОВ "Агро Іст Трейд" Загороднюка А.Д. до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшло клопотання про витребування доказів (вх. № 3351/25).

06.03.2025 р. від відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли заперечення проти заяви про зміну предмета позову (вх. № 3437/25).

Між тим підготовче засідання у даній справі 10.03.2025 р. не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Ільєвої Л.М.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2025 р. у справі № 915/1530/24 підготовче засідання призначено на 24 березня 2025 року о 12:00.

24.03.2025 р. від відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшли додаткові пояснення щодо клопотання про витребування доказів, поданого відповідачем 04.03.2025р.(вх. № 4521/25).

Під час підготовчого засідання 24.03.2025 р. по справі № 915/1530/24 судом було розглянуто заяву позивача про зміну предмету позову (вх. № 2235/25 від 13.02.2025 р.), за результатами чого судом постановлено протокольну ухвалу про прийняття вказаної заяви позивача про зміну предмету позову згідно з ч. 3 ст. 46 ГПК України, у зв`язку з чим судом постановлено здійснювати розгляд позовних вимог здійснювати в редакції, викладеній у заяві про зміну предмету позову.

Також у підготовчому засіданні 24.03.2025 р. судом розглянуто клопотання відповідача про витребування доказів (вх. № 3351/25 від 05.03.2025 р.), за результатами чого судом постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки суд не вбачав підстав для витребування вказаних заявником судових рішень, адже особа, про яку зазначає відповідач ( ОСОБА_1 ), не є у складі засновників або бенефіціарних власників позивача ТОВ "НВП "Агрінол".

Крім того, у підготовчому засіданні 24.03.2025 р. представник відповідача просив надати час для викладення своїх заперечень на змінені позовні вимоги.

Так, у підготовчому засіданні 24 березня 2025 року по справі №915/1530/24 за участю представників сторін судом було протокольно оголошено перерву до 31 березня 2025 року о 14 год. 10 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України.

27.03.2025 р. від відповідача - ТОВ "Агро Іст Трейд" до господарського суду через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС надійшла заява про відвід судді (вх. № 4734/25), яка обґрунтована наступним.

Так, відповідач, із посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, вказує, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніву неупередженості або об`єктивності судді.

За ствердженням відповідача, факти, які можуть бути перевірені та свідчать, що суддя Ільєва Л.М., слухаючи справу № 915/1530/24, не є безсторонньою та упередженою, полягають в наступному. На думку відповідача, у підготовчому засідання суду від 13.02.2025 р. по справі № 915/1530/24, суддя, отримавши пояснення представника позивача, які свідчать про зміну фактичних обставин, які становлять підставу позову, виправила представника позивача та вимагає надати ту відповідь, яка дасть можливість суду прийняти заяву про зміну предмету позову до розгляду. Відтак, відповідач вважає, що вищевказані обставини свідчить, що суддя Ільєва Л.М. не намагалась безсторонньо, неупереджено та об`єктивно встановити фактичні обставини справи: які підстави позову були наведені у позовній заяві та у заяві про зміну предмету позову; на яких умовах, на думку кожної із сторін, був укладений письмовий договір поставки № 002403/17 від 24.03.2017р., тексту якого позивач не надав; який договір, на думку, кожної із сторін, був укладений у спрощений спосіб; в чому, на думку кожної із сторін, полягала різниця між умовами договору поставки № 002403/17 від 24.03.2017р. та спрощеного договору; в який момент, на думку кожної із сторін, виникло зобов`язання відповідача погасити заборгованість умовами договору поставки № 002403/17 від 24.03.2017р. таза умовами спрощеного договору; які наслідки, на думку кожної із сторін, спричинило надсилання позивачем претензії про погашення заборгованості відповідачу за неналежною адресою останнього.

Відповідач, посилаючись на норми ч. 1 ст. 2, ч. 5 ст. 13 ГПК України, вказує, що всупереч вищенаведеним нормам, суддя Ільєва Л.М. тричі, як непрямо, так і прямим чином вимагає від представника позивача надати пояснення про те, що підстави позову не змінилися. За ствердженнями відповідача, поведінка у ході судового засідання, що відбулося у справі 13.02.2025р., свідчить що суддя Ільєва Л.М. не була ані безсторонньою, ані неупередженою.

Відповідач зазначає, що під час судового засідання, що проводилось 24.03.2025р., суд ухвалив про прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову. При цьому 05.03.2025р. відповідачем були подані заперечення проти заяви про зміну предмету позову, в яких відповідач із посиланнями на фактичні обставини справи, норми процесуального та матеріального права, а також практику Верховного Суду, заперечував проти прийняття судом до розгляду даної заяви та просив суд: у прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову відмовити, заяву позивача про зміну предмету позову повернути заявнику; розглянути по суті раніше заявлені (первісні) позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову.

На думку відповідача, позивач, подавши дану заяву одночасно змінив як предмет, так і підстави позову.

Разом з тим, відповідач вказує, що підставою для подання даної заяви про відвід судді не є незгода із позицією суду, а те, що право відповідача бути "заслуханим", тобто належним чином вивчені судом, було порушене. На думку відповідача, суд взагалі не надав жодної правової оцінки аргументам відповідача, викладеним у запереченнях проти заяви про зміну предмету позову. Оголосивши представнику відповідача попередження, суд не надав представнику відповідача надати свої пояснення та заперечення у судовому засіданні щодо заяви позивача про зміну предмету позову.

Відповідач вказує, що при розгляді клопотання про витребування доказів, які, на думку відповідача, можуть вплинути на результати розгляду даної справи, судом не взято до уваги обґрунтування відповідачем вказаного клопотання. За ствердженням відповідача, оголосивши ухвалу у судовому засіданні про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів суд зазначив що, не вбачає підстав для його задоволення, при цьому підстави незадоволення клопотання суд не вказав.

Водночас, відповідач зауважує, що з боку позивача вже подавались заява про зміну підстав позову; клопотання вважати заяву про зміну підстав позову неподаною та не розглядати таку заяву; заява про зміну предмету позову; клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання запиту перевізникам про наявність документів, що підтверджують перевезення товару; клопотання про витребування доказів, при цьому вказує, що суд не відмовив позивачу у задоволенні жодного з вказаних клопотань.

Відповідач, із посиланням на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 22.01.2025 р. у справі № 917/267/24 та від 30.08.2022р. у справі №904/1427/21, зауважив, що ст. 129 Конституції України принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості визначені як одні з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях 2, 7, 13 ГПК України. Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою. В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися таким чином, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб). Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони у процесі зобов`язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Отже, створення судом необґрунтованих переваг в поданні та оцінці доказів на етапі розгляду справи першою та апеляційною інстанціями може порушувати принцип рівності прав сторін у процесі. Вибіркова оцінка окремих доказів та залишення поза увагою інших доказів, які мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи, можуть мати наслідком порушення обох зазначених принципів.

Відтак, відповідач вважає, що в даному випадку суддя Ільєва Л.М., відмовивши у задоволенні клопотання про витребування доказів: позбавила відповідача права надавати докази шляхом витребування; порушила принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та диспозитивності, які в силу імперативних вимог пунктів 2, 4 та 5 частини третьої статті 2 ГПК України є основними засадами (принципами) господарського судочинства; порушила принцип "процесуальної рівності сторін" та позбавила відповідача можливості представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони.

З вищевикладених підстав відповідач заявив про відвід судді Ільєвої Людмили Михайлівни.

Розглянувши вказану заяву ТОВ "Агро Іст Трейд" про відвід судді Ільєвої Л.М. від розгляду справи № 915/1530/24, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід судді Ільєвої Л.М. подана до господарського суду відповідачем 27.03.2025 - за два робочі дні до дати наступного засідання суду, яке призначене на 31.03.2025 року о 14 год. 10 хв.

Враховуючи вимоги абзацу 2 частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України, заява відповідача не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді Ільєвої Л.М. вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Так, відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі.

Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом

Положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (частина 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 4 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Слід зазначити, що приписи статті 35 Господарського процесуального кодексу України містять узагальнений перелік найпоширеніших обставин, доведення наявності яких може бути підставою для відводу судді.

Водночас, як випливає зі змісту заяви відповідача, остання обґрунтована тим, що, на думку заявника, суддя не є безсторонньою та неупередженою, оскільки:

- судом прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, на яку відповідачем були подані заперечення, в яких відповідач із посиланнями на фактичні обставини справи, норми процесуального та матеріального права, а також практику Верховного Суду, відповідач заперечував проти прийняття судом до розгляду даної заяви та просив суд у прийнятті заяви позивача про зміну предмету позову відмовити, заяву позивача про зміну предмету позову повернути заявнику; розглянути по суті раніше заявлені (первісні) позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову, адже, на думку відповідача, позивач, подавши дану заяву одночасно змінив як предмет, так і підстави позову.

- при розгляді клопотання відповідача про витребування доказів, які, на думку відповідача, можуть вплинути на результати розгляду даної справи, судом не взято до уваги обґрунтування відповідачем вказаного клопотання, також судом не вказано підстави незадоволення клопотання;

- суд не відмовлено позивачу у задоволенні жодного з наступних клопотань: заяви про зміну підстав позову; клопотання про залишення без розгляду заяви про зміну підстав позову; заяви про зміну предмету позову; клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання запиту перевізникам про наявність документів, що підтверджують перевезення товару; клопотання про витребування доказів;

- суддя Ільєва Л.М., відмовивши у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, позбавила відповідача права надавати докази шляхом витребування; порушила принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та диспозитивності, порушила принцип "процесуальної рівності сторін" та позбавила відповідача можливості представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони.

Щодо вищенаведених доводів заявника про прийняття судом заяви позивача про зміну предмету позову всупереч заперечень відповідача суд зауважує, що фактично вказані доводи зводяться до незгоди з постановленим судом процесуальним рішенням. Так само це стосується доводів заявника про відмову в задоволенні його клопотання про витребування доказів. При цьому суд зауважує, що згідно з чинними положеннями ГПК України

задоволення клопотань іншої сторони (позивача), які визнані судом обґрунтованими, не ставить в залежність необхідність задоволення клопотань протилежної сторони, в даному випадку відповідача, стосовно яких суд дійшов висновку про їх необґрунтованість.

Водночас суд вважає суперечливими ствердження заявника про те, що судом під час засідання 24.03.2025 року не вказано підстави незадоволення клопотання відповідача про витребування доказів, оскільки судом в засіданні суду, повне фіксування якого було здійснено технічними засобами, були вказані такі підстави, а саме: суд не вбачав підстав для витребування вказаних заявником судових рішень, адже особа, про яку зазначав відповідач ( ОСОБА_1 ), не є у складі засновників або бенефіціарних власників позивача. Більш того, приписи чинного процесуального законодавства не передбачають при постановленні судом протокольних ухвал детального обґрунтування підстав для їх постановлення, такі процесуальні дії, вчинені за результатами розгляду заяв та клопотань, викладаються судом в описовій частині рішення по суті спору, а оцінка доказам, доводам учасникам справи, зазначення норм права, які застосовані судом, та норм, на які посилалися сторони, але суд їх не застосував, та мотиви їх незастосування зазначаються у мотивувальній частині рішення.

Стосовно доводів заявника про порушення права відповідача бути "заслуханим" суд зазначає, що судом двічі оголошувалась перерва за клопотанням відповідача для надання йому часу для викладення своєї позиції щодо заяви позивача про зміну предмету позову, також за клопотанням відповідача судом було продовжено строк підготовчого провадження. Ті обставини, що відповідач не погоджується з постановленим судовим рішенням про прийняття вказаної заяви до розгляду, не свідчать про упередженість суду і порушення права відповідача бути "заслуханим".

Щодо інших обставин, про які вказує заявник, що з`ясовувались судом під час підготовчого засідання, суд звертає увагу, що за приписами ч. 1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Саме у підготовчому засіданні суд за необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них і розглядає відповідні заяви; також суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи (ст. 182 ГПК України). Відтак, виконання судом завдань підготовчого провадження та з`ясування судом остаточного предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог, а також роз`яснення учасникам справи про обставини, які входять до предмета доказування, не свідчить про неупередженість судді.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (пункти 49, 50 рішення у справі "Білуха проти України", заява № 33949/02, рішення від 09.11.2006).

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Однак, жодних доказів наявності упередженості судді Ільєвої Л.М. у розгляді даної справи заявник не надав, натомість подана заява містить лише припущення про існування обставин упередженості судді, а доводи, наведені в обґрунтування заяви про відвід судді, носять декларативний характер і ґрунтуються лише на власних міркуваннях.

Разом з тим слід зазначити, що припущення заявника про існування обставин щодо упередженості судді Ільєвої Л.М., які не підтверджені належними і допустимими доказами, не можуть бути підставою для відводу судді від розгляду справи.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, відповідачем заявлено відвід через 2 дні після засідання суду, під час якого судом ухвалено про прийняття заяви позивача про зміну предмета позову та відмову у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, що вказує про незгоду відповідача з вказаними з процесуальними рішеннями судді в даній справі.

У контексті заявленого судді Ільєвій Л.М. відводу у цій справі, суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

До того ж процесуальні рішення судді, рішення в іншій справі, висловлена публічно думка щодо юридичного питання (правова оцінка), висловлена зокрема і у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи. Вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Водночас, суд зауважує, що чинним законодавством передбачено право сторони на оскарження прийнятих судом рішень під час розгляду справи у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (окремо або разом із судовим рішенням), тобто в процесуальний спосіб, а не шляхом заявлення відводів суду.

Відтак, сама по собі незгода учасника справи із процесуальними рішеннями судді не свідчить про його упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість у справі, рішення по якій ще не прийняте, та не є підставою для відводу судді відповідно до наведених норм ГПК України. Адже доказів саме упередженості та необ`єктивності судді Ільєвої Л.М. у даній справі заявником не надано.

Враховуючи зазначене та те, що подана заява по суті зводиться до висловлення незгоди стосовно постановлення суддею Ільєвою Л.М. протокольної ухвали про прийняття заяви позивача про зміну предмета позову, а також протокольної ухвали про відмову у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів у даній справі, та перераховані заявником зауваження відносяться суто до процесуальних моментів здійснення правосуддя суддею, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви ТОВ "Агро Іст Трейд" про відвід судді Ільєвої Л.М. від розгляду справи № 915/1530/24 та відсутність встановлених законом підстав для відводу судді Ільєвої Л.М.

Підстави для самовідводу судді Господарського суду Миколаївської області Ільєвої Л.М. також відсутні.

Наразі суд наголошує, що згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Іст Трейд" (вх. № 4734/25 від 27.03.2025) про відвід судді Ільєвої Л.М. від розгляду справи № 915/1530/24 відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та і окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Ільєва