ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/5256/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді С.І. Колоколова,

суддів: Г.І. Діброви, Я.Ф. Савицького,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство ,,Чорноморська Перлина

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 про повернення позовної заяви

у справі №916/5256/24

за позовом Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство ,,Чорноморська Перлина

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Віталіті Вайн

про стягнення 2401390,74 грн,

суддя суду першої інстанції: Ю.М. Щавинська

місце прийняття ухвали: Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року Приватне акціонерне товариство Сільськогосподарське підприємство "Чорноморська Перлина" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віталіті Вайн", в якій просило стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1729524,58 грн, пеню у сумі 649754,12 грн, а також судові витрати.

Разом з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до розгляду даної справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Залишено без руху позовну заяву Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство "Чорноморська Перлина", встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом: надання до суду доказів сплати судового збору у сумі 28551,34 грн; обґрунтованого розрахунку суми пені з урахуванням зауважень суду; попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

09.12.2024 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій заявлено повторне клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство "Чорноморська Перлина" повернуто без розгляду.

Мотивуючи прийняття ухвали, місцевий господарський суд вказав, що встановлений судом строк на усунення недоліків закінчився, та Приватним акціонерним товариством Сільськогосподарське підприємство "Чорноморська Перлина" недоліки позовної заяви усунуто не було, а відтак суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з додатками позивачу на підставі ч.4 ст.174 ГПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, Приватне акціонерне товариство Сільськогосподарське підприємство ,,Чорноморська Перлина 06.01.2025 звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, поданою через систему Електронний суд, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 у справі №916/5256/24 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що ухвала суду першої інстанції від 24.12.2024 стала наслідком допущених судом помилок під час оцінки доводів та доказів позивача, які залучалися з попередньо поданими заявами про відстрочення сплати судового збору.

Так, позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки внаслідок збройної агресії російської федерації було втрачено можливості для стабільного заробітку шляхом реалізації товару контрагентам, а саме винограду, який вирощує позивач для наступного продажу і виробництва з нього вина та винних напоїв.

На переконання апелянта суд першої інстанції не надав оцінку зазначеним доказам, оскільки обмежився помилковими висновками про відсутність у юридичних осіб права на відстрочення сплати судового збору, так як це право належить виключно фізичним особам, а спір у справі не стосується захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Скаржник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 (пункти 47 та 48), яка в тому числі сформувала висновки, що у нормах частини другої статті 132 КАС відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору. Скаржник акцентує увагу, що норма ст. 123 ГПК України в цій частині повністю ідентична до ст. 132 КАС України (яка оцінювалася Верховним Судом), а тому до спірних правовідносин можливо застосувати наступний, сформований ВП ВС правовий висновок, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначений висновок сформувала у справі щодо правовідносин, які також не стосувалися захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав та відшкодування шкоди здоров`ю, а отже суду першої інстанції слід було переглянути власний висновок про можливість відстрочення судового збору лише у справах зазначених категорій. Суд першої інстанції повністю проігнорував зазначені висновки та мотивував відсутність у позивача права на відстрочення сплати судового збору посиланням на п. 45 цієї ж постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 із зазначенням, що позивач її помилково трактує.

На думку скаржника, суд першої інстанції був зобов`язаний не виключати право позивача як юридичної особи на відстрочення сплати судового збору і здійснювати оцінку відповідного клопотання з доказами за окресленого підходу, оскільки прості висновки про неможливість відстрочення сплати судового збору через відсутність права на це позбавляють позивача розуміння суті висновків суду першої інстанції про рівність сторін, на яку він посилався в ухвалі від 11.12.2024.

Апелянт також звертає увагу, що у провадженні Господарського суду Одеської області також знаходилася справа №916/4587/24, за наслідком розгляду якої судом 11.12.2024 ухвалено рішення про стягнення з ТОВ "Віталіті Вайн" на користь ПрАТ СП "Чорноморська Перлина" загалом 358746,00 грн, що безумовно було відомо суду станом на 24.12.2024, а отже мало ним враховуватися як додаткова загальновідома обставина.

Апелянт вказує, що він не порушує питання зменшення або звільнення від сплати судового збору, а просить лише відстрочити його сплату до вирішення справи по суті через наявний складний майновий стан, виникнення якого не залежало від волі позивача, що в цілому жодним чином не позбавляє бюджет України від відповідних надходжень та одночасно забезпечить доступ позивача до правосуддя.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025 автоматичний розподіл не відбувся у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді С.І. Колоколова, суддів: Г.І. Діброви, Я.Ф. Савицького, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/5256/24. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство ,,Чорноморська Перлина на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 про повернення позовної заяви у справі №916/5256/24 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Одеської області.

28.01.2025 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/5256/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство ,,Чорноморська Перлина на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 про повернення позовної заяви у справі №916/5256/24 залишено без руху. Встановлено скаржнику строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення наступних недоліків апеляційної скарги: надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2422,40 грн.

17.02.2025 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 поновлено Приватному акціонерному товариству Сільськогосподарське підприємство ,,Чорноморська Перлина пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 у справі №916/5256/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство ,,Чорноморська Перлина на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 про повернення позовної заяви у справі №916/5256/24. Встановлено відповідачу строк до 07.03.2025 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 07.03.2025 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи.

Згідно із частинами першої, другої статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі; розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що у даній справі оскаржується ухвала суду про повернення позовної заяви, яка передбачена пунктом шостим частини першої статті 255 ГПК України, її перегляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач про розгляд справи у суді апеляційної інстанції повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала про повернення позовної заяви.

Із матеріалів справи вбачається наступне.

29.11.2024 Приватне акціонерне товариство Сільськогосподарське підприємство "Чорноморська Перлина" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою.

Позивачем разом з позовною заявою надано клопотання про відстрочення сплати судового збору до розгляду даної справи по суті.

Ухвалою від 03.12.2024 суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та залишив без руху вказану позовну заяву.

Зокрема, суд першої інстанції вказав, що позивачем не надано доказів, що підтверджують те, що він згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а відтак підстави для задоволення клопотання позивача про розстрочення (відстрочення) сплати судового збору відсутні.

09.12.2024 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, у якій останній виклав клопотання щодо відстрочення сплати судового збору у сумі 28 816,69 грн до розгляду даної справи по суті.

Ухвалою від 11.12.2024 суд першої інстанції у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство "Чорноморська Перлина" про відстрочення сплати судового збору відмовив. Встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у сумі 28 816,69 грн.

При цьому, суд повторно вказав, що позивач не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір". Також, суд відхилив посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 у зв`язку з її помилковим тлумаченням позивачем.

Між тим, недоліки позовної заяви позивач не усунув, з огляду на що суд ухвалою від 24.12.2024 повернув вказану позовну заяву позивачу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви з огляду на наступне.

Так, підставою повернення позовної заяви стало неусунення позивачем недоліків апеляційної скарги в частині сплати судового збору. Позивач заявляв клопотання про відстрочення його сплати.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №0940/2276/18, на яку посилається скаржник в апеляційній скарзі.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Колегія суддів зазначає, що Великою Палатою зазначено, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Між тим колегія суддів зазначає, що вказані висновки Великою Палатою викладені в адміністративній справі, з посиланням на частину першу статті 133 КАС, який регулює порядок зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат. Між тим аналогічна стаття у ГПК України відсутня, про що помилково вказує скаржник.

Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника, що за результатами розгляду справи №0940/2276/18 Великою Палатою Верховного Суду зазначено: «Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції щодо відсутності обставин, які б свідчили про наявність умов, предметних та суб`єктних критеріїв, за яких суд може розглянути питання про звільнення від сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони, а відтак - і про повернення апеляційної скарги у зв`язку із неусуненням скаржником недоліків апеляційної скарги в установлений строк шляхом подання документа про сплату судового збору.».

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи, що позивач не підпадає під категорію осіб, яким суд, враховуючи майновий стан, може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору згідно з положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір", а позов не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, то підстави для задоволення клопотання позивача про розстрочення (відстрочення) сплати судового збору - відсутні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 є нерелевантним у даній справі у зв`язку з її помилковим тлумаченням позивачем.

Відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Частиною 6 статті 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, те, що встановлений судом строк на усунення недоліків закінчився, а Приватним акціонерним товариством Сільськогосподарське підприємство "Чорноморська Перлина" недоліки позовної заяви усунуто не було, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви з додатками позивачу на підставі ч.4 ст.174 ГПК України.

Решта доводів апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки зводяться до оцінки обставин, які підлягають дослідженню під час розгляду справи по суті.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Керуючись ст.ст. 269-271, 276, 281-284 ГПК України,

апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Сільськогосподарське підприємство ,,Чорноморська Перлина залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 про повернення позовної заяви у справі №916/5256/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.03.2025.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Я.Ф. Савицький