РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/1132/24

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Виконуючого обов`язки заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури,

вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, код ЄДРПОУ ,

в інтересах держави в особі:

позивач: Борзнянська міська рада Чернігівської області,

вул. П. Куліша, 104 м. Борзна, Чернігівська область, 16400,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 17448»

провулок Київський, 27, м. Борзна, Чернігівська область,

про зобов`язання звільнити земельну ділянку шляхом демонтажу тимчасової споруди

за участю представників:

прокуратури: Хряпа А.М.

позивача: не прибув

відповідача: не прибув

Ніжинською окружною прокуратурою подано позов в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області до Товариства з обмежено відповідальністю Автотранспортне підприємство 17448 про зобов`язання припинити використання і звільнити земельну ділянку площею 72 кв. м. за адресою: вул. Шевченка (біля будівлі Центру культури та дозвілля) в м. Борзна, Чернігівської області, шляхом демонтажу двох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності: автобусної зупинки з кіоском, площею 40 кв. м.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.01.2025, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронних кабінетів прокуратури та позивача в підсистемі Електронний суд 16.12.2024 18:51 та рекомендованим повідомленням №231 про вручення 23.12.2024 відповідачу поштового відправлення.

15.01.2025, у зв`язку з неявкою представників позивача та відповідача, суд постановив протокольну ухвалу, якою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, відклав підготовче засідання на 04.02.2025, про що повідомив позивача та відповідача ухвалою суду від 15.01.2025.

04.02.2025 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.02.2025, про що повідомив позивача та відповідача ухвалою суду від 04.02.2025.

25.02.2025 від позивача на електронну адресу суд надійшла заява про відкладення розгляду справи. Дана заява залишена судом без розгляду у зв`язку із відсутністю електронного цифрового підпису.

25.02.2025 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 13.03.2025, про що повідомив позивача та відповідача ухвалою суду від 25.02.2025.

13.03.2025 суд розглянув справу по суті та проголосив скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим що, термін дії договору про встановлення особистого строкового сервітуту користування земельною ділянкою для розміщення тимчасової споруди торгового призначення закінчився, а тому, у відповідача виникло договірне зобов`язання припинити використання і звільнення земельної ділянки в попередньому стан.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзиву на позов, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини справи встановлені судом.

Рішенням виконавчого комітету Борзнянської міської ради від 10.04.2014 № 26 надано дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 17448» (далі - ТОВ «АТП 17448») на встановлення автобусної зупинки з павільйоном (МАФ) в м. Борзна, вул. Шевченка.

Рішенням тридцять третьої сесії шостого скликання від 29.01.2015 Борзнянської міської ради надано дозвіл ТОВ «АТП 17448» в особі директора Кадинського Олександра Вікторовича на сервітутне користування земельною ділянкою для розміщення тимчасових споруд (2-ох споруд) торговельного призначення у м. Борзна, вул. Шевченка (біля РБК) площею 58,0 кв. м.

Між Борзнянською міською радою в особі міського голови Койди Анатолія Миколайовича та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 17448» в особі директора Кадинського Олександра Вікторовича укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту користування земельною ділянкою для розміщення тимчасової споруди від 01.02.2015 відносно земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Борзна, вул. Шевченка, біля районного будинку культури, на право встановлення тимчасової споруди площею 58,0 кв. м згідно плану меж земельного сервітуту. На підставі договору ТОВ «АТП 17488» розмістило на ній дві тимчасові споруди торговельного призначення.

Відповідно до п. 2 вказаного Договору він укладається терміном до 2-х років до 31.01.2017. По закінченню терміну договору його дію може бути продовжено за домовленістю сторін, про що сторони не пізніше як за один місяць до закінчення його терміну повідомляють одна одну у письмовій формі. Продовження терміну договору оформляється додатковою угодою.

Згідно з п.п. 4.4 п. 4 Договору сервітуарій після закінчення терміну договору зобов`язаний припинити ділянку в попередньому стані.

Відповідно до п. 5 Договору зміна умов договору, його дострокове розірвання можливі за взаємною згодою сторін. Зміна умов договору і дострокове розірвання оформляється додаткової угодою до цього договору і підлягає державній реєстрації. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору чи його розірвання спір вирішується у судовому порядку. Дострокове розірвання договору має здійснюватися за умови письмового попередження іншої сторони за один місяць. Договір підлягає припиненню за умов і в порядку, передбачених ст. 102 ЗК України. Договір втрачає чинність в разі його припинення на дату державної реєстрації.

Додатковою угодою від 01.02.2017 внесене зміни до договору про встановлення особистого строкового сервітуту користування земельною ділянкою для розміщення тимчасової споруди торгівельного призначення від 01.02.2015, а саме, змінена площа з 58 кв.м на 72 кв.м та продовжено термін земельного сервітуту на 5 років до 31.01.2022.

Відповідно до інформацій Борзнянської міської ради від 22.08.2024 № 1191, від 25.09.2024 № 1332 договір сервітуту та додаткова до нього угода не зареєстровані згідно чинного законодавства. Рішення щодо продовження терміну дії договору міською радою не приймалися. Після закінчення терміну дії договору сторонами договору не вживались заходи для його продовження, додаткові угоди щодо продовження договору про встановлення земельного сервітуту від 01.02.2015 не укладались. Інформація щодо акту приймання-передачі земельної ділянки відсутня. ТОВ «АТП 17488» в особі директора Кадинського О.В. продовжує використовувати земельну ділянку, на якій розташовані тимчасові споруди.

Виконавчим комітетом Борзнянської міської ради у зв`язку із закінченням терміну дії договору про встановлення особистого строкового сервітуту користування земельною ділянкою для розміщення тимчасової споруди торговельного призначення від 01.02.2015 прийнято рішення від 27.06.2024 № 129 «Про демонтаж тимчасових споруд торговельного призначення», яким зобов`язано ТОВ «АТП 17488» в особі директора Кадинського О.В. власника двох тимчасових споруд торговельного призначення, що розташовані на земельній ділянці комунальної власності Борзнянської територіальної громади за адресою: м. Борзна, вул. Шевченка біля будівлі КЗ «Центр культури та дозвілля» Борзнянської міської ради, провести їх демонтаж у добровільному порядку протягом десяти днів з дати ухвалення цього рішення. Рішення оприлюднене на офіційному сайті міської ради.

Згідно акту обстеження земельної ділянки комунальної власності Борзнянської територіальної громади, яка розташована в м. Борзна, вул. Шевченка (біля будівлі Центру культури та дозвілля) від 18.09.2024 встановлено, що на вказаній земельній ділянці ТОВ «АТП 17448» було встановлено дві тимчасові споруди, а саме автобусна зупинка з кіоском, площа тимчасових споруд становить 40 кв.м.

Прокурор зазначає, що термін дії договору про встановлення особистого строкового сервітуту користування земельною ділянкою для розміщення тимчасової споруди торговельного призначення від 01.02.2015 закінчився 31.01.2022 і з цієї дати у ТОВ «АТП 17488» виникло договірне зобов`язання припинити використання і звільнити земельну ділянку в попередньому стані. Проте, з 31.01.2022 по теперішній час ТОВ «АТП 17488» всупереч умов договору не повернуло Борзнянській міській раді земельну ділянку комунальної власності в попередньому стані та продовжує її використовувати поза межами строку дії договору про встановлення земельного сервітуту, шляхом розміщення на ній 2 тимчасових споруд.

Оцінка суду. Висновки суду.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, слід зазначити, що захисту підлягає порушене право, або таке, що не визнається чи оспорюється.

Отже з наведених норм права вбачається, що зверненню з позовом до суду має передувати наявність об`єктивних обставин щодо порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів особи, а не суб`єктивне відношення особи до таких обставин.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля є об`єктом права імені Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України вказує, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з приписами ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування (тимчасового користування) на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки (п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

Як встановлено судом, між сторонами укладено договір про встановлення особистого строкового сервітуту користування земельною ділянкою для розміщення тимчасової споруди від 01.02.2015 відносно земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Борзна, вул. Шевченка, біля районного будинку культури, на право встановлення тимчасової споруди площею 58,0 кв. м згідно плану меж земельного сервітуту.

Статтею 98 ЗК України передбачено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Частиною 2 статті 98 ЗК України визначено, що земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу.

Відповідно до частини 1 статті 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду; сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у разі необхідності встановлення земельного сервітуту на землях державної, комунальної власності, не сформованих у земельну ділянку, допускається формування земельної ділянки в межах території, на яку буде поширюватися право земельного сервітуту.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 102 ЗК України установлено, що дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадку закінчення терміну, на який було встановлено земельний сервітут.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язанні), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1 ст. 173 Господарського кодексу України визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 2 ст. 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено судом, у договорі про встановлення земельного сервітуту від 01.02.2015, сторонами узгоджено зобов`язання сервітуарія звільнити земельну ділянку після закінчення строку дії договору про встановлення земельного сервітуту.

Таким чином умовами вказаного договору передбачено зобов`язання ТОВ «АТП 17448» звільнити земельну ділянку Борзнянської міської ради, строк виконання якого пов`язаний із подією припинення договору внаслідок закінчення строку його дії.

Враховуючи, що договір про встановлення земельного сервітуту припинив дію після 31.01.2022, ТОВ «АТП 17448» упродовж 2 роки та 10 місяців не виконує відповідне зобов`язання та продовжує використовувати спірну земельну ділянку комунальної власності.

У процесі судового розгляду відповідач не надав суду документів, які б свідчили про наявність правових підстав розміщення об`єктів на земельній ділянці, належній позивачу на праві постійного користування.

Отже, після припинення дії договору відповідач використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.

У свою чергу, у Борзнянської міської ради з 31.01.2022 виникло право вимоги виконання ТОВ «АТП 17448» обов`язку щодо звільнення земельної ділянки Борзнянської міськой ради площею 72 кв. м., яка розташована за адресою: м. Борзна, вул. Шевченка біля будівлі КЗ «Центр культури та дозвілля» Борзнянської міської ради в попередньому стані.

При цьому звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу розміщених на земельній ділянці тимчасових споруд торговельного призначення, підлягає здійсненню не лише як зобов`язання за укладеним договором, але й внаслідок встановленого факту їх самовільного розміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (ч. 4 ст. 28 Закону України ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

У статті 21 Закону «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.

У відповідності до ч. 4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької, діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 (далі - Порядок), підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС.

Згідно вказаного Порядку стаціонарна ТС (МАФ) - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 м2.

Тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності є елементом благоустрою, розміщення якої має відповідати, у тому числі, єдиним правилам та здійснюватися на підставі дозвільного документу - паспорта прив`язки, який видає (продовжує строк дії) відповідний орган з дотриманням вимог законодавства (постанови Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №821/140/18 та від 24.01.2020 у справі №821/235/18).

За визначеннями, наведеними у пункті 1.4 Порядку № 244, паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності.

Згідно з п.2.2, 2.3 Порядку №244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.

До заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.

Цей перелік документів є вичерпним.

Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви (п.2.7 Порядку №244).

Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (п.2.10 Порядку №244).

Паспорт прив`язки ТС підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації (п.2.12 Порядку №244).

Паспорт прив`язки тимчасової споруди за своєю правовою суттю та змістом є офіційним письмовим документом, що підтверджує відсутність технічно-будівельних перепон (перешкод) для подальшого фізичного розміщення ТС (поставнова Верховного Суду від 04.05.2020 у справі №2040/6175/18).

Водночас, згідно з інформацією Борзнянської міської ради паспорт прив`язки на дві тимчасові споруди торговельного призначення: автобусну зупинку з кіоском, площею 40 кв.м, які розташовані за адресою: м. Борзна, вул. Шевченка біля будівлі КЗ «Центр культури та дозвілля» Борзнянської міської ради, відсутній.

Доказів звернення ТОВ «АТП 17488» до виконавчого органу Борзнянської міської ради із заявою про можливе розміщення вказаних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності матеріали справи не містять.

Відділом містобудування, архітектури та економічного розвитку Борзнянської міської ради не оформлювався, не підписувався та не видавався ТОВ «АТП 17448» паспорт прив`язки на дві тимчасові споруди торговельного призначення: автобусну зупинку з кіоском, площею 40 кв.м, які розташовані за адресою: м. Борзна, вул. Шевченка біля будівлі КЗ «Центр культури та дозвілля» Борзнянської міської ради.

Відповідно до п. 2.20 Порядку №244 встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив`язки ТС.

Згідно з п. 2.29, 2.30 Порядку №244 розміщення ТС самовільно забороняється. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така 'ГС підлягає демонтажу.

Ураховуючи, що ТОВ «АТП 17488» без оформлення паспортів прив`язки на розміщення тимчасових споруд самовільно розмішено дві тимчасові споруди торговельного призначення: автобусну зупинку з кіоском, площею 40 кв.м, які розташовані за адресою: м. Борзна, вул. Шевченка біля будівлі КЗ «Центр культури та дозвілля» Борзнянської міської ради, вказані тимчасові споруди підлягають демонтажу.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Таким чином, особливістю подання позову в порядку ст. 391 ЦК України є те, що позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Встановлення відповідачем за адресою: м. Борзна, вул. Шевченка (біля будівлі КЗ «Центр культури та дозвілля» Борзнянської міської ради), об`єктів, а саме: дві тимчасові споруди торговельного призначення: автобусної зупинки з кіоском, площею 40 кв.м., які розміщені на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні позивача, порушує права позивача як постійного землекористувача, оскільки договір про встановлення особистого строкового сервітуту користування земельною ділянкою для розміщення тимчасової споруди від 01.02.2015 припинив свою дію з 01.02.2022, а встановлені відповідачем об`єкти продовжують залишатися.

Отже, незважаючи на закінчення терміну земельного сервітуту, відповідач не звільнив земельної ділянки від встановлених на ній об`єктів, що свідчить про те, що відповідач використовує земельну ділянку, постійним користувачем якої є позивач, без відповідних правових підстав, визначених статтями 116, 125, 126 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді обставин справи в їх сукупності, оскільки відповідач користується земельною ділянкою без необхідних на таке користування документів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, та підлягають задоволенню шляхом зобов`язання ТОВ «Автотранспортне підприємство 17448» припинити використання і звільнити земельну ділянку площею 72 кв. м. за адресою: вул. Шевченка (біля будівлі Центру культури та дозвілля) в м. Борзна, Чернігівської області, шляхом демонтажу двох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності: автобусної зупинки з кіоском, площею 40 кв. м.

Щодо судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належить судовий збір.

За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак з відповідача підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір у сумі 6056,00 грн.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 17448» припинити використання і звільнити земельну ділянку площею 72 кв. м. за адресою: вул. Шевченка (біля будівлі Центру культури та дозвілля) в м. Борзна, Чернігівської області, шляхом демонтажу двох тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності: автобусної зупинки з кіоском, площею 40 кв. м.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранспортне підприємство 17448» (провулок Київський, 27, м. Борзна, Чернігівська область, ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (одержувач: Чернігівська обласна прокуратура, рахунок UA0006008, , банк отримувача: ДКСУ, м. Київ) сплачений судовий збір у розмірі 6056,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний тест рішення складено та підписано 24.03.2025.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор