ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Справа №924/700/24 (924/796/24)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Розізнана І.В. , суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Піддубній Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2024 (повний текст - 02.01.2025) у справі №924/700/24 (924/796/24) (суддя Кочергіна В.О.)

за позовом Фермерського господарства "Золотий жайвір", м.Волочиськ Хмельницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", с.Крупець Славутського району Хмельницької області

про стягнення 25809177,00грн

(в межах справи №924/700/24 про банкрутство Фермерського господарства "Золотий жайвір")

за участю представників

ФГ "Золотий жайвір" (апелянт) - Покотило Ю.В. (в режимі відеоконференції);

ТОВ "Суффле Агро Україна" - Нечитайло Т.В. (в режимі відеоконференції);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2024 у справі №924/700/24 (924/796/24) відмовлено у позові Фермерського господарства "Золотий жайвір" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про стягнення 25809177,00грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Фермерське господарство "Золотий Жайвір" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт, серед іншого, зазначає, що позивачем ставились під сумнів ряд видаткових та товарно-транспортних накладних, які надавались відповідачем на підтвердження здійснених поставок товарів, оскільки підписи у цих первинних та товаросупровідних документах були виконані не головою ФГ «Золотий жайвір», від імені якого стоїть підпис у цих документах, а іншою особою.

Зокрема, стороною позивача заявлялось про те, що головою ФГ «Золотий жайвір» ОСОБА_1 не підписувались, а проставлений підпис істотно відрізняється від його дійсного підпису, у видаткових накладних на загальну суму 14151777,78 грн, а також товарно-транспортних накладних №МА2604 від 26.04.2019; № від 26.04.2019; № від 26.04.2019; № від 03.05.2019; № від 30.05.2019; № від 10.06.2019; № від 06.05.2022.

Також апелянт зазначає, що 15.03.2024 Хмельницьким районним управлінням поліції ГУНП в Хмельницькій області було відкрито кримінальне провадження №0000040 за фактом подання до Господарського суду Хмельницької області до позовної заяви у справі №924/1012/23 за позовом ТОВ «Суффле Агро Україна» до ФГ «Золотий жайвір» видаткових накладних, які містять ознаки підробки. 04.06.2024 Фермерське господарство «Золотий жайвір» було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

За доводами апелянта станом на момент вирішення спору судом першої інстанції, як і на даний час, сторонами не надано висновку експерта з питань справжності підпису голови ФГ «Золотий жайвір» у відповідних графах окремих видаткових та товарно-транспортних накладних, які ставляться під сумнів позивачем. При цьому позивачем вживались заходи для отримання висновку експерта щодо питання встановлення особи, якою виконано підписи на видаткових та товарно-транспортних накладних, які голова ФГ «Золотий жайвір» не підписував, однак від імені якого ці підписи виконані, проте листом директора Тернопільського НДЕЦ МВС №19/120/1-12563/17-аз-2024 від 22.10.2024 представника позивача було проінформовано, що на сьогодні судові експерти відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5, та рекомендацій, викладених у пункті 7 рішення Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України від 02.03.2012, проводять почеркознавчі дослідження рукописних записів та підписів винятково за оригіналами документів.

Апелянт вважає, що відмова місцевого господарського суду в задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи є необґрунтованою, а також такою, що унеможливила встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Звертає увагу, що ТОВ «Суффле Агро Україна» склало і зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних ряд податкових накладних, контрагентом у яких вказано ФГ «Золотий жайвір», невірно вказавши дату виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів (першої події - згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України). Абсолютно усі розрахунки коригування були складені до настання терміну платежу за поставку товарів, вказаних у кожній видатковій накладній, сума у яких коригувалась цими розрахунками, що виключало навіть теоретичну можливість прострочення оплати заборгованості позивачем.

Зазначає, що відсутність заборгованості за поставлені товари станом на день складання кожного з розрахунків коригування підтверджувалась і відомостями ТОВ «Суффле Агро Україна», яке не надало ні доказів прострочення оплати позивачем станом на момент здійснення коригування відповідачем вартості товару, ні розрахунків таких коригувань, виходячи із суми «незакритої заборгованості», «комерційного курсу станом на момент вимоги/позову чи фактичної оплати», а також виходячи із дати самого «моменту вимоги/позову чи фактичної оплати», як то передбачено Договором.

Крім цього стверджує, що коригування вартості товару шляхом визначення відповідачем додаткової вартості у загальній сумі 1837563,55 грн здійснено неправомірно, а тому не підлягало до сплати додатково до основної вартості.

На підставі викладеного позивач просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року у справі №924/700/24(924/796/24) та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на користь Фермерського господарства "Золотий жайвір" 11532185,57 грн.

Також до апеляційної скарги було подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №924/700/24(924/796/24), проведення якої просить доручити Рівненському НДЕКЦ МВС України (33003, м. Рівне, вул. Василя Червонія, 39), або Рівненському відділенню Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України (33013, м. Рівне, вул.Небесної Сотні,10), або будь-якій іншій експертній установі, яка буде визначена апеляційним господарським судом. На вирішення експертів просить поставити наступне питання: ким, ОСОБА_1, чи іншою особою поставлено підпис від імені ОСОБА_1 , у видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, складених ТОВ «Суффле Агро Україна», згідно зазначеного у клопотанні переліку.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2024 у справі №924/700/24 (924/796/24) та призначено розгляд апеляційної скарги на 17.03.2025 об 14:40год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Запропоновано відповідачу у строк до 21.02.2025 подати письмовий відзив на апеляційну скаргу та свою позицію щодо заявленого клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

21.02.2025 через систему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» подано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві, зокрема, просить звернути увагу, що згідно зі ст.241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Фактична поставка товарів відповідачем позивачу доводиться не лише вказаними видатковими накладними, але й іншими документами, які безспірно свідчать про постачання товару, його прийняття позивачем, здійснення розрахунків за нього та коригування вартості, а також належний податковий облік вказаних поставок.

Зазначає, що із квітня 2022 року по серпень 2024 року (коли між сторонами існувало вже кілька судових справ про стягнення боргу із позивача) позивач ніколи не заявляв про нібито непоставку товарів, оплачених відповідно до платіжної інструкції №118 від 29.04.2022. Відповідач недаремно зазначив, що поставлені товари є гербіцидами, тобто агрохімічними препаратами, що використовуються для боротьби з небажаною рослинністю (бур`янами) у різні періоди вегетації культурних рослин (зерна).

Тобто, застосування гербіцидів було обмежене у часі в залежності від засміченості посівів бур`янами, а тому їх непоставка не могла не викликати зворотної реакції позивача в розумний строк, оскільки від цього залежали об`єми врожаю, що буде ним зібраний.

Також зазначає, що у відповідача наявні всі первинні документи на підтвердження заборгованості, а господарські операції сторін повністю узгоджуються з податковим обліком, і не лише відповідача, але й позивача.

Наголошує, що обставини поставки товарів за Договором поставки та їх вартості вже були предметом дослідження в судовій справі №924/606/23, вони визнавалися скаржником, відображені в рішенні суду, а тому мають преюдиціальну силу для даної справи та не підлягають додатковому доказуванню.

Відповідач зазначає, що зі змісту рішення очевидно наступне: 1) позивачем заявлено позов про скасування виконавчого напису на аграрній розписці, який було видано на підставі Договору поставки; 2) позивачем зазначалося про сплату за Договором поставки після видачі аграрної розписки суми щонайменше 3225615,83 грн. При цьому, у відповіді на відзив, позивач посилався на здійснені відповідачем поставки і прямо відзначав, що після 28.01.2022 (дати складання аграрної розписки) було поставлено позивачу товарно-матеріальних цінностей на суму 4106584,31 грн, тобто мова йде саме про дві спірні поставки 2022 року. Дані обставини, як і ті обставини, що загалом сума поставки із коригуванням склала 69511942,35 грн визнавалися боржником при розгляді справи; 3) судом чітко встановлено у мотивувальній частині рішення, що ТОВ "Суффле Агро Україна" поставило ФГ "Золотий Жайвір" товару на суму 69511942,35 грн. Зі змісту рішення також стає очевидним, що суд брав ці обставини до уваги при співставленні суми аграрної розписки та суми поставленого товару. Адже за умови, коли заборгованість за Договором поставки складала б 500 тис.грн, позивач (Боржник) теоретично міг би ставити питання про часткове погашення аграрної розписки.

Відповідач зазначає, що сторони підписали 15 коригуючих накладних, які загалом збільшують попередню вартість поставки за видатковими накладними (15455959,66 грн) на 1837563,55 грн, що також описано та досліджувалося та було встановлено у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року у справі №924/606/23.

Також зазначає, що додатково подані до даного відзиву ТТН знаходяться в архіві, оскільки подавалися Західному Міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Суффле Агро Україна" за період діяльності з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2021 року, оскільки правовідносини сторін були покладені в основу Акту податкової перевірки, що знайшло також відображення у рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №560/7089/22.

Додатково зазначає, що заява свідка про поставку товару, що подається до відзиву, була отримана відповідачем після прийняття рішення у справі, а тому не могла бути поданою раніше.

На підставі викладеного представник відповідача просить: долучити до матеріалів справи даний відзив та поновити процесуальні строки для долучення до матеріалів справи доданих до нього доказів; за результатами апеляційного перегляду рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2024 у справі №924/700/24(924/796/24) залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення; судові витрати в апеляційному провадженні покласти на скаржника.

07.03.2025 через систему «Електронний суд» представником Фермерського господарства «Золотий жайвір» було подано клопотання про долучення доказів, у якому зазначає, що копії висновків експерта позивач, який є потерпілим у кримінальному провадженні №0000040 від 15.03.2024, отримав вже після подання апеляційної скарги у даній справі, у зв`язку із чим подати ці докази разом з апеляційною скаргою не мав можливості. Зазначає, що обставини справи, встановлені рішенням суду в адміністративній справі №560/7089/22, мають істотне значення для правильного вирішення даного спору, однак, про існування цього рішення суду позивачу стало відомо з відзиву на апеляційну скаргу відповідача, а тому копія рішення суду не могла бути подана раніше. Просить поновити строк для подання доказів, прийняти та долучити до матеріалів справи №924/700/24(924/796/24) висновок експерта №СЕ-19/123-24/13600-ПЧ, висновок експерта №СЕ-19/123-25/753-ДД та копію рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у справі №560/7089/22.

11.03.2025 через систему «Електронний суд» представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» подано доповнення до відзиву на апеляційну скаргу.

Представник відповідача зазначає, що із наданих висновків експертів вбачається, що вони вчинені у рамках кримінального провадження №0000040, однак не міститься жодної інформації про наявність дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування, позивач не зазначає ким та за яких обставин дані докази були передані саме органом слідства чи дізнання та яким чином підтверджується автентичність копій.

Позивач не пояснив суду, що заважало йому подати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 у справі №560/7089/22 при розгляді справи у суді першої інстанції.

На думку відповідача подані висновки експертів є недопустимими, оскільки відсутні докази того, що вони були отримані боржником без порушення закону та з наданням дозволу про розголошення інформації, немає доказу відповідності копій вказаних висновків їх оригіналам.

Крім того, ці докази мають всі ознаки недостовірності, оскільки вони є маніпулятивними за своєю природою та доводять ті обставини, які ніколи та ніким не ставилися під сумнів та в деяких випадках є очевидними. Зокрема, проста констатація факту підписання видаткової накладної не керівником не доводить абсолютно нічого, а направлена виключно на спотворення фактичних обставин справи. Позиції самого керівника суду надано не було, хоча в іншій справі №924/700/24 (924/606/23) є його персональна позиція про те, що вартість поставлених товарів складає 69511942,35 грн, що детально описано у відзиві на апеляційну скаргу.

За доводами відповідача рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 у справі №560/7089/22 не має жодної преюдиціальної сили для даної справи, оскільки воно прийняте з приводу інших обставин справи та без участі позивача. Предметом адміністративного спору у справі №560/7089/22 є, крім іншого, податкове повідомлення-рішення, яке було прийняте на підставі акту позапланової податкової перевірки відповідача (проведеної в результаті розгляду заперечень відповідача на Акт планової податкової перевірки) за період по 1 квартал 2021 року включно, тоді як правовідносини сторін включають і 2022 рік.

Податковим порушенням, яке заперечувало ТОВ «Суффле Агро Україна» у цій справі, було нібито невірне формування податкового кредиту на підставі правовідносин із ФГ «Золотий Жайвір». Однак, предметом позову ФГ «Золотий Жайвір» є стягнення боргу за Договором поставки, за яким ТОВ «Суффле Агро Україна» було постачальником товару, а тому в нього не могло виникати податкового кредиту із ПДВ в принципі, так як у постачальника виникають податкові зобов`язання (якщо не брати до уваги їх часткове коригування). Однак, в частині податкових зобов`язань податкові органи, як видно із рішення суду, порушень не виявили.

Таким чином, предмет спору у справі №560/7089/22 стосувався не поставок від ТОВ «Суффле Агро Україна» за спірним у даній справі Договором поставки, а поставок зерна ТОВ «Суффле Агро Україна» за різними договорами купівлі-продажу зерна, але ці договори в даній справі фігурують лише в опосередкованому вигляді у формі актів зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 11645357,48 грн, що узгоджується із рішенням суду.

На підставі викладеного представник відповідача просить суд долучити до матеріалів справи дані доповнення до відзиву та поновити процесуальні строки для долучення до матеріалів справи доданих до нього доказів, а також відмовити у задоволенні клопотання скаржника про долучення нових доказів

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 17.03.2025 представник ФГ "Золотий жайвір" (апелянт) просив задоволити подані клопотання про призначення експертизи та про долучення доказів, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року у справі №924/700/24(924/796/24) та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" на користь Фермерського господарства "Золотий жайвір" 11532185,57 грн.

Представник ТОВ "Суффле Агро Україна" просив задоволити подані клопотання про долучення доказів, заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2024 у справі №924/700/24(924/796/24) залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення; судові витрати в апеляційному провадженні покласти на скаржника.

Розглянувши клопотання позивача про призначення експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач у клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи зазначає, що ним ставились під сумнів ряд видаткових та товарно-транспортних накладних, які надавались відповідачем на підтвердження здійснених поставок товарів, оскільки підписи у цих первинних та товаросупровідних документах були виконані не головою ФГ «Золотий жайвір», від імені якого стоїть підпис у цих документа, а іншою особою.

Зокрема, стороною позивача заявлялось про те, що головою ФГ «Золотий жайвір» ОСОБА_1 не підписувались, а проставлений підпис істотно відрізняється від його дійсного підпису у видаткових накладних на загальну суму 14151777,78 грн.

Також стороною позивача заявлялось про те, що головою ФГ «Золотий жайвір» ОСОБА_1 не підписувались, а проставлений підпис істотно відрізняється від його дійсного підпису у товарно-транспортних накладних №МА2604 від 26.04.2019; № від 26.04.2019; № від 26.04.2019; № від 03.05.2019; № від 30.05.2019; № від 10.06.2019; № від 06.05.2022.

10 та 11 жовтня 2023 року на електронну адресу ФГ «Золотий жайвір» було отримано електронні листи від ТОВ «Суффле Агро Україна» з проханням підписати, відсканувати і відправити електронною поштою та Новою поштою на адреси ТОВ «Суффле Агро Україна» наступні документи: специфікацію № від 26.04.2022, а також видаткові накладні № від 31.01.22 та № від 06.05.2022, які були направлені у вкладенні до цих електронних листів (копії електронних листів, долучено до матеріалів справи разом з клопотанням відповідача про витребування оригіналів письмових доказів).

Однак, копії вказаних документів, які у своїх електронних листах просило підписати ТОВ «Суффле Агро Україна», останнім на той час уже було долучено з підписами та печатками позивача до його позовної заяви у справі №924/1012/23, провадження у якій було відкрито 20.09.2023.

Крім того, вже в ході підготовчого судового засідання у справі №924/1012/23 ТОВ «Суффле Агро Україна» було додатково надано копію товарно-транспортної накладної № від 06.05.2022, ознайомившись із якою також було виявлено істотну відмінність дійсних почерку та підпису голови ФГ «Золотий жайвір» від тих, які поставлені від його імені у відповідній графі цієї товарно-транспортної накладної, яка, до того ж, не містить відтиску печатки позивача.

Зазначає, що ФГ «Золотий жайвір» звернулось із відповідною заявою про кримінальне правопорушення до правоохоронних органів. 15.03.2024 Хмельницьким районним управлінням поліції ГУНІІ в Хмельницькій області було відкрито кримінальне провадження №0000040 за фактом подання до Господарського суду Хмельницької області до позовної заяви у справі №924/1012/23 за позовом ТОВ «Суффле Агро Україна» до ФГ «Золотий жайвір» видаткових накладних, які містять ознаки підробки. 04 червня 2024 року Фермерське господарство «Золотий жайвір» було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Станом на момент вирішення спору судом першої інстанції, як і на даний час, сторонами не надано висновку експерта з питань справжності підпису голови ФГ «Золотий жайвір» у відповідних графах окремих видаткових та товарно-транспортних накладних, які ставляться під сумнів позивачем.

Стверджує, що єдиним допустимим доказом, який може об`єктивно підтвердити або спростувати обставини щодо того, чи підписував окремі видаткові та товарно-транспортні накладні керівник позивача, від імені якого поставлено підписи у відповідних графах цих накладних, є висновок експерта почеркознавчої експертизи.

При цьому, позивачем вживались заходи для отримання висновку експерта щодо питання встановлення особи, якою виконано підписи на видаткових та товарно-транспортних накладних, які голова ФГ «Золотий жайвір» не підписував, однак від імені якого ці підписи виконані, проте листом директора Тернопільського НДЕЦ МВС №19/120/1-12563/17-аз-2024 від 22.10.2024 представника позивача було проінформовано, що на сьогодні судові експерти відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мін`юсту від 08.10,1998 №53/5, та рекомендацій, викладених у пункті 7 рішення Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України від 02.03.2012, проводять почеркознавчі дослідження рукописних записів та підписів винятково за оригіналами документів.

Враховуючи наведене, позивачем не може бути самостійно подано висновок експерта з причин, що об`єктивно не залежать від нього, зокрема через те, що оригінали документів, підписи від імені керівника позивача у яких, підроблені, на даний час знаходяться у розпорядженні суду.

У зв`язку із цим, через неможливість подання до суду доказів з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, останнім було заявлено клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, в задоволенні якого було відмовлено.

Вважає відмову місцевого господарського суду в задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи необґрунтованою, а також такою, що унеможливила встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи

На підставі викладеного просить призначити у справі №924/700/24(924/796/24) судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Рівненському НДЕКЦ МВС України (33003, м.Рівне, вул.Василя Червонія, 39), або Рівненському відділенню Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України (33013, м.Рівне, вул.Небесної Сотні,10), або будь-якій іншій експертній установі, яка буде визначена апеляційним господарським судом. На вирішення експертів поставити наступне питання: ким, ОСОБА_1 , чи іншою особою поставлено підпис від імені ОСОБА_1 , у наступних видаткових накладних, складених ТОВ «Суффле Агро Україна»: № від 26.04.2019 на суму 896851,96 грн; № від 26.04.2019 на суму 1146215,95 грн; № від 26.04.2019 на суму 3081367,45 грн; № від 02.05.2019 на суму 97036,52 грн; № від 03.05.2019 на суму 432028,74 грн; № від 22.05.2019 на суму 361500,79 грн; № від 23.05.2019 на суму 1226610,34 грн; № від 27.05.2019 на суму 46476,31 грн; № від 30.05.2019 на суму 471306,34 грн; № від 30.05.2019 на суму 47482,12 грн; № від 31.05.2019 на суму 1938300,84 грн; № від 05.06.2019 на суму 235727,20 грн; № від 10.06.2019 на суму 38726,41 грн; № від 10.06.2019 на суму 25562,50 грн; № від 31.01.2022 на суму 3880968,48 грн; № від 06.05.2022 на суму 225615,83 грн, а також у наступних товарно-транспортних накладних, складених ТОВ «Суффле Агро Україна»: №МА2604 від 26.04.2019; № від 26.04.2019; № від 26.04.2019; № від 03.05.2019; № від 10.06.2019; № від 06.05.2022. На дослідження експертам надати матеріали справи, відібрані у ОСОБА_1 вільні зразки його підпису, та інші матеріали (на вимогу експертів). Оплату вартості проведення експертизи покласти на відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з ст.99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, за змістом ч.1 ст.99 ГПК України призначення судом експертизи у справі можливо за сукупності визначених п.1 та п.2 вказаної частини умов, тобто експертиза може бути судом призначена якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо (п.1 ч.1 ст.99 ГПК України) та якщо жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів (п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України).

Позивачем заявлено клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи з метою спростування факту підпису головою позивача видаткових та товарно-транспортних накладних.

Проте, з`ясування питання - чи головою підприємства було підписано вищевказані документи, не входить до предмета доказування у даній справі, оскільки відповідно до практики застосування позицій Верховного Суду в аналогічних правовідносинах дослідженню підлягає саме факт переміщення та отримання товару, та встановлення судом обставини, в їх сукупності, про участь ФГ "Золотий жайвір" у здійсненні господарської операції за спірними накладними, а не з`ясування, яка саме з посадових осіб позивача поставила на них свій підпис.

З огляду на викладене, призначення судової почеркознавчої експертизи у даній справі є недоречним та призведе лише до затягування розгляду справи, а тому підстави для призначення судової почеркознавчої експертизи у даній справі відсутні.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що оригінали видаткових накладних, які були надані ТОВ "Суфле Агро" до матеріалів справи №924/700/24(924/1012/23) та щодо яких позивач просить суд призначити судову почеркознавчу експертизу, витребувані з матеріалів справи №924/700/24(924/1012/23) на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 15 жовтня 2024 року, за заявою дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції - Назарія Борисова про вилучення оригіналів доказів зі справі №924/700/24(924/1012/23) та долучення до матеріалів кримінального провадження.

З урахуванням наведених обставин, призначення судової експертизи відносно вказаних доказів не видається можливим.

При цьому, у разі встановлення за результатами кримінального провадження фактів, які впливають на обставини, що є предметом дослідження у даній справі, позивач не позбавлений права звернутись до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі п.2 ч.2 ст.320 ГПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи у справі.

Крім цього, представники сторін просили долучити до матеріалів справи докази.

Щодо вказаних клопотань представників сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен письмово обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає (постанова Верховного Суду від 06.10.2021 у справі №918/237/20).

Разом із тим надання судом апеляційної інстанції оцінки доказам, які були подані стороною у справі лише до суду апеляційної інстанції (додані до апеляційної скарги) без дослідження причин неподання цих доказів до суду першої інстанції є порушенням вимог статей 80 та 269 ГПК України.

Наведені положення ГПК України пов`язують вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів з одночасним виконанням критеріїв: "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи". При цьому тягар доведення зазначених обставин покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою) про долучення доказів. Подібні висновки викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14, від 01.07.2021 у справі №46/603 (на які послався скаржник у касаційній скарзі).

Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.10.2023 у справі №873/228/23, від 05.07.2023 у справі №910/19369/15, від 18.07.2023 у справі №914/3143/21, від 11.05.2023 у справі №910/17285/21.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність (постанова Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №910/18264/20).

Долучені позивачем до заяви висновки експертів не приймаються до матеріалів справи та суд не надає їм оцінку з огляду на те, що вказані висновки було складено після прийняття оскаржуваного рішення, та вони є по суті новими доказами.

Також, колегія суддів звертає увагу, що стаття 222 КПК України встановлює недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування. Відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Відтак, для використання матеріалів кримінального провадження має вирішальне значення наявність дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування.

Аналогічну позицію Верховний Суд виклав у постановах, зокрема, від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 20.10.2021 у справі № 910/10222/19, від 30.09.2021 у справі №927/741/19.

Із наданих висновків експертів вбачається, що вони вчинені у рамках кримінального провадження №0000040, однак не міститься жодної інформації про наявність дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування.

Водночас, колегія суддів вдруге звертає увагу апелянта, що у разі встановлення за результатами кримінального провадження фактів, які впливають на обставини, що є предметом дослідження у даній справі, позивач не позбавлений права звернутись до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі п.2 ч.2 ст.320 ГПК України.

Подана відповідачем заява свідка не приймаються до матеріалів справи та не суд не надає їй оцінку з огляду на те, що вказану заяву свідка було складено після прийняття оскаржуваного рішення, та вона є по суті новим доказом.

Щодо інших долучених доказів, то колегія суддів констатує, що сторонами не було доведено винятковості випадку неможливості надання суду першої інстанції доказів, які вони хочуть долучити до справи на стадії апеляційного розгляду, як не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від них, а тому суд апеляційної інстанції не приймає до розгляду подані позивачем документи та не надає їм оцінку.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

22.04.2019 між ТОВ "Суффле Агро Україна", в особі директора ОСОБА_2 (Продавець) та ФГ "Золотий жайвір", в особі ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір поставки №.

Відповідно до пункту 1.1, даний Договір є змішаним договором у розумінні ч.2 ст.628 ЦК України та об`єднує договори поставки та надання послуг. Договір направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю.

Відповідно до п.п.1.1.1, 1.1.4 Договору у відповідності до умов, зазначених у даному договорі, продавець зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів (товари): насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; засоби захисту рослин; мінеральні добрива; добрива для позакореневого підживлення.

Сторони домовились, що зобов`язання покупця з оплати згідно даного Договору та усіх специфікацій/додатків тощо до нього мають бути забезпечені у спосіб, прийнятий для продавця: а) аграрною розпискою; та/або в) заставою нерухомості, рухомого майна, цінних паперів, майновою порукою; та/або с) персональною порукою керівників, власників покупця, третіх осіб, банківською гарантією; та/або д) іншим чином у спосіб не заборонений законом та прийнятний для продавця.

Як погоджено п.1.2 Договору, загальний об`єм поставки - означатиме або плановий об`єм поставки, зазначений у специфікаціях до даного Договору, або фактичний об`єм постави відповідно до видаткових документів, що повинен відповідати плановому об`єму поставки +/- 5%. Загальна вартість поставки означатиме Загальний об`єм поставки, помножений на ціну.

Згідно з п.1.3 Договору умови даного Договору встановлюють загальні правила поставки вищезазначених сільськогосподарських товарів та поширюються на усі додаткові угоди, додатки, специфікації, що встановлюють додаткові умови продажу Товарів, укладені у 2019 році, незалежно від того, чи містять вони посилання на даний Договір чи ні. При цьому, умови Договору застосовуються в об`ємі, що не суперечить вказаним додатковим угодам, додаткам чи специфікаціям. Дана норма, однак, не виключає можливості, що до інших додатків на продаж Товарів не застосовуватимуться умови даного Договору, якщо про це прямо зазначено у такому додатку.

Пунктом 3.2 Договору погоджено, що товар вважається переданим за кількістю та якістю (цілісність упаковки та інші видимі дефекти) за умови підписання товарно-транспортної (залізничної) накладної чи видаткової накладної покупцем.

Відповідно до п.3.5 Договору під час поставки продавець зобов`язаний передати покупцю всю документацію на товар згідно із законодавством. При поставці продавцем надаються наступні документи: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна. Рахунок-фактура надається при передоплаті, якщо інше не зазначено в Договорі.

Пунктом 4.1 Договору погоджено, що номенклатура товару, його кількість та ціна зазначаються у специфікаціях до даного Договору.

Відповідно до п.4.3 Договору якщо інші умови оплати не будуть погоджені Сторонами, покупець зобов`язується оплатити вартість товару не пізніше 31 жовтня 2019 року. Якщо в додатках до договору буде вказана дата із зазначенням лише дати та місяця, вважатиметься, що мова йде про 2019 рік.

Згідно з п.4.4 Договору, у разі поставки товару продавцем без отримання погодженої попередньої оплати від покупця, кінцевою датою розрахунків (в т.ч. для цілей обчислення штрафних санкцій) сторони домовились рахувати день підписання видаткової накладної.

Як погоджено пп.4.5.2 Договору, продавець залишає за собою право здійснити перерахунок ціни/вартості поставленого товару і у разі прострочення оплати заборгованості відповідно до фактичного комерційного курсу, що діяв на переддень фактичного закриття заборгованості покупцем. Під фактичним закриттям заборгованості сторони вважатимуть:

- або сплату вартості товару, коли датою закриття заборгованості є дата банківського переказу (зарахування коштів на банківський рахунок продавця);

- або зарахування зустрічних однорідних вимог, коли датою закриття заборгованості є дата видаткової накладної на поставку продукції покупцем продавцю вимоги з оплати за яку зараховуються сторонами із зобов`язаннями покупця за даним Договором.

Відповідно до п.4.6 Договору в кожному випадку коригування продавець зобов`язується видати коригуючи видаткову накладну, яка, у разі її підписання обома сторонами, є обов`язковою для них, має юридичну силу додатку до Договору. При наявності коригуючої видаткової накладної підписання додаткових угод чи інших додатків до Договору не потребується. Продавець зобов`язується видати також розрахунок коригування ПДВ в порядку, передбаченому чинним законодавством. Обов`язок реєстрації такого розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (Реєстр) визначається згідно чинного законодавства.

Пунктом 4.7 Договору передбачено, що незалежно від строків оплати, зазначених в Даному Договорі чи Додатках/специфікаціях до нього, строк оплати товару вважатиметься таким, що настав:

а) у разі коли у продавця виникає зустрічне грошове зобов`язання перед покупцем за договорами поставки зерна. В такому разі строк оплати товару на суму зустрічного зобов`язання вважатиметься таким, що настав, а продавець матиме право на зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку, передбаченому ст.601 ЦК України;

б) з моменту винесення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство покупця;

в) з моменту прийняття засновниками рішення про реорганізацію чи ліквідацію покупця;

г) з моменту зміни власника (ів) та/або бенефіціара (ів), що володіє (ють) часткою 50% та більше у статутному капіталі Покупця;

д) у разі порушення покупцем умов договору забезпечення (аграрної розписки, застави, в т.ч. майбутнього врожаю тощо), якщо про це буде прямо зазначено в такому договорі забезпечення;

у) в інших випадках, погоджених сторонами.

Відповідно до п.п.9.6, 9.7 Договору, він діє з моменту підписання до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

У разі пролонгації дії даного Договору на 2020 та наступні роки, вважатиметься, що посилання в тексті Договору на певні строки, події, додатки та специфікації 2019 року, будуть застосовуватись відповідно Сторонами на 2020 та подальші роки, якщо інше не буде погоджено Сторонами додатково.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтиском печаток сторін.

01.12.2019 між сторонами було укладено договір поставки № в новій редакції, якими змінено окремі умови договору, укладеного між сторонами 22.04.2019.

Відповідно до п.1.1 Договору, договір направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону 2020 року.

За умовами п.1.1.1 Договору у відповідності до умов, зазначених у даному договорі, продавець зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів (що йменуються надалі - товари):

- насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита;

- засоби захисту рослин;

- мінеральні добрива, органічні добрива та сидерати;

- добрива для позакореневого підживлення.

Згідно п.1.3 Договору, умови даного Договору встановлюють загальні правила поставки вищезазначених сільськогосподарських товарів та поширюються на усі додаткові угоди, додатки, специфікації, що встановлюють додаткові умови продажу товарів, укладені у 2020 році, незалежно від того, чи містять вони посилання на даний Договір, чи ні. При цьому, умови Договору застосовуються в об`ємі, що не суперечить вказаним додатковим угодам, додаткам чи специфікаціям. Дана норма, однак, не виключає можливості, що до інших додатків на продаж товарів не , застосовуватимуться умови даного Договору, якщо про це прямо зазначено у такому додатку.

Пунктом 3.1.1 Договору, право власності на товар переходить до покупця в момент відвантаження.

Згідно з п.4.3 Договору, якщо інші умови оплати не будуть погоджені сторонами, покупець зобов`язується оплатити вартість товару не пізніше 31 жовтня 2020 року. Якщо в додатках до договору буде вказана дата оплати із зазначенням лише дати та місяця, вважатиметься, що мова йде про 2020 рік.

Пунктом 9.7 Договору погоджено, що у разі пролонгації дії даного Договору на 2021 та наступні роки, вважатиметься, що посилання в тексті Договору на певні строки, події, додатки та специфікації 2020 року, будуть застосовуватися відповідно Сторонами на 2021 та подальші роки, якщо інше не буде погоджено Сторонами додатково.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтиском печаток сторін.

В матеріалах справи наявні Додаток №3 від 07.09.2020 та Додаток №4 від 01.01.2022 до Договору поставки від 01.12.2019.

Згідно з п.п.1, 2 Додатку №3 від 07.09.2020, сторони погодили продовження строку дії Договору на 2021 рік (до 31.12.2021 включно, а в частині невиконаних зобов`язань - до повного їх виконання).

У зв`язку із відсутністю у бланках Специфікацій на поставку товару (що формуються Продавцем виключно в системі SАР) зазначення року біля дати оплати Товару, вважатиметься, що для визначення дати оплати Товарів на підставі Специфікацій, укладених після даного Додатку, застосовуватиметься відповідна дата 2021 року.

Як погоджено у п.п.3, 4, 5 Додатку, сторони чітко розуміють, що пролонгація Договору та умови, викладені в даному Додатку, поширюються лише на поставки, щодо здійснення яких Сторони домовляться після підписання даного Додатку, зокрема, але не виключно шляхом підписання Специфікацій. Таким чином, Додаток не регулює порядок та строки погашення наявної заборгованості Покупця за минулі поставки, якщо така має місце.

У зв`язку з укладенням даного Додатку, п.9.7 Договору Сторонами не застосовується.

У разі виникнення розбіжностей між предметом окремого положення цього Додатку та Договору або попередніми Додатками до Договору, положення цього Додатку матимуть переважну силу.

Згідно з п.п.1, 2, 3, 4, 5 Додатку 4 від 01.01.2020, сторони погодили продовження строку дії Договору на 2022 рік (до 31.12.2022 включно, а в частині невиконаних зобов`язань - до повного їх виконання).

У пункті 2 Додатку №4 сторонами погоджено, що у зв`язку із відсутністю у бланках Специфікацій на поставку товару (що формуються Продавцем виключно в системі SАР) зазначення року біля дати оплати Товару, вважатиметься, що для визначення дати оплати Товарів на підставі Специфікацій, укладених після даного Додатку, застосовуватиметься відповідна дата 2022 року.

Сторони чітко розуміють, що пролонгація Договору та умови, викладені в даному Додатку, поширюються лише на поставки, щодо здійснення яких Сторони домовляться після підписання даного Додатку, зокрема, але не виключно шляхом підписання Специфікацій. Таким чином, Додаток не регулює порядок та строки погашення наявної заборгованості Покупця за минулі поставки, якщо така має місце.

У зв`язку з укладенням даного Додатку та продовження строку дії Договору на 2022 рік (з урахуванням п. 2 цього Додатку), в п.1.1., 1.3, 4.3., 4.3.1., 7.5. Договору цифри "2021" замінити на цифри "2022".

У разі виникнення розбіжностей між предметом окремого положення цього Додатку та Договору або попередніми Додатками до Договору, положення цього Додатку матимуть переважну силу.

Додатки підписані представниками сторін та скріплені відтиском печаток.

В матеріалах справи наявні видаткові накладні, складені між ТОВ "Суффле Агро Україна" та ФГ "Золотий жайвір", а саме: № від 26.04.2019 (специфікація ) на суму 1146215,95грн (термін платежу 31.10.2019); № від 26.04.2019 (специфікація ) на суму 896851,96грн (термін платежу 31.10.2019); № від 26.04.2019 (специфікація ) на суму 3081637,45грн (термін платежу 31.10.2019); № від 02.05.2019 (специфікація ) на суму 97036,52грн (термін платежу 31.10.2019); № від 03.05.2019 (специфікація , ) на суму 432028,74грн (термін платежу 31.10.2019); № від 22.05.2019 (специфікація , ) на суму 361500,79 (термін платежу 31.10.2019); № від 23.05.2019 (специфікація ) на суму 1226610,34грн (термін платежу 31.10.2019); № від 27.05.2019 (специфікація ) на суму 46476,31грн (термін платежу 31.10.2019); № від 30.05.2019 (специфікація ) на суму 471306,34грн (термін платежу 31.10.2019); № від 30.05.2019 (специфікація ) на суму 47482,12грн (термін платежу 31.10.2019); № від 31.05.2019 (специфікація ) на суму 1938300,84грн (термін платежу 31.10.2019); № від 05.06.2019 (специфікація ) на суму 235 727,20грн (термін платежу 31.10.2019); № від 08.06.2019 (специфікація ) на суму 69913,86грн (термін платежу 31.10.2019); № від 10.06.2019 (специфікація , ) на суму 38726,41грн (термін платежу 31.10.2019); № від 10.06.2019 (специфікація ) на суму 25562,50грн (термін платежу 31.10.2019); № від 12.06.2019 (специфікація ) на суму 159415,82грн (термін платежу 31.10.2019); № від 14.06.2019 (специфікація ) на суму 8861,10грн (термін платежу 31.10.2019); № від 14.06.2019 (специфікація ) на суму 10199,88грн (термін платежу 31.10.2019); № від 25.06.2019 (специфікація ) на суму 133743,67грн (термін платежу 31.10.2019); № від 26.06.2019 (специфікація , ) на суму 132225,55грн (термін платежу 31.10.2019); № від 02.07.2019 (специфікація ) на суму 17172,47грн (термін платежу 31.10.2019); № від 12.09.2019 (специфікація ) на суму 10644,92грн (термін платежу 22.09.2019); № від 30.10.2019 (специфікація ) на суму 2474877,41грн (термін платежу 31.10.2020); № від 31.10.2019 (специфікація , ) на суму 1068260,39грн (термін платежу 31.10.2020); № від 31.10.2019 (специфікація ) на суму 1445850,00грн (термін платежу 30.11.2019); № від 22.11.2019 (специфікація ) на суму 128400,05грн (термін платежу 22.11.2019); № від 25.11.2019 (специфікація ) на суму 128400,05грн (термін платежу 25.11.2019); № від 28.11.2019 (специфікація , , ) на суму 3329978,02грн (термін платежу 31.10.2020); № від 28.11.2019 (специфікація ) на суму 244 975,81грн (термін платежу 31.10.2020); № від 29.11.2019 (специфікація ) на суму 128400,05грн (термін платежу 29.11.2019); № від 02.12.2019 (специфікація ) на суму 128400,05грн (термін платежу 02.12.2019); № від 10.12.2019 (специфікація ) на суму 214000,08грн (термін платежу 10.12.2019); № від 11.12.2019 (специфікація ) на суму 107000,04грн (термін платежу 11.12.2019); № від 13.12.2019 (специфікація ) на суму 128400,05грн (термін платежу 13.12.2019); № від 16.12.2019 (специфікація ) на суму 149800,06грн (термін платежу 16.12.2019); № від 18.12.2019 (специфікація ) на суму 139100,05грн (термін платежу 18.12.2019); № від 23.12.2019 (специфікація ) на суму 142387,20грн (термін платежу 31.10.2020); № від 03.03.2020 (специфікація , ) на суму 510709,04грн (термін платежу 31.10.2020); № від 15.03.2020 (специфікація ) на суму 3750469,78грн (термін платежу 31.10.2020); № від 26.03.2020 (специфікація ) на суму 41144,62грн (термін платежу 31.10.2020); № від 02.02.2020 (специфікація ) на суму 282635,15 (термін платежу 15.09.2020); № від 22.04.2020 (специфікація ) на суму 76390,16 (термін платежу 31.10.2020); № від 15.05.2020 (специфікація ) на суму 681065,08грн (термін платежу 31.10.2020); № від 11.06.2020 (специфікація ) на суму 104959,81грн (термін платежу 31.10.2020); № від 25.06.2020 (специфікація , ) на суму 296540,22грн (термін платежу 31.10.2020); № від 06.07.2020 (специфікація , ) на суму 172547,93грн (термін платежу 31.10.2020); № від 21.07.2020 (специфікація ) на суму 35675,86грн (термін платежу 31.10.2020); № від 09.09.2020 (специфікація ) на суму 1054799,71грн (термін платежу 31.10.2021); № від 10.09.2020 (специфікація ) на суму 977700,17грн (термін платежу 31.10.2021); № від 10.09.2020 (специфікація ) на суму 258442,84грн (термін платежу 31.10.2021); № від 10.09.2020 (специфікація ) на суму 642319,33грн (термін платежу 31.10.2021); № від 10.09.2020 (специфікація ) на суму 943225,63грн (термін платежу 31.10.2021); № від 11.09.2020 (специфікація ) на суму 892500,30грн (термін платежу 31.10.2021); № від 11.09.2020 (специфікація ) на суму 46 375,02грн (термін платежу 31.10.2021); № від 14.09.2020 (специфікація ) на суму 896400,00грн (термін платежу 31.10.2021); № від 15.09.2020 (специфікація ) на суму 1064475,00грн (термін платежу 31.10.2021); № від 30.10.2020 (специфікація ) на суму 87351,43грн (термін платежу 31.10.2021); № від 30.10.2020 (специфікація ) на суму 2814733,38грн (термін платежу 31.10.2021); № від 23.11.2020 (специфікація ) на суму 3399027,22грн (термін платежу 31.10.2021); № від 25.01.2021 (специфікація ) на суму 2259508,92грн (термін платежу 04.02.2021); № від 23.02.2021 (специфікація ) на суму 801599,62грн (термін платежу 05.03.2021); № від 25.02.2021 (специфікація ) на суму 200399,90грн (термін платежу 07.03.2021); № від 12.04.2021 (специфікація ) на суму 32981,34грн (термін платежу 31.10.2021); № від 19.04.2021 (специфікація ) на суму 3777873,58грн (термін платежу 31.10.2021); № від 12.05.2021 (специфікація ) на суму 255605,35грн (термін платежу 31.10.2021); № від 19.05.2021 (специфікація ) на суму 179685,71грн (термін платежу 31.10.2021); № від 28.05.2021 (специфікація ) на суму 26293,64грн (термін платежу 31.10.2021); № від 28.05.2021 (специфікація ) на суму 29417,39грн (термін платежу 31.10.2021); № від 07.06.2021 (специфікація ) на суму 160191,55грн (термін платежу 31.10.2021); № від 07.06.2021 (специфікація ) на суму 7822,06грн (термін платежу 31.10.2021); № від 06.09.2021 (специфікація ) на суму 388909,82грн (термін платежу 25.09.2022); № від 16.09.2021 (специфікація ) на суму 4080375,13грн (термін платежу 25.09.2022); № від 28.10.2021 (специфікація ) на суму 1012335,67грн (термін платежу 25.09.2022); № від 28.10.2021 (специфікація ) на суму 1007224,50грн (термін платежу 25.09.2022); № від 28.10.2021 (специфікація ) на суму 236369,04грн (термін платежу 25.09.2022); № від 28.10.2021 (специфікація ) на суму 53123,87грн (термін платежу) 25.09.2022); № від 28.10.2021 (специфікація ) на суму 142360,93грн (термін платежу 25.09.2022); № від 28.10.2021 (специфікація ) на суму 106247,72грн (термін платежу 25.09.2022); № від 29.10.2021 (специфікація ) на суму 1772577,38грн (термін платежу 29.07.2022); № від 29.10.2021 (специфікація ) на суму 482144,27грн (термін платежу 29.07.2022); № від 25.11.2021 (специфікація ) на суму 1651968,00грн (термін платежу 23.08.2022); № від 26.11.2021 (специфікація ) на суму 1094911,87грн (термін платежу 31.10.2022); № від 06.12.2021 (специфікація ) на суму 3086053,85грн (термін платежу 23.08.2022); № від 31.01.2022 (специфікація ) на суму 3880968,48грн (термін платежу 10.09.2022); № від 06.05.2022 (специфікація ) на суму 225615,83грн (термін платежу 06.05.2022); № від 12.05.2020 (специфікація ) на суму 447849,59грн (термін платежу 31.10.2020); № від 05.06.2020 (специфікація ) на суму 577144,98грн (термін платежу 31.10.2020); № від 02.07.2020 (специфікація ) на суму 35861,05грн (термін платежу 31.10.2020).

Видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені відтиском печаток сторін.

Згідно долученого позивачем до матеріалів справи акту звірки розрахунків станом на 31.07.2024 (т.1 а.с.71), який підписано керівником позивача та скріплено відтиском його печатки, у п.62 відображено поставку товару згідно видаткової накладної № від 28.11.2019 (специфікація ) на суму 85600,03грн (термін платежу 28.11.2019). Копія зазначеної накладної відсутня в матеріалах справи, однак факт поставки товару підтверджується позивачем у акті звірки від 31.07.2024.

Всього поставлено товарів згідно Договору поставки №130008292 на загальну суму 67674378,80грн.

В матеріалах справи наявні розрахунки коригування кількісних та вартісних показників отриманого товару, а саме: № від 18.05.2020 на суму 97992,00грн з ПДВ; № від 18.05.2020 на суму 101160,00грн з ПДВ; № від 17.12.2020 на суму 124949,70грн з ПДВ; № від 17.12.2020 на суму 147888,29грн з ПДВ; № від 17.12.2020 на суму 125712,00грн з ПДВ; № від 17.12.2020 на суму 149283,00грн з ПДВ; № від 17.12.2020 на суму 136931,83грн з ПДВ; № від 10.12.2021 на суму 52858,80грн з ПДВ; № від 10.12.2021 на суму 137457,70грн з ПДВ; № від 10.12.2021 на суму 139602,96грн з ПДВ; № від 10.12.2021 на суму 31941,72грн з ПДВ; № від 10.12.2021 на суму 7176,96грн з ПДВ; № від 10.12.2021 на суму 19402,14грн з ПДВ; № від 10.12.2021 на суму 14353,92грн з ПДВ; № від 10.12.2021 на суму 550852,53грн з ПДВ.

Відповідно до зазначених розрахунків коригування вартість поставленого товару була збільшена на 1837563,55грн.

Також у справі наявні розрахунки коригування вартості товару з мінусовими показниками (через надання знижок та часткового повернення товару) за наступними документами: № від 25.10.2019 на суму - 55811,63грн; № від 25.10.2019 на суму -2114,70грн; № від 25.10.2019 на суму - 21444,77грн; № від 25.10.2019 на суму -88192,44грн; № від 30.10.2019 на суму -1031569,41грн; № від 28.11.2019 на суму -145350,00грн; № від 11.11.2020 на суму - 452765,78грн; № від 11.11.2020 на суму - 36745,85грн; № від 18.03.2021 на суму -3399027,22грн; № від 03.11.2021 на суму - 670480,61грн.

Відповідно до зазначених розрахунків коригування вартість поставленого товару була зменшена на загальну суму 5903502,41грн.

У зв`язку зі здійсненим мінусовим коригуванням вартості товару та часткового повернення товару, ТОВ "Суффле Агро Україна" здійснило часткове повернення боржнику грошових коштів на загальну суму 705124,23грн, сплативши 34643,62грн згідно платіжного доручення №328 від 13.01.2021 та 670480,61грн згідно платіжного доручення №18679 від 10.12.2021.

Відповідно до наданих позивачем та відповідачем відомостей, ФГ "Золотий жайвір" розрахувалось за отриманий товар на загальну суму 48211050,93 грн згідно платіжних доручень, а саме: №1851 від 12.09.2019 на суму 10644,92грн; №201 від 01.09.2021 на суму 400000,00грн; №208 від 02.09.2021 на суму 400000,00грн; №209 від 03.09.2021 на суму 200000,00грн; №218 від 07.09.2021 на суму 200000,00грн; №220 від 08.09.2021 на суму 200000,00грн; №235 від 10.09.2021 на суму 300000,00грн; №241 від 14.09.2021 на суму 300000,00грн; №259 від 16.09.2021 на суму 400000,00грн; №268 від 21.09.2021 на суму 400000,00грн; №285 від 28.09.2021 на суму 400000,00грн; №301 від 05.10.2021 на суму 400000,00грн; №425 від 19.10.2020 на суму 19.10.2020; №322 від 12.10.2021 на суму 500000,00 грн; №447 від 28.10.2020 на суму 2800000,00грн; №448 від 28.10.2020 на суму 1600000,00грн; №342 від 20.10.2021 на суму 500000,00грн; №456 від 30.10.2020 на суму 3400000,00грн; №1 від 30.10.2020 на суму 800000,00грн; №475 від 03.11.2020 на суму 640000,00грн; №477 від 03.11.2020 на суму 626325,84грн; №54 від 27.11.2019 на суму 422000,50грн; №52 від 26.11.2019 на суму 450000,00грн; №360 від 27.10.2021 на суму 4000000,00грн; 363 на суму 4000000,00грн від 27.10.2021; №364 на суму 2397196,35грн від 28.10.2021; №33 на суму 215000,00 від 20.11.2019; №40 на суму 250000,00грн від 21.11.2019; №59 на суму 500,00грн від 06.12.2019; 55 на суму 240000,00грн від 27.11.2019; №57 на суму 6500,00грн від 29.11.2019; №56 на суму 1054000,00грн від 28.11.2019; 578 на суму 500000,00грн від 28.12.2020; №576 на суму 850000,00 від 24.12.2020; №575 на суму 200000,00 від 23.12.2020; №553 на суму 500000,00 від 18.12.2020; №552 на суму 500000,00 від 16.12.2020; №592 на суму 400000,00 від 21.01.2021; №118 на суму 225615,83грн від 29.04.2022; №1936 на суму 123267,49 від 25.10.2019; №345 на суму 500000,00грн від 19.10.2022; №347 на суму 500000,00грн від 20.10.2022; №362 на суму 500000,00грн від 21.10.2022; №365 на суму 500000,00грн від 24.10.2022; №376 на суму 500000,00 від 26.10.2022; 374 на суму 500000,00 від 26.10.2022; №378 на суму 500000,00грн від 27.10.2022; №1 на суму 400000,00грн від 28.10.2022; №391 на суму 500000,00 від 01.11.2022; №393 на суму 500000,00грн від 02.11.2022; №395 на суму 500000,00грн від 03.11.2022; №396 на суму 500000,00грн від 07.11.2022; №399 на суму 500000,00грн від 08.11.2022; №403 на суму 500000,00 від 10.11.2022; №404 на суму 100000,00 від 11.11.2022; №408 на суму 500000,00грн від 17.11.2022; №410 на суму 100000,00 від 18.11.2022; №416 на суму 400000,00грн від 22.11.2022; №420 на суму 300000,00 від 01.12.2022; №427 на суму 200000,00грн від 15.12.2022; №432 на суму 200000,00грн від 21.12.2022; №433 на суму 300000,00 від 23.12.2022; №437 на суму 200 000,00 від 27.12.2022; №443 на суму 200000,00грн від 28.12.2022; №453 на суму 200000,00 від 29.12.2022; №454 на суму 200000,00 від 30.12.2022; №1 на суму 200000,00грн від 02.01.2023; №2 на суму 200000,00грн від 03.01.2023; №4 на суму 200000,00грн від 04.01.2023; №5 на суму 400000,00грн від 05.01.2023; №7 на суму 200000,00 від 09.01.2023; №8 на суму 200000,00 від 10.01.2023; №9 на суму 200000,00грн від 11.01.2023; №10 на суму 200000,00грн від 16.01.2023; №14 на суму 200000,00грн від 17.01.2023; №21 на суму 200000,00грн від 19.01.2023; №36 на суму 200000,00 від 24.01.2023; №39 на суму 200000,00грн від 25.01.2023; №45 на суму 200000,00грн від 27.01.2023; №54 на суму 200000,00 від 30.01.2023; №56 на суму 200000,00 від 31.01.2023; №59 на суму 200000,00грн від 01.02.2023; №64 на суму 200000,00грн від 02.02.2023; №66 на суму 200000,00 від 03.02.2023; №76 на суму 200000,00грн від 09.02.2023; №107 на суму 200000,00грн від 27.02.2023; №113 на суму 100000,00грн від 03.03.2023; 119 на суму 100000,00грн від 03.03.2023; 121 на суму 100000,00грн від 06.03.2023; №123 на суму 100000,00 від 07.03.2023; №124 на суму 100000,00грн від 08.03.2023; №130 на суму 100000,00грн від 09.03.2023; №133 на суму 100000,00грн від 10.03.2023; №135 на суму 100000,00грн від 13.03.2023; №137 на суму 100000,00 від 14.03.2023; №138 на суму 100000,00грн від 15.03.2023; №140 на суму 100000,00грн від 16.03.2023; №142 на суму 100000,00 від 17.03.2023; №153 на суму 100000,00грн від 28.03.2023; №156 на суму 100000,00 від 29.03.2023.

Позивачем та відповідачем до матеріалів справи долучено виписки з банківському рахунку за період з 01.12.2019 по 03.03.2023, що підтверджують проведені оплати за поставлені товари.

Згідно наявних в матеріалах справи актів, заборгованість ФГ "Золотий Жайвір" була частково припинена на суму 11645357,48 гривень шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно видаткових накладних:

- Договір , накладна № на суму 205795,08грн від 27.01.2021;

- Договір , накладна № на суму 230204,91грн від 29.01.2021;

- Договір , накладна № на суму 280432,31грн від 15.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 376421,65грн від 14.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 206527,81грн від 09.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 198000,00грн від 09.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 330375,60грн від 08.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 85772,74грн від 07.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 292449,38грн від 06.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 94400,41грн від 05.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 281920,22грн від 03.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 186032,17грн від 01.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 99264,10грн від 01.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 205856,81грн від 31.07.2019;

- Договір , накладна № на суму 108051,61грн від 15.08.2020;

- Договір , накладна № на суму 454630,55грн від 16.08.2020;

- Договір , накладна № на суму 202081,94грн від 18.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 87771,96грн від 19.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 481385,28грн від 19.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 395640,00грн від 20.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 383711,76грн від 17.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 392220,00грн від 16.08.2019;

- Договір , накладна № на суму 132324,26 грн від 01.10.2020;

- Договір , накладна № на суму 136389,95грн від 01.10.2020;

- Договір , накладна № на суму 493966,51грн від 14.09.2020;

- Договір , накладна № на суму 503004,01грн від 12.09.2020;

- Договір , накладна № на суму 126395,22грн від 11.09.2020;

- Договір , накладна № на суму 252381,77грн від 12.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 240978,19грн від 13.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 240005,77грн від 14.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 333267,70грн від 15.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 533632,48грн від 16.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 231176,21грн від 17.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 197197,18грн від 18.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 413270,66грн від 19.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 426790,37грн від 20.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 528388,37грн від 21.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 150202,36грн від 22.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 187467,90грн від 22.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 240652,88грн від 23.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 523740,20грн від 24.10.2019;

- Договір , накладна № на суму 175179,20грн від 25.10.2019.

В матеріалах справи також наявні долучені відповідачем товарно-транспортні накладні від 10.06.2019, від 30.05.2019, від 03.05.2019, від 26.04.2019, від 06.05.2022; Рахунок-фактура від 26.04.2022; Квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; Розрахунки коригування кількісних і вартісних показників; Податкові накладні, які стосуються проведених господарських операцій.

03.08.2024 позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія, в якій вимагав: погасити заборгованість на загальну суму 25809177,76грн; повернути з підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ "Суффле Агро Україна" примірник Акту взаємних розрахунків станом на 31.07.2014; повернути Аграрні розписки, зареєстровані в Реєстрі аграрних розписок 09.11.2021 за №7742 та від 28.01.2022 за №8122 з відмітками про їх виконання; а також сплатити штраф на підставі ч.10 ст.13 Закону України "Про аграрні розписки" в загальному розмірі 4800000,00грн.

Надсилання претензії підтверджується долученими поштовою накладною від 05.08.2024, описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком від 05.08.2024 та Трекінгом поштових відправлень ( з відміткою вручено особисто 12.08.2024).

Претензія також надсилалась відповідачу на електронну пошту.

В матеріалах справи наявний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.07.2024 на суму 25809177,76грн. Акт підписаний зі сторони ФГ "Золотий жайвір" ОСОБА_1 та скріплений печаткою господарства, зі сторони ТОВ "Суффле Агро Україна" акт не підписаний.

18.10.2024 до суду першої інстанції від Головного управління ДПС у Хмельницькій області, надійшли Податкові декларації з податку на додану вартість, Витяги з Додатку 1 "Відомості про суми податку на додану вартість, зазначені у податкових накладних/розрахунках коригування по податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, та про податковий кредит з урахуванням його коригування (Д1)" та Витяги з Додатку 5 "Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5)" за період з квітня 2019 року по грудень 2022 року включно по контрагенту "Суффле Агро Україна" (податковий номер 34863309, індивідуальний податковий номер 49).

Позивач вважає, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо здійснення поставки товару на суму 25809177грн згідно Договору поставки № від 22.04.2019, у зв`язку із чим звернувся з позовом про стягнення з відповідача в примусовому порядку проведеної оплати.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, додаткових пояснень, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином, згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що 22.04.2019 між ТОВ "Суффле Агро Україна", в особі директора ОСОБА_2 (Продавець) та ФГ "Золотий жайвір", в особі ОСОБА_1 (Покупець) було укладено Договір поставки №, відповідно до п.1.1 Договору, даний договір є змішаним договором у розумінні ч.2 ст.628 ЦК України та об`єднує договори поставки та надання послуг. Договір направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону, а також на надання послуг, пов`язаних із вирощуванням врожаю.

Правовідносини, що склались між сторонами є правовідносинами з поставки товарів.

Частинами 1, 2, 6 статті 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

У матеріалах справі наявні копії видаткових накладних, складених між сторонами на виконання умов договору № на загальну суму 67588778,77 грн.

Видаткові накладні підписані представниками сторін та скріплені відтиском печаток сторін.

Згідно долученого позивачем до матеріалів справи акту звірки розрахунків станом на 31.07.2024 (т.1 а.с.71), який підписано керівником позивача та скріплено відтиском його печатки, у п.62 відображено поставку товару згідно видаткової накладної № від 28.11.2019 (специфікація ) на суму 85600,03грн (термін платежу 28.11.2019).

Копія зазначеної накладної відсутня в матеріалах справи, однак факт поставки товару підтверджується позивачем у акті звірки від 31.07.2024, з огляду на що суд першої інстанції правомірно прийняв зазначену поставку як таку, що визнається позивачем.

Перевіривши зазначені копії видаткових накладних та акт звірки розрахунків станом на 31.07.2024, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведеними доказами в сукупності підтверджено поставку товарів згідно з Договором поставки №130008292 на загальну суму 67674378,80грн.

Суд першої інстанції щодо доводів позивача про сумнівність підпису на окремих видаткових накладних та товарно-транспортних накладних з боку керівника позивача вірно зазначив, що у разі наявності дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені права доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частини перша, друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні"; в редакції, чинній у період здійснення спірної поставки товару).

За приписами частин третьої, восьмої статті 19 Господарського кодексу України, обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце (висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 зі справи №910/23097/17).

Позивач вважає сумнівними 14 видаткових накладних за 2019, а саме; № від 26.04.2019 на суму 1146215,95грн (термін платежу 31.10.2019); № від 26.04.2019 на суму 896851,96грн (термін платежу 31.10.2019); № від 26.04.2019 на суму 3081637,45грн (термін платежу 31.10.2019); № від 02.05.2019 на суму 97036,52грн (термін платежу 31.10.2019); № від 03.05.2019 на суму 432028,74грн (термін платежу 31.10.2019); № від 22.05.2019 на суму 361500,79 (термін платежу 31.10.2019); № від 23.05.2019 на суму 1226610,34грн (термін платежу 31.10.2019); № від 27.05.2019 на суму 46476,31грн (термін платежу 31.10.2019); № від 30.05.2019 на суму 471306,34грн (термін платежу 31.10.2019); № від 30.05.2019 на суму 47482,12грн (термін платежу 31.10.2019); № від 31.05.2019 на суму 1938300,84грн (термін платежу 31.10.2019); № від 05.06.2019 на суму 235727,20грн (термін платежу 31.10.2019); № від 10.06.2019 на суму 38726,41грн (термін платежу 31.10.2019); № від 10.06.2019 на суму 25562,50грн (термін платежу 31.10.2019) та дві накладні 2022року, а саме: № від 31.01.2022 на суму 3880968,48грн (термін платежу 10.09.2022); № від 06.05.2022 на суму 225615,83грн (термін платежу 06.05.2022).

При цьому за видатковою накладною № від 30.05.2019 видана відповідачем податкова накладна №980 була використана позивачем для формування податкового кредиту у податкові декларації з ПДВ за листопад 2019 року; за видатковими накладними від 10.06.2019 № та № складені відповідачем податкові накладні були використані позивачем для формування податкового кредиту у податковій декларації з ПДВ за червень 2019 року.

Позивач стверджував, що ним було подано уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Як правильно відмітив суд першої інстанції, вказані дії були вчинено у жовтні 2024 року за звітний період 2021-2022року, тобто майже через 3 роки після проведених господарських операцій, що свідчить про суперечливу поведінку позивача.

Відповідно до розрахунків коригування кількісних та вартісних показників отриманого товару (№№, , , , , , , , , , , , , , ), вартість поставленого товару була збільшена на 1837563,55грн.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, проведене коригування вартості поставленого товару узгоджується з умовами пп.4.5.2 Договору, яким встановлено право продавця здійснити перерахунок ціни/вартості поставленого товару і у разі прострочення оплати заборгованості відповідно до фактичного комерційного курсу, що діяв на переддень фактичного закриття заборгованості покупцем. Під фактичним закриттям заборгованості сторони вважатимуть: - або сплату вартості товару, коли датою закриття заборгованості є дата банківського переказу (зарахування коштів на банківський рахунок продавця); - або зарахування зустрічних однорідних вимог, коли датою закриття заборгованості є дата видаткової накладної на поставку продукції покупцем продавцю вимоги з оплати за яку зараховуються сторонами із зобов`язаннями покупця за даним Договором.

Відповідно до п.4.6 Договору в кожному випадку коригування продавець зобов`язується видати коригуючи видаткову накладну, яка, у разі її підписання обома сторонами, є обов`язковою для них, має юридичну силу додатку до Договору.

З урахуванням приписів п.4.5.2 та п.4.6 договору, колегія суддів погоджується, що відповідачем правомірно збільшено вартість поставлено товару. При цьому відбулось коригування вартості товару шляхом визначення додаткової вартості у загальній сумі 1837563,55грн, яка підлягає до сплати додатково до основної вартості.

Доводи позивача про заміну ціни, яка була визначена у видаткових накладних на ціну, зазначену у розрахунках коригуваннях не беруться до уваги, оскільки останні не знайшли свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків коригувань вартості товару з мінусовими показниками (через надання знижок та часткового повернення товару) № від 25.10.2019 на суму - 55811,63грн; № від 25.10.2019 на суму -2114,70грн; № від 25.10.2019 на суму - 21444,77грн; № від 25.10.2019 на суму - 88192,44грн; № від 30.10.2019 на суму -1031569,41грн; № від 28.11.2019 на суму -145350,00грн; № від 11.11.2020 на суму - 452765,78грн; № від 11.11.2020 на суму -36745,85грн; № від 18.03.2021 на суму -3399027,22грн; № від 03.11.2021 на суму - 670480,61грн, вартість поставленого товару була зменшена на загальну суму 5903502,41грн.

У зв`язку зі здійсненим мінусовим коригуванням вартості товару та часткового повернення товару, ТОВ "Суффле Агро Україна" здійснило часткове повернення боржнику грошових коштів на загальну суму 705124,23грн, сплативши 34643,62грн згідно платіжного доручення №328 від 13.01.2021 та 670480,61грн згідно платіжного доручення №18679 від 10.12.2021.

Згідно наданих позивачем та відповідачем відомостей-розрахунків та виписок по банківському рахунку, ФГ "Золотий жайвір" розрахувалось за отриманий товар на загальну суму 48211050,93 згідно платіжних доручень

Також, заборгованість ФГ "Золотий Жайвір" була частково припинена на суму 11645357,48 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно актів зарахування зустрічних однорідних вимог.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а саме видаткові накладні, платіжні доручення, розрахунки коригування, акти зарахування зустрічних однорідних вимог, податкові накладні суд зазначає та враховує наступне.

За видатковою накладною № від 26.04.2019 позивач, згідно з актами зарахування №№, , здійснював зарахування зустрічних однорідних вимог. Означена видаткова накладна була врахована відповідачем при наданні річної знижки за 2019 рік позивачу відповідно до розрахунку коригування № від 30.10.2019 (який визнається позивачем), при цьому розрахунок коригування №661 до податкової накладної №1414 було зареєстровано самим позивачем із застосуванням ЕЦП його керівника.

За видатковими накладними № від 26.04.2019, № від 26.04.2019, № від 02.05.2019, № від 03.05.2019, № від 22.05.2019 позивач повністю розрахувався шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до Актів зарахування зустрічних однорідних вимог №. Означені видаткові накладні були враховані відповідачем при наданні річної знижки за 2019 рік позивачу відповідно до розрахунку коригування № від 30.10.2019 (який визнається позивачем), при цьому всі розрахунки коригувань до податкових накладних були зареєстровані позивачем із застосуванням ЕЦП його керівника: РК 660 до ПН 1410, РК 662 до ПН 1522, РК 664 до ПН 686, РК 663 до ПН 680, РК 665 до ПН 689.

За видатковою накладною № від 23.05.2019 позивач повністю розрахувався шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до Акту зарахування зустрічних однорідних вимог №. За означеною накладною відповідачем позивачу була надана знижка на поставлений товар, яка оформлена сторонами розрахунком коригування №, при чому розрахунок коригування №861 до податкової накладної 796 було зареєстровано в ЄРПН самим позивачем.

За видатковою накладною № від 27.05.2019 позивач повністю розрахувався шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до Акту зарахування зустрічних однорідних вимог №. За означеною накладною відповідачем позивачу була надана знижка на поставлений товар, яка оформлена сторонами розрахунком коригування №, при чому розрахунок коригування №859 до податкової накладної №853 було зареєстровано в ЄРПН самим позивачем.

За видатковою накладною № від 30.05.2019 позивач повністю розрахувався шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до Акту зарахування зустрічних однорідних вимог №. За означеною накладною відповідачем позивачу була надана знижка на поставлений товар, яка оформлена сторонами розрахунком коригування №, при чому розрахунок коригування №858 до податкової накладної №980 було зареєстровано в ЄРПН самим позивачем.

Видаткова накладна № від 30.05.2019, була врахована відповідачем при наданні річної знижки за 2019 рік позивачу відповідно до розрахунку коригування № від 30.10.2019 (який визнається позивачем), при цьому розрахунок коригування №666 до податкової накладної №981 було зареєстровано самим позивачем.

За видатковою накладною № від 31.05.2019 позивач здійснював зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до Актів зарахування №№, . За означеною видатковою накладною відповідачем було надано знижку на товар за розрахунком коригування №, а розрахунок коригування №862 до податкової накладної №977 було зареєстровано самим позивачем.

Видаткові накладні № від 05.06.2019, № від 10.06.2019 та № від 10.06.2019, враховано відповідачем при наданні річної знижки за 2019 рік позивачу відповідно до розрахунку коригування № від 30.10.2019 (який визнається позивачем), при цьому розрахунки коригувань до податкових накладних були зареєстровані самим позивачем (РК 668 до ПН 403, РК 669 до ПН 406, РК667 до ПН 399).

За видатковою накладною № від 06.05.2022 отриманий товар було оплачено позивачем грошовими коштами згідно платіжного доручення №118 від 29.04.2022, при цьому, поставка підтверджується ТТН та ПН №582.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності підтверджено факт поставки товарів згідно з Договором поставки №130008292 на загальну суму 67674378,80грн.

При цьому відповідно до п.п.4.5.2 та п.4.6 договору, сторонами було проведено коригування вартості товару в сторону збільшення, з урахуванням чого вартість поставленого товару збільшилась на 1837563,55грн.

Позивачем проведено оплату товару грошовими коштами на суму 48211050,93 (що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по особовому рахунку (т.1, а.с.35-42) та визнається сторонами відповідно до наданих останніми розрахунків.

Як стверджується наявними у справі доказами, сторонами також проведено коригування вартості товару в сторону зменшення вартості та здійснено повернення товару на загальну суму 5903502,41 грн.

Відповідно до актів зарахування зустрічних однорідних вимог (зустрічна поставка) між сторонами проведено зарахування зустрічних вимог на суму 11645357,48грн.

Відповідачем також проведено часткове повернення сплачених коштів боржнику на суму 705124,23грн.

Як вбачається з оскаржуваного рішення суд першої інстанції, здійснивши арифметичні розрахунки, а саме до суми 67674378,80грн (вартість поставленого товару згідно видаткових накладних) + (додати) 1837563,55грн (коригування вартості поставленого товару в сторону збільшення відповідно до п.п.4.5.2 та п.4.6 договору) - (відняти) 48211050,93грн (проведена позивачем оплата товару грошовими коштами) - (відняти) 5903502,41грн (коригування вартості товару в сторону зменшення та проведене повернення товару) - (відняти) 11645357,48грн (зарахування зустрічних однорідних вимог (зустрічна поставка) - (відняти) 705124,23грн (часткове повернення сплачених коштів боржнику), дійшов висновку, що доводи позивача щодо непоставки товару на заявлену згідно позовних вимог суму 25809177,76грн спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з проведеним судом першої інстанції розрахунком та висновками за результатами останнього.

Щодо доводів позивача стосовно дефектів окремих видаткових накладних, а саме сумнівності підписів керівника позивача суд зазначає, господарська операція пов`язана не з фактом підписання видаткових накладних, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Окрім цього, недоліки в оформленні окремих документів не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших документів вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі юридичної особи у зв`язку з її господарською діяльність. При цьому означені видаткові накладні містять відбитки печатки ФГ "Золотий жайвір", а наявними в матеріалах справи доказами чітко прослідковується ланцюг узгодження між сторонами умов зобов`язання, зустрічного виконання взятих на себе зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 вказала, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливого розгляду справи судом. Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 20.01.2022 року у справі №910/3299/20 (923/315/20) та у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №924/232/18.

Відповідно до ст.ст.74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У пунктах 1-3 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Колегія суддів, враховуючи засади добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції про відмову у позові Фермерського господарства "Золотий жайвір" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про стягнення 25809177,00грн.

Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України") одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за апеляційний перегляд рішення покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст.252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2024 у справі №924/700/24 (924/796/24) залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарженою до суду касаційної інстанції.

У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Розізнаної І.В. у відпустці у період з 21.03.2025 по 28.03.2025 повний текст постанови складено 31.03.2025.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Коломис В.В.