УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

24.03.2025Справа № 910/3432/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськов М.О. розглянувши заяву Комунального підприємства «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» (ідентифікаційний код 35210739; 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 6) про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошанс» (ідентифікаційний код 32610492; 08600, Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, буд. 72), щодо стягнення заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2019-07/07 від 23.07.2019 у загальному розмірі 36 918, 88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошанс», щодо стягнення заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2019-07/07 від 23.07.2019 у загальному розмірі 36 918, 88 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. п. 2(1) п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами) за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Згідно п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції. Платіжне доручення оформляється платником згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Таким чином, документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення в оригіналі, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Докази про сплату судового збору повинні подаватись в оригіналі, оскільки копії цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З матеріалів заяви вбачається, що заявником додано до своєї зави про видачу судового наказу від 19.03.2025 платіжну інструкцію №9130 від 05.03.2025 на суму 302, 80 грн.

Однак судом встановлено, що ідентичну платіжну інструкцію Комунальним підприємством «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» долучено до іншої своєї заяви про видачу судового наказу від 05.03.2025 у справі №910/2698/25, а суддею Кирилюк Т.Ю. 10.03.2025 видано судовий наказ по цій справі.

Зважаючи на це платіжна інструкція №9130 від 05.03.2025 на суму 302, 80 грн. не може бути належним доказом сплати Комунальним підприємством «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» судового збору за подання заяви №3432/25 від 19.03.2025.

Отже, суд прийшов до висновку, що заявник не виконав вимоги норм Закону України "Про судовий збір", оскільки до його зави №3432/25 від 19.03.2025 не було додано докази в підтвердження сплати судового збору у встановленому Законом розмірі.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, заява Комунального підприємства «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» про видачу судового наказу подана з порушенням приписів вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» у видачі судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошанс», щодо стягнення заборгованості у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2019-07/07 від 23.07.2019 у загальному розмірі 36 918, 88 грн.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 24.03.2025.

Суддя М.О. Лиськов