УХВАЛА

м. Київ

25.03.2025Справа № 910/14781/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Шадура М. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва

на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі

за позовом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації

до Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва

про зобов`язання вчинити дії,

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації до Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 позов задоволено, зобов`язано Релігійну організацію Української Православної Церкви Парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва звільнити нежитлове приміщення площею 146 квадратних метрів в будівлі по вулиці Володимирській 45 у місті Києві та стягнуто з Релігійної організації Української Православної Церкви Парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва на користь Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації 2 684, 00 грн витрат зі сплати судового збору.

На виконання вказаного рішення судом видано накази від 05.03.2024 та від 21.03.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Релігійної організації Української Православної Церкви Парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва на рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2024 та повернуто апеляційну скаргу Релігійної організації Української Православної Церкви Парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва на рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2024 заявнику з додатками.

Через систему «Електронний суд» 12.08.2024 від Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва надійшла скарга на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у провадженні якого на виконанні перебуває наказ Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі № 910/14781/23.

Ухвалою суду від 19.08.2024 скаргу Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі № 910/14781/23 було повернуто без розгляду на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України.

Через систему «Електронний суд» 20.08.2024 від Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва надійшла скарга на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у провадженні якого на виконанні перебуває наказ Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі № 910/14781/23.

Ухвалою суду від 22.08.2024 розгляд скарги Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі був призначений на 10.09.2024.

Водночас, 05.09.2024 до суду надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2024 у справі, якою апеляційна інстанція витребувала матеріали цієї справи у зв`язку із надходженням апеляційної скарги Кошуби Любов Опанасівни на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024 у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 відкладено розгляд скарги Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі до надходження матеріалів справи на адресу Господарського суду міста Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2024 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кошуби Любов Опанасівни на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024, поновлено дію рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2024, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Релігійною організацією Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва 10.03.2025 сформовано у системі «Електронний суд» заяву про розгляд скарги на дії державного виконавця під час виконання судового рішення.

У своїй скарзі скаржник просить суд визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленка Євгенія Івановича не правомірними щодо:

- відкриття виконавчого провадження № 75622739 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі № 910/14781/23;

- винесення постанови від 07.08.2024 у виконавчому провадженню № 75622739 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.08.2024.

Також, скаржник просить визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленка Євгенія Івановича від 07.08.2024 щодо винесення у виконавчому провадженню № 75622739 постанови про стягнення виконавчого збору від 07.08.2024 та зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленка Євгенія Івановича усунути порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 75622739 та скасування: постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2024; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.08.2024; постанови про стягнення виконавчого збору від 07.08.2024.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на пропущення стягувачем строку для звернення із наказом до примусового виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 скаргу Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини на дії державного виконавця призначено до розгляду на 25.03.2025.

Відповідно до частини 1 статті 343 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Учасники судового процесу у судове засідання не з`явилися, проте про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами частини 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до частин 1-2 статті 12, статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Господарським судом міста Києва на виконання рішення суду 21.03.2024 видано наказ, яким зобов`язано Релігійну організацію Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва звільнити нежитлове приміщення площею 146 квадратних метрів в будівлі по вулиці Володимирській 45 у місті Києві. Строк пред`явлення даного наказу до виконання визначено до 27.02.2027.

Судом встановлено, що стягувач 24.07.2024 звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Києва з заявою про виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.03.2024.

Зазначена заява зареєстрована органами ДВС 24.07.2024, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Умовами частин 5 - 6 статті 26 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваленком Євгенієм Івановичем 07.08.2024 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 75622739 з виконання наказу від 21.03.2024 № 910/14781/23, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В обґрунтування скарги боржник посилається на пропущення стягувачем строку для звернення із наказом до примусового виконання рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 4 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи строк пред`явлення наказу від 21.03.2024 у справі № 910/14781/23 - до 27.02.2027, та беручи до уваги, що стягувач звернувся до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження 24.07.2024, Господарський суд міста Києва встановив, що стягувачем не пропущено строк для пред`явлення наказу до виконання на момент реєстрації відповідної заяви.

Отже, зазначене виключає існування підстави, встановленої пунктом 2 частини 4 статті 4 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", на момент звернення стягувачем до державної виконавчої служби.

Відповідно, станом на 24.07.2024 приватний виконавець діяв у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Щодо твердження скаржника про застосування до наказу Господарського суду міста Києва від 21.03.2024 у справі № 910/14781/23 строку для пред`явлення до виконання саме трьох місяців, а не трьох років, Господарський суд міста Києва зазначає наступне.

Стягувачем за наказом від 21.03.2024 у справі № 910/14781/23 є Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, а боржником - Релігійна організація Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини у Старокиївському районі м. Києва.

Як було вже зазначено судом вище, строк пред`явлення даного наказу до виконання визначено до 27.02.2027. Тоб-то, протягом трьох років, а не трьох місяців.

При цьому, судом враховано норму статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", якою визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Разом із тим, Господарський суд міста Києва наголошує, що стягувач за спірним наказом - Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація є місцевою державною адміністрацією, яка реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою. У свою чергу, міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, та іншими законами. Отже, опосередковано, стягувачем за даним наказом є відповідна територіальна громада, і тому, строк пред`явлення до виконання за даним наказом є три роки.

Крім того, суд звертає увагу боржника на те, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1, 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини на дії державного виконавця, у зв`язку із чим остання не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 196, 232-235, 342 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Релігійної організації Української православної церкви парафія рівноапостольної Марії Магдалини на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 27.03.2025.

Суддя Т.Ю.Кирилюк