ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2025 р.м. ХарківСправа № 916/5587/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Жукової Наталії Олександрівни, м. Одеса
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продбуд", м. Одеса
про стягнення 16096,94 грн,
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець Жукова Наталія Олександрівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДБУД" про стягнення 16096,94 грн, з яких 15422,69 грн. основного боргу, 674,25 грн. 3% річних та 2166,53 грн. інфляційних. Позовні вимоги обґрунтовано переплатою позивачем 15422,69 грн. орендної плати за договором суборенди №1098А від 14.02.2022, відповідно до умов якого позивачем було прийнято у тимчасове платне користування (оренду) приміщення, розміщене на 3 рівні будівлі торговельно-розважального комплексу "Україна", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59/59, загальною площею 32 кв.м, номер відділу 39.

Ухвалою Господарський суд Одеської області від 24.12.2024 матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця Жукової Наталії Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продбуд" про стягнення 16096,94 грн передано за виключною підсудністю до Господарського суду Харківської області. Також, ухвалою Господарський суд Одеської області від 08.01.2025 було внесено виправлення у вищенаведену ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 у справі №916/5587/24 зазначивши щодо направлення матеріалів позовної заяви до Господарського суду Харківської області в електронній формі.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2025 для розгляду справи призначено суддю Жиляєва Є.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.01.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.

Позивач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 20.01.2025 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа, а саме: "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 20.01.2025 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.01.2025, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи наведене, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2022 між Фізичною особою-підприємцем Жуковою Наталією Олександрівною ("Орендар") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОДБУД" ("Орендодавець") укладено договір суборенди №1098А (далі договір №1098А від 14.02.2022), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти у тимчасове платне користування (оренду) приміщення на умовах, передбачених даним договором. Приміщення розміщене на 3 рівні будівлі торговельно-розважального комплексу "Україна", розташованого за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59/59 (осі 8-9, ряд А-В ТРК). Загальна площа приміщення складає 32 кв.м, номер відділу 39.

В силу пунктів 2.1, 2.3 договору №1098А від 14.02.2022 приміщення передається Орендодавцем Орендарю згідно з актом приймання-передачі, в якому зазначаються площа приміщення, його стан на дату передачі, склад і перелік устаткування, обладнання, мереж, іншого майна, якщо вони є в наявності у приміщенні. Акт приймання-передачі сторони зобов`язуються підписати не пізніше 10.03.2022 включно.

За умовами пункту 2.5.1 договору №1098А від 14.02.2022 Орендар протягом 3 (трьох) календарних днів з дати припинення договору, якщо більш короткий строк не буде погоджений сторонами, зобов`язується звільнити приміщення та передати приміщення Орендодавцю за актом повернення у тому ж стані, в якому Орендар прийняв приміщення від Орендодавця, з урахуванням поліпшень, що були виконанні за згодою Орендодавця після передачі приміщення в оренду, з урахуванням звичайного зносу та пункту 2.5.2 договору.

Згідно з пунктами 3.1.1, 3.1.2 договору №1098А від 14.02.2022 оренда ставка за 1 кв.м загальної площі приміщення становить грошовий еквівалент 33,44 долари США за курсом НБУ на дату укладення договору та відповідає 937,48 грн, в тому числі ПДВ. Орендна плата складає гривневий еквівалент 1070,11 доларів США за курсом НБУ та на дату укладання договору відповідає 30000,11 грн, в тому числі ПДВ на місяць.

Протягом 5 календарних днів після укладання договору Орендар зобов`язується сплатити Орендодавцю орендну плату за перший місяць оренди в розмірі згідно з умовами пункту 3.1.2 договору. Протягом 5 календарних днів після укладання договору Орендар зобов`язується сплатити Орендодавцю орендну плату за останній місяць оренди в розмірі 30000,11 грн, в тому числі ПДВ (пункт 3.2 договору №1098А від 14.02.2022).

Положеннями пункту 3.3 договору №1098А від 14.02.2022 визначено, що Орендар повинен сплачувати оренду плату на підставі одержаного рахунку, а у разі його неодержання згідно з наведеним у договорі розрахунком на умовах передоплати, а саме: за наступний місяць у будь-якому випадку (незалежно від отримання чи неотримання рахунку) до 15 числа поточного місяця.

У пункті 12.1 договору №1098А від 14.02.2022 узгоджено, що він діє з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками (за наявності печаток). Строк договору обчислюється з дня підписання сторонами акту приймання-передачі згідно з пунктом 2.3 договору та триває до 30.11.2023 включно (дата закінчення строку дії договору), а в частині виконання Орендарем грошових обов`язків та зобов`язань, передбачених розділом 2 договору до повного їх виконання.

16.02.2022 відповідач на виконання договору №1098А від 14.02.2022 виставив позивачці рахунок №VN0003245 на оплату оренди приміщень за період з 01.03.2022 по 07.03.2022 у сумі 100 грн, на оплату оренди приміщень за період з 08.03.2022 по 31.03.2022 у сумі 23225,89 грн, а також на оплату оренди приміщень за останній місяць (листопад місяць 2023 року) у сумі 30000,11 грн. Загальна сума зазначеного рахунку склала 53326 грн.

18.02.2022 позивачка на підставі вищенаведеного рахунку сплатила на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДБУД" 53326 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 18.02.2022.

28.03.2023 між Фізичною особою-підприємцем Жуковою Наталією Олександрівною та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОДБУД" було укладено додаткову угоду №1 до договору №1098А від 14.02.2022, відповідно до пункту 1 якої сторони дійшли взаємної згоди доповнити пункт 3.1.2 договору новими абзацами, виклавши їх в наступній редакції:

"3.1.2… Як виняток з абзацу першого пункту 3.1.2 договору, оренда плата за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, серпень 2022 року, вересень 2022 року, жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року, лютий 2023 та березень 2023 року є фіксованою, не підлягає зміні згідно з пунктом 3.1 договору та складає 1,20 грн без ПДВ на місяць.

Як виняток з абзацу першого пункту 3.1.2 договору, орендна плата за квітень 2023 року є фіксованою, не підлягає зміні згідно з пунктом 3.1 договору та складає 609,01 грн без ПДВ.

Як виняток з абзацу першого пункту 3.1.2 договору, орендна плата за травень 2023 року, червень 2023 року та липень 2023 року є фіксованою, не підлягає зміні згідно з пунктом 3.1 договору та складає 6090,10 грн без ПДВ на місяць.

Як виняток з абзацу першого пункту 3.1.2 договору, орендна плата за серпень 2023 року, вересень 2023 року та жовтень 2023 року є фіксованою, не підлягає зміні згідно з пунктом 3.1 договору та складає 6699,11 грн без ПДВ на місяць.

Як виняток з абзацу першого пункту 3.1.2 договору, орендна плата за листопад 2023 року є фіксованою, не підлягає зміні згідно з пунктом 3.1 договору та складає 7369,03 грн без ПДВ".

В силу пунктів вказаної додаткової угоди №1 від 28.03.2023 ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору №1098А від 14.02.2022. Всі інші положення договору, які не зазначені у даній додатковій угоді, залишаються без змін.

02.11.2023 відповідач виставив позивачці рахунок №VN16630 на оплату оренди приміщень за договором №1098А від 14.02.2022 за листопад місяць 2023 року у сумі 7369,03 грн.

30.11.2023 між сторонами підписано акт приймання-передачі (повернення) частини нежитлових приміщень до договору №1098А від 14.02.2022, на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДБУД" прийняло, а Фізична особа-підприємець Жукова Наталія Олександрівна повернула частину нежилого приміщення в будівлі торговельно-розважального комплексу "Україна", розташованій за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59/56. Нежиле приміщення, що повертається за договором розташоване на 3 рівні будівлі (осі 8-9, ряд А-В ТРК), номер відділу 39 Площа приміщень складає 32 кв.м.

02.12.2023 позивачка засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з описом вкладення) направила Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОДБУД" вимогу б/н від 01.12.2023 про повернення у семиденний строк суми переплати за договором №1098А від 14.02.2022 у розмірі 22631,07 грн. В подальшому 06.12.2023 вищенаведена вимога була надіслана каналами електронного зв`язку на адресу електронної пошти.

Отже, відповідно до умов вищевказаної Додаткової угоди, загальна сума оренди, що підлягала сплаті за весь строк дії Договору з урахуванням Додаткової угоди №1 становить 46361,27 грн.

Окрім вищевказаного платежу у розмірі 53326,00 грн., відповідно до квитанції №0.0..1 від 18.02.2022, позивачем на виконання договору оренди також було сплачено на користь відповідача наступні платежі за оренду приміщення: 6699,11грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1721 від 15.08.2023р.; 2485,48грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1737 від 28.09.23р.; 6699,11грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1779 від 15.10.23р.

Таким чином, всього, за весь час дії договору позивачем сплачено на користь відповідача орендних платежів на суму 69159,70 гри. (53326грн. + 6699,11грн. + 2485,48грн. + 6699,11грн. = 69159,70 грн.).

Позивачем у позові зазначено про те, що 30.11.2023 договір оренди припинив свій строк дії та орендарем було звільнено орендоване приміщення, про що між сторонами було складено відповідний акт приймання - передачі, екземпляр якого відповідачем не було повернуто позивачу.

Отже, на момент припинення договору оренди на рахунках відповідача залишилася переплата з орендної плати у розмірі 22798,43 грн., яка виникла як наслідок сплати позивачем відповідачу платежу у розмірі 53326 грн, відповідно до квитанції №0.0..1 від 18.02.2022, в тому числі 30000,11грн на виконання п. 3.2. договору (платіж за останній місяць оренди - листопад 2023), розмір оренди якого був зменшений сторонами шляхом укладання додаткової угоди від 28.03.2023р. з 30000,11грн. на 7369,03 грн.

Враховуючи викладене, 02.12.2023 позивач направив на адресу відповідача вимогу про повернення вищезазначеної переплати у розмірі 22798,43 грн.

Проте відповідач відповіді на вимогу позивачу не надав та суму переплати у розмірі 22798,43 грн. позивачу не повернув.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виставленого відповідачем рахунку позивачка сплатила на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДБУД" 53326 грн орендної плати за договором №1098А від 14.02.2022, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 18.02.2022.

Однак, в подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 28.03.2023 до договору №1098А від 14.02.2022, якою останні змінили розмір орендної плати за вказаним договором диференційовано за кожен місяць його дії, а саме: з березня місяця 2022 року по листопад місяць 2023 року.

У пункті 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено, що однією з загальних засадам цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України також закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладаючи правочин сторони останнього мають право очікувати на те, що все, що обумовлено цим правочином, буде виконано контрагентом зацікавленої сторони. Зазначене випливає з норми статті 629 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а також відповідає загальноприйнятому принципу pacta sunt servanda.

Таким чином, відповідач, уклавши додаткову угоду №1 від 28.03.2023 до договору №1098А від 14.02.2022, засвідчив своє волевиявлення щодо зміни раніше узгодженого сторонами розміру орендних платежів за період з березня місяця 2022 року по листопад місяць 2023 року (останній місяць оренди).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03 липня 2024р. по справі № 916/5525/23, позов задоволено частково та стягнено на користь позивача суму переплати орендних платежів у розмірі 7375,74 грн., в іншому відмовлено.

Отже, станом на момент подачі даного позову у відповідача залишається частина переплати з орендної плати у розмірі 15422,69грн. (розрахунок суми позову: 69159,70 грн. - 46361,27 грн. - 7375,74 грн. = 15422,69грн., де 69159,70 грн. - сума всіх орендних платежів, здійснених позивачем на користь відповідача протягом всього строку дії договору; 46361,27 грн. - загальна сума оренди, що підлягала сплаті за весь період дії Договору з урахуванням Додаткової угоди №1; та 7375,74 грн. - сума стягнута на підставі рішення суду № 916/5525/23).

Підставою для відмови у задоволенні позову у розмірі 15 255,33грн. по справі № 916/5525/23, стало те, що позивач не надав суду докази, які підтверджують безпідставне набуття відповідачем коштів позивача у цьому розмірі. При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем надано до суду тільки одну платіжну квитанцію на суму 53326 грн., №0.0..1 від 18.02.2022р. та самостійно здійснив наступний розрахунок суми задоволення позову: 53326 грн. - 45752,26 грн = 7573,74 грн., де 53326 грн. - сума сплачених позивачем відповідачу коштів відповідно до квитанції №0.0..1 від 18.02.2022р., а 45752,26 грн. - загальна сума орендних платежів, яка з урахуванням узгоджених сторонами розмірів оренди у додатковій угоді №1 від 28.03.2023р. (розраховано наступним чином: 1,20 грн за березень 2022 року + 1,20 грн за квітень 2022 року + 1,20 грн за травень 2022 року + 1,20 грн за червень 2022 року + 1,20 грн за липень 2022 року + 1,20 грн за серпень 2022 року + 1.20 грн за вересень 2022 року + 1,20 грн за жовтень 2022 року + 1,20 грн за листопад 2022 року + 1,20 грн за грудень 2022 року + 1,20 грн за січень 2023 року + 1.20 грн за лютий 2023 + 1,20 грн за березень 2023 року + 609,01 грн за квітень 2023 року + 6090,10 грн за травень 2023 року + 6090,10 грн за червень 2023 року + 6090,10 грн за липень 2023 року + 6699,11 грн за серпень 2023 року + 6699,11 грн за вересень 2023 року + 6699,11 грн за жовтень 2023 року + 7369,03 грн за листопад 2023 року = 45752,26 грн).

Отже, підставою для відмови у задоволенні позову по справі № 916/5525/23 у розмірі 15 255,33грн. стало те, що позивач не надав до суду докази сплати на користь відповідача вказаної суми.

Проте в дійсності у позивача були і інші платіжні доручення (зокрема, на суму 6699,11грн. від 15.08.2023р.; на суму 2485,48грн. від 28.09.23р.; та на суму 6699,11грн. від 15.10.23р.,), які позивач у справі № 916/5525/23 не надав до суду вважаючи, що такі докази не мають значення для справи, адже позивач вважав, що предметом позову у справі № 916/5525/23 є переплата у розмірі 22 631,07грн., яка виникла у зв`язку з тим, що сторони зменшили вартість оренди за останній місяць оренди (листопад 2023) з 30000,11грн. до 7369,03грн., уклавши про це вищевказану додаткову угоду №1 від 28.03.2023р. Враховуючи що позивач ще до укладання цієї додаткової угоди вже сплатив відповідачу платіж за останній місяць оренди (листопад 2023) у розмірі 30000,11грн. (квитанція №0.0..1 від 18.02.2022р.), то позивач вважав, що єдиним необхідним для суду платіжним документом є вищевказана квитанція, адже вважав, що розрахунок суми позову мав бути таким: 30000,11грн. (сума, сплачена позивачем згідно квитанції №0.0..1 від 18.02.2022р. за останній місяць оренди) - 7369,03грн. (вартість оренди останнього місяця після укладення додаткової угоди №1 від 28.03.2023р.) = 22 631,07грн.

Однак, апеляційний суд у справі № 916/5525/23 вважав, що для розрахунку позову позивач мав надати всі платіжні доручення про оплату орендних платежів, які мали місце під час всієї дії договору та оскільки позивачем було надано до суду тільки квитанцію №0.0..1 від 18.02.2022р. на суму 53326 грн., то апеляційний суд здійснив розрахунок позову вважаючи, що позивач не здійснював на користь відповідача будь-яких інших платежів, окрім вказаного. Слід зазначити, що відповідач не заперечував проти позову на тій підставі, що у матеріалах справи відсутні інші платіжні доручення, а апеляційний суд також не з`ясував цієї обставини, хоча міг витребувати у сторін акт звірки та інші документи, які підтверджують розрахунки між сторонами.

За таких обставин, розгляд справи № 916/5525/23 був здійснений судом з урахуванням підстав позову, обґрунтованих фактом здійснення позивачем на користь відповідача єдиного платежу (квитанція №0.0..1 від 18.02.2022р. на суму 53326 грн.), без дослідження всіх інших розрахунків, які мали місце між сторонами, а саме, платіжних доручень на суму 6699,11грн. від 15.08.2023р.; на суму 2485,48грн. від 28.09.23р.; та на суму 6699,11грн. від 15.10.23р., у зв`язку з чим рішення суду не відновило всі порушені відповідачем права позивача, що свідчить про наявність у позивача нових підстав для звернення з позовом до відповідача.

Так, під поняттям підстава позову розуміються обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача". Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру. Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку. Чинні процесуальні норми ГПК України не позбавляють заявника права на розгляд спору про той же предмет, у разі зазначення ним інших підстав позову та надання інших доказів, якими він обґрунтовує ці підстави. Аналогічна правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 зі справи №910/15598/19(910/8017/20), від 18.03.2021 зі справи №909/783/20, від 16.11.2021 зі справи №910/694/21, від 31.05.2022 зі справи №916/2853/20, від 02.03.2023р. зі справи № 925/1662/21.

Як вже зазначалося вище, підставою позову (юридичними фактами, на яких ґрунтуються позовні вимоги) по справі № 916/5525/23, було незаконне користування відповідачем грошовими коштами, яке виникло як різниця між сумою у розмірі 30000,11грн., сплаченою позивачем відповідно до квитанції №0.0..1 від 18.02.2022р. та розміром оренди плати за останній місяць оренди (листопад 2023) у сумі 7369,03грн. Доказом, що підтверджував наявність цієї фактичної обставини (наявність переплати), була відповідно, квитанція №0.0..1 від 18.02.2022р. на суму 53326 грн., яка була предметом дослідження у справі.

При цьому, інші платіжні доручення, якими позивач сплачував відповідачу орендну плату, та на підставі сплати яких на рахунку відповідача станом на сьогоднішній день утворилася переплата у розмірі 15422,69грн., що є предметом цього позову, позивачем не надавалися до суду підчас розгляду справи № 916/5525/23 через те, що у тій справі підстава позову (юридичні факти) не ґрунтувалася на таких доказах.

Отже, підстава нового позову не є тотожною із підставою позову по справі № 916/5525/23, адже ґрунтується на нових доказах (платіжних дорученнях на суму 6699,11грн. від 15.08.2023р.; на суму 2485,48грн. від 28.09.23р.; та на суму 6699,11грн. від 15.10.23р. додатки до позовної заяви № 3.1, 3.2, 3.3), які не були складовою частиною підстави позову по вже розглянутій судом справі. За таких обставин, вимога про стягнення переплати у розмірі 15422,69 грн. за новим позовом ґрунтується на новій підставі і доказах, що не позбавляє позивача права на розгляд спору хоч і між тими ж сторонами та з того ж предмету, але з інших підставі та доказів.

З огляду на неповернення відповідачем цих коштів позивачу, а також не спростування зі свого боку повідомлених позивачем суду обставин, за висновками суду у відповідача наявний обов`язок повернути позивачу 15422,69 грн. безпідставно отримані грошові кошти, з огляду на що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Жукової Наталії Олександрівни в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення 674,25 грн. 3% річних та 2166,53 грн. інфляційних.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 626 Цивільного кодексу України).

За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приписи статті 625 Цивільного кодексу України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім сум 3% річних та інфляційних витрат, суд дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 674,25 грн. 3% річних та 2166,53 грн. інфляційних є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі як обґрунтованого, не спростованого відповідачем та підтвердженого доданими до матеріалів справи доказами.

Здійснюючи розподіл судових витрат, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДБУД" (65005, м. Одеса, вул. Михайлівська, буд. 44; ) на користь фізичної особи-підприємця Жукової Наталії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму грошових коштів у розмірі 15422,69 грн.; 674,25 грн. 3% річних; 2166,53 грн. інфляційних та 2422,40 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "21" березня 2025 р.

Суддя Є.М. Жиляєв