УХВАЛА

м. Київ

27.02.2025Справа № 910/2566/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши заяву Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про відстрочення виконання рішення суду

за позовом Державного підприємства "Антонов"

до Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

про стягнення 2 203 930,39 грн.

Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 у справі № 910/2566/23 позов Державного підприємства "Антонов" до Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про стягнення 2 203 930,39 грн. задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Завод 410 ЦА" на користь Державного підприємства "Антонов" 1 362 060 (один мільйон триста шістдесят дві тисячі шістдесят) грн. 80 коп. основного боргу, 425 265 (чотириста двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 56 коп. інфляційних втрат, 70 640 (сімдесят тисяч шістсот сорок) грн. 58 коп. 3 % річних, 95 344 (дев`яносто п`ять тисяч триста сорок чотири) грн. 26 коп. 7 % штрафу, 110 047 (сто десять тисяч сорок сім) грн. 05 коп. пені, 30 950 (тридцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 38 коп. витрат по сплаті судового збору.

02.08.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 у справі № 910/2566/23 видано наказ.

10.01.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про відстрочення виконання рішення суду на один рік.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2025 розгляд заяви Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про відстрочення виконання рішення призначено на 06.02.2025.

29.01.2025 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства "Антонов" надійшли пояснення щодо заява Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про відстрочення виконання рішення суду.

У судовому засіданні 06.02.2025 було оголошено перерву до 27.02.2025.

У судовому засіданні 26.02.2025 суд продовжив розгляд заяви Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про відстрочення виконання рішення суду.

Представник Державного підприємства "Завод 410 ЦА" надав пояснення щодо поданої заяви.

Представник Державного підприємства "Антонов" заперечила щодо задоволення даної заяви.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Завод 410 ЦА", заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вказує наступне.

Згідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно з зазначеною нормою, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як вбачається з вищевказаної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини третя, четверта статі 331 ГПК України).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Савіцький проти України» від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Положення ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Визначений п. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України строк для відстрочення виконання судового рішення є присічним та чинним законодавством не передбачена можливість його поновлення чи продовження.

Схожу за змістом правову позицію викладено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 у справі № 910/1917/22.

Суд наголошує, що рішення в даній справі прийнято 29.06.2023, а заявник звернувся із заявою про відстрочення виконання рішення суду 10.01.2025.

Враховуючи наведені вище положення законодавства, оскільки датою ухвалення рішення є саме 29.06.2023, тому період відстрочення його виконання не може перевищувати більше одного року та тривати більше ніж до 29.06.2024.

Разом з тим, судом прийнято до уваги доводи ДП "Завод 410 ЦА" про скрутне фінансове становище та про неможливість виконання підприємством замовлень та контрактів на ремонт, модернізацію і обслуговування літаків (основна діяльність ДП "Завод 410 ЦА") з незалежних від відповідача причин, пов`язаних, зокрема, із воєнною агресією рф проти України. Здійснення основної діяльності Підприємства, фактично, паралізоване до кінця воєнного стану.

Відповідно до п. 10-2 Закону України "Про виконавче провадження" зупиняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім рішень за позовами фізичних осіб про стягнення заробітної плати, грошового забезпечення військовослужбовців, його перерахунку, щодо забезпечення військовослужбовців житлом), зокрема, боржниками за якими є підприємства оборонно-промислового комплексу, визначені в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 101, затверджено порядок визначення підприємств оборонно-промислового комплексу, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Згідно п. 3 вказаного порядку, перелік підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану (далі - перелік), визначається Мінстратегпромом.

Відповідно до наказу Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України № 43 від 14.03.2023, Державне підприємство "Завод 410 ЦА" включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану.

Таким чином, у силу вищевказаних нормативних актів, підприємство відповідача включено до переліку підприємств, які є боржниками у виконавчих провадженнях, вчинення виконавчих дій за якими зупиняється у період воєнного стану, у зв`язку з чим відповідачем не доведено суду факту необхідності надання йому відстрочення виконання рішення суду на даний час. Фактично подана заявником заява є передчасною, а виникнення обставин, щодо неможливості вчасного виконання рішення суду у даній справі, набудуть актуальності для заявника тільки після скасування воєнного стану у державі.

Як вбачається з наданої відповідачем Інформаційної довідки, яка розглядається судом в розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 № 1203, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.01.2014 за № 161/24938, щодо отриманих збитків підприємством у 2022-2024 роках, згідно з аналізом Звіту про фінансові результати (Форма № 2) за 2023 та 2024 роки, загальний дохід підприємства, який складається з чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (р.2000), Інших операційних доходів (р.2120) та Інших доходів (р.2240) становить:

- 2022 рік - 21 877 тис. грн.;

- 2023 рік - 37 971 тис. грн.;

- 2024 рік - 16 347 тис. грн.

Проаналізувавши Звіт про рух грошових коштів (Форма № 3) за 2023 та 2024 роки, підприємством було отримано кошти від Реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) (р.3000), Надходження авансів від покупів і замовників (р.3015), інших надходжень (р.3005, р.3010, р. 3040, р.3095) в загальній сумі:

- 2022 рік - 111 226 тис. грн.;

- 2023 рік - 43 765 тис. грн.;

- 2024 рік - 16 119 тис. грн.

Найбільшу частину коштів у період з 2022 по 2024 роки, підприємство витратило на оплату товарів (робіт, послуг) та часткову виплату заробітної плати, нарахувань та утримань на неї (заборгованість по заробітній платі, податкам та зборам, станом на 01.01.2025 становить 158 240 тис. грн).

Разом з тим, заявником, не додано до матеріалів заяви жодних доказів на підтвердження можливості виконання рішення суду у даній справі в майбутньому, у разі задоволення заяви про відстрочення виконання рішення, не надано доказів хоча б часткової сплати заборгованості перед позивачем. Заявник посилається виключно на тяжке фінансове становище, що спричинено введенням режиму воєнного стану на території України. Втім, не надає жодних документальних підтверджень того, що таке фінансове становище поліпшиться найближчим часом, що дасть змогу боржнику виконати рішення суду у даній справі. Розглядувана заява містить лише доводи та припущення заявника, які жодним належним доказом не підтверджуються.

Крім того, суд відзначає, що запровадження на території України режиму воєнного стану стосується не лише заявника, а зазначені обставини також негативно впливають на діяльність інших суб`єктів господарювання, зокрема і на позивача у даній справі, який має право на стягнення заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Отже, з огляду на викладене вище у своїй сукупності, суд дійшов висновку, що заява Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 у справі № 910/2566/23 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій поставляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Завод 410 ЦА" про відстрочення виконання рішення у справі № 910/2566/23- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 25.03.2025.

Суддя Сергій СТАСЮК