УХВАЛА

24.03.2025Справа № 910/12076/23
За заявою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ"

про розстрочення виконання рішення

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ"

до Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ПРОФІНВЕСТ"

про стягнення 270 730 708,00 грн,

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Єрмоленко Є.В.

від відповідача: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2024, позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" (вул. Голосіївська, 17, поверх 8, м. Київ, 03039; ідентифікаційний код 43222969) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАУН ЛЕНД КОМПАНІ" (вул. Дегтярівська, 25А, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 41050152) заборгованість у розмірі 270 730 708 (двісті сімдесят мільйонів сімсот тридцять тисяч сімсот вісім) гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 939 400 (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста) гривень 00 коп.

20.11.2024 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

17.12.2024 до суду через систему Електронний Суд від відповідача надійшла заява про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 на 12 місяців.

Оскільки 26.11.2024 матеріали справи № 910/12076/23 були направлені до суду касаційної інстанції на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20.11.2024, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 відкладено вирішення питання щодо поданої Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" заяви про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 до повернення матеріалів даної справи з суду вищої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2024 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2024 у справі № 910/12076/23.

У зв`язку із поверненням матеріалів справи № 910/12076/23 до Господарського суду міста Києва, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2025 розгляд заяви Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВО ІНВЕСТ» про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 призначено на 24.03.2025.

В судове засідання 24.03.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача (заявника) не з`явився, про дату, час та місце розгляду поданої ним заяви про розстрочення виконання рішення у справі № 910/12076/23 повідомлений належним чином, заяв/клопотань не подавав.

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.2025 заперечив щодо задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши заяву Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" про розстрочення виконання рішення у справі № 910/12076/23, суд зазначає таке.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач вказує, що виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у даній справі призведе до порушення прав фізичних осіб, які інвестували у придбання житла та яким відповідач не зможе передати оплачені квартири внаслідок незаконний дій позивача. З урахуванням зазначеного та у зв`язку із складним фінансовим становищем через невиконання контрагентами відповідача грошових зобов`язань перед останнім, виконання судового рішення у справі № 910/12076/23 є утрудненим.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Стаття 326 Господарського кодексу України встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення по справі № 910/12076/23, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Частиною 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Законодавство України не містить вичерпного переліку обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення на підставі яких суд може прийняти рішення про надання розстрочки.

Тобто перелік «обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення» у національному законодавстві є нечітким. Обмеження стосовно можливого та допустимого строку розстрочки (відстрочки) виконання остаточного рішення у законі відсутнє.

Отже, суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав та строку для надання розстрочки виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виняткових обставин в розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для розстрочки його виконання.

Більше того, наведені відповідачем обставини стосовно складного фінансового становища та неможливості виконання рішення суду повністю спростовуються наявною у матеріалах справи постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича від 09.12.2024 про закінчення виконавчого провадження № 76613537 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення у справі № 910/12076/23 згідно з виконавчим документом.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 через необґрунтованість та недоцільність.

Керуючись статтями 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ЕВО ІНВЕСТ" про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2023 у справі № 910/12076/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після оголошення та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повної ухвали: 28.03.2025.

Суддя Т. Ю. Трофименко