ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.03.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/843/24
Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Кобецької С.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вх. № 2066/25 від 11.03.2025) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу в справі
за позовом: Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго",
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд",
про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в сумі 645 290,20 грн.
представники сторін в судове засідання не з`явились
установив: Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" (далі - відповідач) про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в сумі 645 290,20 грн.
Рішенням від 06.03.2025 господарський суд позов Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" про стягнення вартості необлікованої електричної енергії в сумі 645 290,20 грн. - задовольнив.

11.03.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 2066/25).

20.03.2025 відповідач по справі направив через систему " Електронний суд" заяву (вх.№4578/25 від 20.03.2025), в якій заперечує щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача та просить зменшити їх розмір до 9000,00 грн. Свої заперечення мотивує тим, що справа не є складною, а тому не потребувала значного часу для її підготовки. Вказує на завищену вартість участі представника в судових засіданнях.

Представники сторін в судове засідання не з`явились. Про розгляд заяви щодо витрат на правову допомогу повідомлені належним чином, про що свідчать Довідки про доставку електронного листа від 14.03.2025.

З урахуванням приписів ч. 4 ст.244 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне розглянути вказану заяву позивача без участі представників сторін.

Розглянувши заяву позивача про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, дослідивши докази по ній, врахувавши заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, надавши доказам належної правової оцінки, суд приходить до висновку про часткове відшкодування позивачу суми витрат на правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: - складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); -часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; - ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Оскільки з ч.1,п.1ч.3ст.123 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, то відповідно до ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі (ч. 2 ст.169 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому за наявності такої заяви, яка подана у визначений законом строк, докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

При зверненні із позовом до суду позивач у позовній заяві заявив клопотання про подання доказів понесення ним витрат на професійну правничу допомогу по справі у встановленому законодавством порядку та строк, який визначений ч.8 ст.129 ГПК.

Заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яка є предметом розгляду, а також докази на її підтвердження сформовано в системі "Електронний суд" 11.03.2025 (вх. №2066/25 від 11.03.2025), тобто у строк визначений приписами ч.8 ст. 129 ГПК України.

В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду копії наступних документів: - копії Договорів про надання професійної правничої допомоги №2024/13 від 02.01.2024 та №2025/13 від 02.01.2025; копію ордеру серія АТ №1078034 від 26.08.2024; копії Актів приймання-передачі послуг від 26.09.2024, від 29.10.2024, від 28.11.2024, від 27.12.2024, від 29.01.2025, від 11.03.2025; копії платіжних інструкцій №V425117/1 від 26.09.2024 на суму 15 000,00 грн, №V43585/1 від 29.10.2024 на суму 9 000,00 грн, №V44829/1 від 28.11.2024 на суму 14 000,00 грн, №V46039/1 від 27.12.2024 на суму 17 000,00 грн, №V47028/1 від 29.01.2025 на суму 15 000,00 грн, №V48846/1 від 11.03.2025 на суму 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору про надання професійної правничої допомоги №2025/13 від 02.01.2025,укладеного між Приватним акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго" та адвокатом Кузьмічовою Тетяною Валерівною, сторони погодили, що винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту у судових справах обчислюється у фіксованому розмірі та зазначається в Актах приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

За договором про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару в цьому контексті означає, що в разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 та у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 в cправі № 921/628/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (висновки викладені у постановах від 07.11.2019 Верховного Суду у справі № 905/1795/18 , від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19).

За практикою Верховного Суду (пункти 4.12-4.14 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19) під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд має право за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони).

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу не слід прив`язувати до ціни позову. Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України і Господарського кодексу України та підтверджуються актами приймання виконаних робіт як при мінімальній так і при максимальній сумі позову.

З урахуванням поданих суду Актів приймання-передачі послуг да Договорами про наданнч професійної правничої допомоги №2024/13 від 02.01.2024 та № 2025/15 від 02.01.2025, які перелічені вище між позивачем та адвокатом Кузьмічовою Тетяною Валерівною погоджено наступний перелік наданих адвокатських послуг по справі:

- складання та подання до господарського суду Івано-Франківської області позову - 10 000,00 грн (Акт приймання-передачі послуг від 26.09.2024);

- участь в одному судовому засіданні 4000,00 грн (Акт приймання-передачі послуг від 29.10.2024);

- участь в судовому засіданні 5000,00 грн (Акт приймання-передачі послуг від 28.11.2024);

- складання та подання відповіді на відзив 10000,00 грн (Акт приймання-передачі послуг від 27.12.2024);

- складання заперечення на заяву про застосування строку позовної давності 7000,00 грн (Акт приймання-передачі послуг від 27.12.2024);

- участь в судовому засіданні 5000,00 грн (Акт приймання-передачі послуг від 29.01.2025);

- участь в судовому засіданні 5000,00 грн (Акт приймання-передачі послуг від 11.03.2025).

Оцінюючи розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги суд взяв до уваги те, що позов є спором незначної складності, не потребує значного часу для його вивчення та складання позовної заяви, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. При дослідженні наданих адвокатом послуг встановлено невідповідність надання ним послуги щодо участі в судовому засіданні, про що зазначено у Акті приймання-передачі послуг від 29.10.2024, оскільки перше судове засідання по справі відбулось 31.10.2024. Крім того, судом встановлено завищений розмір вартості участі представника в судових засіданнях. Зокрема зазначено вартість за одне судове засідання 5000,00 грн, в той час як вартість таких послуг у м. Івано-Франківську складає в середньому 1500-2000 грн. Разом з тим, тривалість судових засідань, у яких брав участь представник позивача були малотривалими та становили в розрізі 5-10 хв (судове засідання 31.10.2024 тривало 5 хв, судове засідання 28.11.2024 тривало 6 хв, судове засідання 09.01.2025 тривало 10 хв) та 06.03.2025 тривало 45 хв та після оголошення перерви у ньому продовжувало тривати 2 хв.

Згідно з частинами 1-2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про завищений об`єм послуг адвоката, а звідси і про підстави зменшення розміру суми витрат на правову допомогу.

Суд зазначає, що загальне правило щодо розподілу судових витрат визначене в частинах 4 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, зокрема в сумі 10 000,00 грн. В решті задоволення заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 13, 15, 16, 74-79, 86, 123, 124, 126, 129, 169, 233, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вх. № 2066/25 від 11.03.2025) про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфабуд" (вул. Шевченка, 15, м. Монастириська, Тернопільська область, 48300, код 32606025) на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76014, код 00131564) 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

В задоволенні решту вимог відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) додаткового рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне додаткове рішення складено 25.03.2025.

Суддя С. М. Кобецька