ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. Справа №909/848/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді О.І. Матущак

І.Ю. Панова,

секретар судового засідання Р.А. Пишна,

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за № ТОВВИХ-24-19613 від 17.12.2024 року (вх. № 01-05/3660/24 від 18.12.2024 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2024 року (суддя О.В.Рочняк; повне рішення складено 29.11.2024 року)

у справі № 909/848/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (надалі ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України")

до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз"(надалі АТ"Тисменицягаз")

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 9650852, 37 грн заборгованості,

та за зустрічним позовом:Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз"(надалі АТ "Тисменицягаз")

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"(надалі ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України")

про зобов`язання вчинити дії,

за участю:

від позивача (за первісним позовом) в режимі відеоконференції: Горбач А.М. адвокат (довіреність б/н від 16.12.2024 року);

від відповідача (за первісним позовом): не з`явився;

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та зустрічної позовної заяви

17.10.2022 року ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ"Тисменицягаз" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про стягнення 9650852, 37 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення договірних зобов`язань, які виникли між сторонами, відповідач не здійснив плату за добовий небаланс газу, який мав місце у квітні, травні, вересні, жовтні 2021 р., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, на яку позивачем за первісним позовом нараховано пеню, інфляційні втрати та 3% річних.

21.11.2022 року АТ "Тисменицягаз" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" про зобов`язання вчинити дії.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" формував плату за добовий небаланс із порушенням умов Закону України "Про ринок природного газу", положень Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497 (із змінами), та Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 (із змінами). На думку відповідача, визначення ціни негативних небалансів для всіх замовників послуг транспортування має формуватися ТзОВ "Оператор ГТС України" на основі фактичної вартості природного газу, придбаного або проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за кожну конкретну газову добу.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2024 року у справі №909/848/22 частково задоволено позов ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України". Стягнуто з АТ "Тисменицягаз" на користь ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" 9311084,59 грн заборгованості, з яких: 7232838,49 грн основного боргу, 339767,78 пені, 1534034,42 грн інфляційних втрат; 204443,90 грн 3 % річних та 144762,79 грн судового збору. В решті позову відмовлено. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що факт надання послуг балансування за укладеним між сторонами договором у квітні, травні, вересні та жовтні 2021 року підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг балансування №04-2021- від 30.04.2021, №05-2021- від 31.05.2021, №09-2021- від 30.09.2021 та №10-2021- від 31.10.2021.

Суд зазначив, що Оператор ГТС не має доводити фактичне надання ним послуг шляхом надання доказів наявності в оператора ресурсу природного газу саме для врегулювання небалансів відповідача, понесення оператором ГТС реальних витрат на врегулювання небалансів саме відповідача.

Позивач подав належні докази відповідно до договору та Кодексу ГТС, які підтверджують надання послуг відповідачу з врегулювання добових небалансів за договором транспортування природного газу, укладеного між сторонами.

Суд прийшов до висновку, що оскільки у квітні, травні, вересні та жовтні 2021 року у замовників послуг транспортування були наявні як негативні, так і позитивні небаланси, про що свідчить інформація щодо загальних обсягів та вартості врегулювання щодобових небалансів за квітень, травень, вересень, жовтень, грудень 2021 року, з урахуванням роз`яснення НКРЕКП від 18.01.2021, Оператором ГТС маржинальна ціна придбання та маржинальна ціна продажу природного газу визначалась з огляду на обсяги небалансів, відповідно до умов договору балансування, у відповідності та з дотриманням вимог Кодексу ГТС. Інформація щодо ціни придбання природного газу, маржинальної ціни продажу та маржинальної ціни придбання природного газу в 2021 році додана позивачем за первісним позовом до матеріалів справи.

Також місцевий господарський суд встановив, що матеріалами справи підтверджено факт наявності у спірний період у відповідача щодобових негативних небалансів та факт порушення останнім договірних зобов`язань щодо оплати щодобових небалансів, у зв`язку з чим дійшов висновку про те, що вимогу позивача за первісним позовом про стягнення з "Тисменицягаз" 7 232 838 грн 49 коп. заборгованості за добовий небаланс належить задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог про зобов`язання ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" привести маржинальну ціну придбання та маржинальну ціну продажу, в кожну газову добу квітня, травня, вересня, жовтня 2021 року, в яких фактично вчинялися балансуючі дії у відповідність до вартості природного газу, проданого оператором ГТС внаслідок отримання послуг балансування - відмовити.

За прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 21.05.2021 по 23.05.2022 позивачем нараховано відповідачу 679 535 грн 56 коп. пені, за період з 21.05.2021 по 30.09.2022 - 204 443 грн 90 коп. 3% річних та за період з 01.06.2021 по 31.08.2022 - 1 534 034 грн 42 коп. інфляційних втрат.

Судом перевірено розрахунки нарахування позивачем пені, 3% річних, інфляційних втрат та встановлено, що вони є обґрунтованими та арифметично правильними.

Враховуючи дискреційність наданих повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, суд першої інстанції дійшов висновку щодо можливості зменшення розміру пені на 50 відсотків, тобто до 339 767 грн 78 коп., вважаючи це справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що відповідає принципу верховенства права.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог. Вважає, що оскаржуване рішення в цій частині ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що реальні виняткові підстави для зменшення пені на 50% у даній справі були відсутні. Вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що станом на день прийняття рішення обов`язок з оплати щодобових негативних небалансів за квітня, травня, вересня та жовтня 2021 року відповідачем добровільно не виконано. Заявляє про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та врахування лише інтересів відповідача при зменшення розміру стягуваної пені. Стверджує, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань виключає наявність виняткових випадків, які надають право суду застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України. Просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2024 року у справі №909/848/22 скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити у повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

АТ "Тисменицягаз" у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника. Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що правила ст. 551 ЦК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником. Вказує на те, що зменшення суми неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів. Вважає, що приймаючи до уваги майновий стан сторін та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності, розумності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для реалізації права щодо зменшення розміру пені та штрафу. Просить рішення господарського Івано-Франківської області від 20.11.2024 року у справі №909/848/22 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" підтримав доводи, зазначені в апеляційній скарзі.

АТ "Тисменицягаз" та Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не забезпечили участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомили.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення учасників справи з датою, часом та місцем розгляду справи №909/848/22, суд встановив таке.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 року відкладено розгляд справи на 17.03.2025 року.

26.02.2025 року вказана ухвала доставлена до електронних кабінетів учасників справи, що підтверджується довідками відповідального працівника суду.

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи №909/848/22.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника справи, тому відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто за відсутності відповідача за первісним позовом та третьої особи.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 04.02.2020 року між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (оператор) та АТ "Тисменицягаз" (замовник) укладено договір № транспортування природного газу, відповідно до п. 2.1 якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п. 2.2. договору, послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуг є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора.

За змістом п. 2.3. договору, обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби.

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.4 договору).

В п. 2.8. договору визначено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні послуг транспортування газу здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно п. 4.1. договору, замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих послуг; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунку оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно з п. 7.1. договору, вартість послуг балансування розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом ГТС.

За змістом п. 9.1. договору, у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п. 9.2 договору).

Відповідно до п. 9.3. договору, у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором ГРМ за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

В п. 9.6 договору визначено, що розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений п.9.3 цього договору, визначається за даними оператора.

Згідно з п. 11.4 договору, врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Відповідно до п. 13.5 договору, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За змістом п. 17.1 договору, цей договір набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 1 січня 2020 року та діє до 31 грудня 2020 року. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

За результатом співставлення остаточної інформації про подачі/відбори газу до/з газотранспортної системи у квітні, травні, вересні та жовтні 2021 року оператор виявив наявність у АТ "Тисменицягаз" негативних небалансів, у зв`язку з чим здійснив розрахунок вартості плати за щодобові небаланси за кожну газову добу та сумарно за звітний період: за квітень 2021 року було виявлено остаточні обсяги добових небалансів на загальну суму 33 грн 62 коп.; за травень 2021 року - на загальну суму 34 грн 25 коп.; за вересень 2021 року - 7 210 739 грн 71 коп.; за травень 2021 року - на загальну суму 22 030 грн 91 коп.

У відповідності до п. 11.4 договору, 30.04.2021, 31.05.2021, 30.09.2021 та 31.10.2021 оператор склав акти врегулювання щодобових небалансів за квітень 2021 року, за травень 2021 року, за вересень 2021 року та за жовтень 2021 року на загальну суму 7 232 838 грн 49 коп.

Акти врегулювання щодобових небалансів за квітень 2021 року, за травень 2021 року, за вересень 2021 року, за жовтень 2021 року та рахунки на оплату щодобових небалансів №04-2021- від 30.04.2021, №05-2021- від 31.05.2021, №09-2021- від 30.09.2021, №10-2021- від 31.10.2021, оператор направив АТ "Тисменицягаз" через інформаційну платформу, що підтверджується "Реєстром файлів відправлених з Інформаційної платформи".

За розрахунками позивача за первісним позовом, АТ "Тисменицягаз" не оплатило вартості негативних щодобових небалансів в загальному розмірі 7 232 838 грн 49 коп.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У цій справі суд встановив, що 04.02.2020 року між ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (оператор) та АТ "Тисменицягаз" (замовник) укладено договір № транспортування природного газу, відповідно до п. 2.1 якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Отже, укладений договір став підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків між сторонами.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, викладені у договорі зобов`язання є обов`язковими до виконання сторонами вказаного договору.

За приписами частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, апеляційний господарський суд надає правову оцінку в межах вимог апеляційної скарги.

У цій справі суд встановив, що факт надання послуг балансування за цим договором у квітні, травні, вересні та жовтні 2021 року підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг балансування №04-2021- від 30.04.2021, №05-2021- від 31.05.2021, №09-2021- від 30.09.2021 та №10-2021- від 31.10.2021.

Також з аналізу матеріалів справи встановлено факт наявності у спірний період у відповідача щодобових негативних небалансів та факт порушення останнім договірних зобов`язань щодо оплати щодобових небалансів.

На підтвердження наявності у відповідача негативного небалансу у квітні, травні, вересні та жовтні 2021 року на загальну суму 7 232 838 грн 49 коп. позивач подав інформацію підтверджених торгових сповіщень, форми № 2, 3, 4, 9: скріншоти з інформаційної платформи, відображення фізичних обсягів газу помісячно; акти врегулювання щодобових небалансів за квітень, травень, вересень, жовтень 2021 року, в яких зазначений обсяг небалансів та ціна без ПДВ на кожну добу; рахунки на оплату за добові небаланси від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.09.2021 та від 31.10.2021.

АТ "Тисменицягаз" не оплатило вартості негативних щодобових небалансів в загальному розмірі 7 232 838 грн 49 коп.

Оскарженим рішенням суд стягнув з відповідача на користь позивача 7232838,49 грн основного боргу, 339767,78 пені, 1534034,42 грн інфляційних втрат; 204443,90 грн 3 % річних та 144762,79 грн судового збору.

Позивач оскаржує рішення суду в частині відмовлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача 339 767,78 грн. пені.

Щодо зменшення пені на 50 % колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 13.5 договору, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Матеріалами справи підтверджено факт наявності у спірний період у відповідача щодобових негативних небалансів та факт порушення останнім договірних зобов`язань щодо оплати щодобових небалансів.

За прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 21.05.2021 по 23.05.2022 позивачем нараховано відповідачу 679 535 грн 56 коп. пені, за період з 21.05.2021 по 30.09.2022 - 204 443 грн 90 коп. 3% річних та за період з 01.06.2021 по 31.08.2022 - 1 534 034 грн 42 коп. інфляційних втрат.

Судом перевірено розрахунки нарахування позивачем пені, 3% річних, інфляційних втрат та встановлено, що вони обґрунтованими та є арифметично правильними.

За положеннями частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 15.02.2023 року у cправі № 920/437/22 зазначив про те, що вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки. При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності. Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.09.2020 року у справі №915/2095/19.

У справі, що розглядається, місцевий господарський суд врахував фінансовий стан АТ "Тисмениця", зупинення дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, а також те, що позивачем за первісним позовом доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача, не надав.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважав справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо можливості зменшення розміру пені на 50 відсотків, тобто до 339 767 грн 78 коп., зазначивши при цьому, що стягнення з відповідача саме такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням строків оплати заборгованості.

Враховуючи вищеописані положення законодавства, встановлені обставини справи, дискреційність повноважень суду, правову позицію Верховного Суду та виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зменшення розміру пені на 50 відсотків, тобто до 339 767 грн 78 коп.

З урахуванням наведених правових норм та встановлених обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених у рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2024 року у справі № 909/848/22.

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладається на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 197, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" за № ТОВВИХ-24-19613 від 17.12.2024 року (вх. № 01-05/3660/24 від 18.12.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2024 року у справі № 909/848/22 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак

Суддя І.Ю. Панова