ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

20 березня 2025 року м. ХарківСправа № 922/3338/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Юрченко В.С.

при секретарі судового засідання: Трофименко С.В.

учасники у справі про неплатоспроможність:

заявник: ОСОБА_1 , приймає участь в режимі відеоконференції,

представник заявника (боржника): Марусич Максим Сергійович, адвокат, приймає участь в режимі відеоконфереції,

арбітражний керуючий: Белінська Наталія Олександрівна, приймає участь в режимі відеоконференції,

ДВС:

розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

25 вересня 2025 року, ухвалою господарського суду Харківської області залишено заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність без руху. 04 жовтня 2024 року до господарського суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність. 09 жовтня 2024 року ухвалою господарського суду Харківської області прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання по справі призначено на 25 жовтня 2024 року. Викликано для участі у підготовчому засіданні ОСОБА_1 для надання пояснень у справі щодо його неплатоспроможності. Особисту явку ОСОБА_1 в засідання визнано обов`язковою. 25 жовтня 2024 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено підготовче засідання у справі на 18 листопада 2024 року.

18 листопада 2024 року ухвалою господарського суду Харківської області у справі № 922/3338/24 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без розгляду.

ОСОБА_1 із вказаною ухвалою не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 18 листопада 2024 року у справі № 922/3338/24.

21 січня 2025 року постановою Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 18 листопада 2024 року у справі № 922/3338/24 задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 18 листопада 2024 року у справі № 922/3338/24 скасувано та направлено справу № 922/3338/24 до господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу 11 лютого 2025 року здійсненно повторний автоматичний розподіл справи № 922/3338/24 між суддями та визначено суддю-доповідача Юрченко В.С.

17 лютого 2025 року, ухвалою Господарського суду Харківської області, підготовче засідання у справі призначено на 06 березня 2025 року. Зобов`язано ОСОБА_1 надати суду: всі докази, які підтверджують наявність вказаної заборгованості, у тому числі первинні документи, вимоги про погашення боргу тощо; додаткові докази, які свідчать про його неплатоспроможність (за наявності) та докази проходження реабілітації, а також виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду. Викликано для участі у підготовчому засіданні ОСОБА_1 для надання пояснень у справі щодо його неплатоспроможності. Особисту явку ОСОБА_1 в засідання визнано обов`язковою. Визнано обов`язковою участь в підготовчому засіданні арбітражної керуючої Белінської Наталії Олександрівни для підтвердження своєї заяви на участь у справі.

06 березня 2025 року, протокольною ухвалою суду повідомлено учасників справи про неплатоспроможність, про те, що наступне судове засідання відбудеться 20 березня 2025 року.

Присутній в судовому засіданні 20 березня 2025 року ОСОБА_1 стисло виклав зміст заяви про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність. Інші учасники справи висловили власні думки з приводу поданої ОСОБА_1 заяви про неплатоспроможність.

Державна виконавча служба в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду заяви, була повідомлена у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, проаналізувавши матеріали справи, у тому числі, долучені до заяви документи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Преамбула Кодексу України з процедур банкрутства визначає, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до частини 1 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.

Частиною 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства. Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 року у справі № 926/2987-б/20.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх трьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29.07.2021 року у справі № 909/1028/20.

Системний аналіз статті 113, частин 1, 2 статті 116, частини 1 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Частиною 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено перелік документів, які мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме: 1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; 2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця; 3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; 4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна; 5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно; 6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором; 7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях; 9) копія трудової книжки (за наявності); 10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржник; 11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства; 12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; 13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини; 14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Згідно з частин 1, 3, 4 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність. Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства (стаття 215 Господарського кодексу України, стаття 166-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення), а також недопущення доведення боржника до банкрутства (стаття 219 Кримінального кодексу України). Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів. Однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів. Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28.01.2021 року у справі № 910/4510/20.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що склад і розмір грошових зобов`язань, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Отже, обов`язком суду при вирішенні питання про наявність грошового зобов`язання та визначенні неплатоспроможності є встановлення прострочених грошових зобов`язань боржника перед кредиторами станом на час подання відповідної заяви до суду. Перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

Згідно з частиною 2 статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналогічний порядок проведення та мета підготовчого засідання визначені положеннями статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, яка регулює питання відкриття провадження у справі про банкрутство юридичних осіб.

Зокрема, частиною 1 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питання наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог за станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів.

Як зазначено у заяві про неплатоспроможність боржника, ОСОБА_1 , взяв кредит з метою будівництва будинку.

13.06.2008 року, між ним та ВАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 248/П/74/2008-840 від 13.06.2008 року на суму 111 359 доларів США 34 центів. Вищезазначений договір було укладено з метою проведення розрахунків по договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.06.2008 року та в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

13.06.2008 року також було укладено договір іпотеки (предмет іпотеки земельна ділянка 0,2500 га, кадастровий номер :01:032:0053, розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с.Барахти, (вартість предмету іпотеки 126 742,00 доларів США 00 центів)).

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05.10.2021 року по справі № 2-921/11, замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «КБ «Надра» на Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», згідно договору № GL3№415722 про відступлення прав вимоги.

Також, заявник вказує, що як суб`єкт кредитування, уклав із АТ КБ «Приват Банк» кредитний договір у формі кредитної картки № 01714 від 12 липня 2006 року на суму кредиту 5 911,81 грн. зі строком повернення 12 липня 2024 року.

У Конкретизованому списку кредиторів ОСОБА_1 зазначає про наявність у нього заборгованості на загальну суму 111 359 доларів США 34 процента та 5 911,81 грн. Однак, заявником не надано всіх належних доказів на підтвердження припинення погашення ним кредиту у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кредитними договорами упродовж двох місяців, як-то передбачено у частині 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкротства.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 126 КУзПБ у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються: 1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника; 2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення; 3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації); 4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; 5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів; 6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; 7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні; 8) розмір суми, яка щомісяця виділятиметься для погашення наявних у боржника обов`язкових періодичних зобов`язань (виплата аліментів тощо).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином. Оскільки погашення вимог кредиторів (виконання взятих на себе грошових зобов`язань боржником) у межах об`єктивних можливостей, є проявом добросовісного використання боржником своїх прав у судових процедурах неплатоспроможності та істинного бажання виконати взяті на себе грошові зобов`язання.

Як свідчать матеріали справи, до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, заявником долучено Проект плану реструктуризації боргів (а.с 115-116, том 1), в якому вказано про те, що щомісячні доходи боржника складають 0,00 грн, рскільки непрацевлаштований, водночас, не зазначено останнім не зазначено доходи, які він розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів; вказано лише розмір суми, яка щомісяця залишатиметься йому на задоволення побутових потреб 3 028,00 грн.

Заявник у своїй заяві, також не зазначив обставини, які підтверджують, що найближчим часом він зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності) та не надав належних доказів в обґрунтування цих інших обставин.

У той же час, заявник зазначає, що у нього відсутній особистий дохід, він не працює, згода від третіх осіб на виконання його зобов`язань до матеріалів справи не надано. В судовому засіданні 20 березня 2025 року боржник вказав на те, що рідна мати матеріально його забезпечує.

При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що на даний час знаходиться поза межами України, проходячи лікування та реабілітацію у Польщі. Доказів того, що боржник вчинює дії по пошуку роботи на території Польщі до заяви не додано.

Як не додано до заяви боржником доказів того чи перебуває останній на соціальному забезпеченні від іноземної держави (зокрема, від Польщі) в період знаходження в цій європейській державі на лікуванні та реабілітації.

Погашення кредиторської заборгованості та існування заявника за рахунок матері, відсутність доказів вчинення ним дій із пошуку роботи, на думку суду, свідчить про безвідповідальність заявника, з огляду на що суд не вбачає істинного бажання ОСОБА_1 , виконати взяті на себе грошові зобов`язання.

З огляду на викладене, у суду відсутня можливість встановити реальний розмір суми, яку заявник здатний погашати для реального виконання Плану реструктуризації боргів.

Крім того, суд, проаналізувавши подані заявником декларації про майновий стан за 2021, 2022, 2023 та 2024 роки (а.с. 72-103, том 1) встановив відсутність відомостей про доходи членів його сім`ї, а саме: рідної матері, рідного брата та рідного батька.

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 року у справі № 910/6639/20).

Інститут надання фізичною особою декларації про майновий стан боржника за останні три роки разом із заявою про визнання її неплатоспроможною обумовлений, передусім, необхідністю визначення обсягів майнових активів боржника з метою ефективного здійснення процедури погашення боргів такої особи, зокрема шляхом їх реструктуризації та подальшого задоволення грошових вимог кредиторів.

У силу пункту 11 частини 3 статті 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, серед іншого, додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 року № 2627/5 затверджено форму Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність. Пунктом 4 Розділу "Примітки" зазначеного вище Наказу встановлено, що декларація заповнюється власноруч або з використанням засобів комп`ютерної техніки українською мовою та не повинна містити виправлень, підчисток, помарок, дописок і закреслень.

Таким чином, декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що декларації про майновий стан ОСОБА_1 за відсутності у ній інформації щодо доходів членів сім`ї боржника не відповідають принципам повноти та достовірності інформації.

Виходячи зі встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що заявником належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, в розумінні положень статей 76-79 ГПК України, не доведено наявність правових підстав для відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників у справі про банкрутство), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, а обов`язок з доказування певних обставин покладається на сторону, яка на них посилається.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює спеціальні вимоги щодо добросовісності фізичної особи, яка звертається до суду із заявою про неплатоспроможність, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав у розумінні статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з чим вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Беручи до уваги, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 заява арбітражного керуючого Белінської Наталії Олександрівни про участь у справі про неплатоспроможність залишається судом без розгляду.

З урахуванням частини 7 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись статтями 113, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, а також статями 232-235 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у відкритті провадження у справі про його неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені статтею 256 ГПК України.

Копію ухвали направити учасникам у справі про неплатоспроможність.

Повну ухвалу складено 24 березня 2025 року.

Суддя В.С. Юрченко