ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.03.2025 Справа № 914/3325/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, за участю секретаря судового засідання Зоряни Палюх

за поданням приватного виконаця Пиця Андрія Андрійовича,

про обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бродиінвест" - Дубас Ольги Юріївни

у справі №914/3325/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Ерідон» про стягнення заборгованості за договором поставки №531/23/249 від 02.03.2023 у розмірі 558 716,03 грн,

ВСТАНОВИВ:

На розгялд господарського суду Львівської області за вх. №755/25 від 24.02.2025 надійшло подання приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича про обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бродиінвест" - Дубас Ольги Юріївни.

Ухвалою від 27.02.2025 розгляд подання призначено на 17.03.2025.

За вх. №6716/25 від 17.03.2025 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бродиінвест" подав заперечення на подання приватного виконавця.

В судове засідання 17.03.2025 з`явився представник заявника та представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Бродиінвест".

Розглянувши подання приватного виконавця, враховуючи заперечення представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Бродиінвест", суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України, які цілком кореспондуються з положеннями ст.18 ГПК України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Нормами ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положень ст.337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що стаття 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" передбачає можливість тимчасового обмеження права громадянина України, який має паспорт, на виїзд за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання таких зобов`язань. Тобто Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань та/або судового рішення, а за ухилення від їх виконання. При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, необхідно розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

При цьому, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо), і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд зауважує, що ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Так, на обґрунтування ухилення боржника від виконання судових рішень приватним виконавцем до матеріалів подання долучено копії документів виконавчого провадження, зазначено про недобросовісність боржника та невиконання покладених на боржника обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Верховний Суд України звертає увагу, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (стаття 33 Конституції України) (лист Верховного Суду України, від 01.01.2017 Узагальнення судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України).

За змістом статті 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право на привід боржника у разі його нез`явлення на виклик, накладати штрафи, звертатись до відповідних органів з поданням про притягнення боржника до відповідальності.

У матеріалах подання приватного виконавця відсутні будь-які докази, що підтверджують неявку керівника боржника (ТОВ «БРОДИІНВЕСТ») на виклики приватного виконавця, зокрема акти неявки боржника на виклик, як відсутні докази накладення приватним виконавцем штрафів на боржника, звернення до правоохоронних органів з відповідними поданнями тощо.

Відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Матеріалами справи підтверджується перебування у приватного виконавця на виконанні наказів у справах №914/3325/23, №914/3559/23, №914/692/24.

Однак приватним виконавцем не зазначається про те чи виконано рішення Господарського суду Львівської області у справах №914/3325/23, №914/3559/23, №914/692/24, хоча б в частині як не зазначається і залишок заборгованості на дату звернення приватного виконавця з поданням про обмеження виїзду за кордон.

Крім того, приватним виконавцем проігноровано ту обставину що в межах виконавчих проваджень здійснюється примусова реалізація арештованого права оренди на земельні ділянки з кадастровими номерами :19:000:0087, :19:000:0133, :19:000:0135, :19:001:0400:19:001:0122, :19:000:0065, :19:000:0064, :19:000:0110, :19:000:0104, :19:000:0066, :19:000:0102, :19:000:0061, :19:000:0060, :19:000:0071, :19:000:0040, :19:000:0105, :19:000:0114, :19:000:0058, :19:000:0057, :19:000:0097, :19:000:0041, :19:000:0237, :19:000:0106, :19:000:0063, :19:000:0109, :19:000:0111, :19:000:0101, :19:000:0036, :19:000:0037, :19:000:0235, :19:000:0236, :19:000:0033, :19:000:0034, :19:000:0116, :19:000:0094, :19:000:0093, :19:000:0096, :19:000:0245. Аукціони призначені на 7-14 квітня 2025 року

Отже, приватний виконавець не надав суду належних та допустимих доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та ним вичерпано всі заходи, надані йому Законом України «Про виконавче провадження».

Закон України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Згідно зі статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на вказане вище, фактичні обставини справи в сукупності свідчать про те, що приватним виконавцем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, зокрема: доказів умисного нез`явлення на виклик виконавця, приховування доходів, коштів та майна, на які можна звернути стягнення, незаконного їх відчуження, відсутності нерухомого майна, земельних ділянок тощо, за рахунок реалізації яких може бути погашено заборгованість перед стягувачем.

Крім того, керівник ТОВ «Бродинівест» сприяє виконанню покладених на нього зобовязань, що підтверджується наступним:

- ОСОБА_1 надано ТОВ «Бродиінвест» поворотну фінансову допомогу на загальну суму 640 000,00 грн з метою часткового погашення заборгованості перед АТ «Укргазбанк» та ТОВ «Фірма Ерідон», про що були укладені відповідні договори від 13.08.2024, 26.09.2024, 31.07.2024, 02.08.2024, 29.08.2024;

- зазначена вище сума в розмірі 640 000,00 грн оплачена з метою часткового погашення заборгованості;

- з метою збільшення початкової ціни продажу арештованого права оренди подано клопотання про визначення (здійснення) рецензування звітів про оцінку майна від 26 листопада 2024 року, складених суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою- підприємцем Машталір Андрієм Ігоровичем у зведеному виконавчому провадженні №75387649.

- оплачено витрати виконавчого провадження необхідні для здійснення рецензування звітів про оцінку;

- подано скаргу на дії приватного виконавця до суду, з метою недопущення - заниження початкової ціни продажу арештованого права оренди земельних ділянок (скарга перебуває на розгляді, тому питання заниження початкової ціни судом не встановлено).

Водночас на утриманні у керівника боржника перебуває троє малолітніх дітей та одна неповнолітня дитина. Вказаний факт підтверджується долученими до справи свідоцтвами про народження дітей. Також у керівника боржника батьки похилого віку.

Суд звертає увагу, що обмеження жінки керівника боржника у праві виїзду за межі України в умовах воєнного стану може призвести також до неможливості виїзду дітей такої особи, та відповідно до порушення конституційних прав третіх осіб, які не мають жодного відношення до виконання рішення суду.

В той же час відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Враховуючи вищезазначені обставини у їх сукупності, з огляду на недоведення приватним виконавцем обставин навмисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, суд вважає, що в даному конкретному випадку таке обмеження не відповідає всім вказаним критеріям, з огляду на що у задоволенні подання приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

В задоволення подання приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича вх. №755/25 від 24.02.2025 про обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бродиінвест» - Дубас Ольги Юріївни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Горецька З.В.