ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р. Справа № 916/4569/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АССО.ЮА" (65111, м. Одеса, пр-т Добровольського, буд. 122/1, кв. 69; ),

до: Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ),

про зобов`язання спростувати інформацію.

За участю представників сторін:

від позивача - керівник Ратушняк О.В.;

від відповідача - Локотей А.С., самопредставництво.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АССО.ЮА" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просить:

- Відкликати рішення № 39463 від 28.09.2023 року комісії регіонального рівня ГУ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ;

- Зобов`язати ГУ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ спростувати інформацію поширену квитанціями (форма J1490902) в результаті подання податкових накладних реєстраційний № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 30.11.2023, № від 15.12.2023, № від 30.01.2024, № від 01.04.2024, № від 29.04.2024, № від 14.05.2024, № від 14.05.2024, № від 14.05.2024, № від 30.05.2024, № від 31.05.2024, № від 17.06.2024, № від 17.06.2024, № від 17.06.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 15.08.2024, № від 19.08.2024, № від 16.09.2024, № від 16.09.2024, № від 01.10.2024, № від 01.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 10.10.2024.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 справу № 916/4569/24 передано на розгляду судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.

Ухвалою суду від 21.10.2024 позовну заяву ТОВ "АССО.ЮА" (вх. суду № 4682/24 від 15.10.2024) залишено без руху.

24 жовтня 2024 року до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "АССО.ЮА" надійшла заява з додатком, яка є підтвердженням усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі Господарського суду Одеської області від 21.10.2024.

Ухвалою суду від 28.10.2024 прийнято позовну заяву ТОВ "АССО.ЮА" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4569/24. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 26.11.2024 о 12:10 год.

12 листопада 2024 року до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання, в якому заявник просить суд передати справу № 916/4569/24 до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

13 листопада 2024 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшли заперечення на клопотання (заяву).

Вказані заперечення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

25 листопада 2024 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд:

- Відкликати рішення № 39463 від 28.09.2023 року комісії регіонального рівня ГУ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ;

- Зобов`язати ГУ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ спростувати інформацію поширену квитанціями (форма J1490902) в результаті подання податкових накладних реєстраційний № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 30.11.2023, № від 15.12.2023, № від 30.01.2024, № від 01.04.2024, № від 29.04.2024, № від 14.05.2024, № від 14.05.2024, № від 14.05.2024, № від 30.05.2024, № від 31.05.2024, № від 17.06.2024, № від 17.06.2024, № від 17.06.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 15.08.2024, № від 19.08.2024, № від 16.09.2024, № від 16.09.2024, № від 01.10.2024, № від 01.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 10.10.2024, № від 29.10.2024, № від 29.10.2024, № від 30.10.2024, № від 13.11.2024, № від 13.11.2024, № від 14.11.2024, № від 14.11.2024.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

25 листопада 2024 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшло клопотання про долучення доказів.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.11.2024 задоволено заяву ТОВ "АССО.ЮА" (вх. № ГСОО 42292/24 від 25.11.2024) про збільшення розміру позовних вимог. Позовні вимоги вважати такими, які викладені позивачем у заяві про збільшення розміру позовних вимог. Відкладено підготовче засідання у справі на 14:10 год. 18.12.2024. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 18.12.2024 о 14:10 год.

11 грудня 2024 року до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу ТОВ «АССО ЮА» та передати справу № 916/4569/24 до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Вказаний відзив на позовну заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

18 грудня 2024 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву у справі № 916/4569/24 в повному обсязі. В обґрунтування вказаної відповіді на відзив позивач вказує, що в результаті дії відповідача, позивач вимушений вдаватись до засобу самозахисту, що має наслідком проведення дослідження нормативно правових актів та створення юридичних конструкцій для поновлення цивільних прав, створення якої потребує значних зусиль та часових витрат.

Стосовно відсутності реалізації лічильника води Baylan W-2 IR Dn 100, інформація не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи присутні документи, які свідчать про протилежне, а саме видаткова накладна № 906 від 15.09.2023.

Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

18 грудня 2024 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшло клопотання про долучення доказів.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

18 грудня 2024 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 18.12.2024 суд протокольною ухвалою відмовив відповідачу у задоволені клопотання (вх. № 40759/24 від 12.11.2024) про передачу справи № 916/4569/24 до Одеського окружного адміністративного суду за підсудністю.

У підготовчому засіданні 18.12.2024 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 11:00 год. 21.01.2025. Продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 916/4569/24 на 30 днів.

Ухвалою суду від 18.12.2024 закрито провадження у справі № 916/4569/24 в частині вимог про відкликання рішення № 39463 від 28.09.2023 комісії регіонального рівня ГУ ДПС в Одеській області.

Ухвалою суду від 18.12.2024 повідомлено ТОВ "АССО.ЮА", що наступне підготовче засідання у справі № 916/4569/24 призначене на 21.01.2025 об 11:00 год.

23 грудня 2024 року до суду від відповідача у справі надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вказаних заперечень відповідач зазначає, що податкова інформація щодо реалізації лічильника води Baylan W-2 IR Dn 100 на суму 94965,96 грн відсутня. Сама видаткова накладна № 906 від 15.09.2023 не є доказом факту реалізації товару.

Вказані заперечення суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

20 січня 2025 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи

21 січня 2025 року підготовче засідання у справі не відбулось, через відсутність електроенергії в Господарському суді Одеської області, що підтверджується відповідним актом суду.

Ухвалою суду від 21.01.2025 постановлено провести підготовче провадження у справі № 916/4569/24 впродовж розумного строку. Призначено підготовче засідання у справі на 18.02.2025 об 11:30 год.

17 лютого 2025 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшло клопотання про долучення доказів.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи

17 лютого 2025 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшла заява від 16.02.2025 про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач зазначає, що у зв`язку з поданням податкових накладних до реєстрацій, необхідним є збільшення розміру позовних вимог, а тому просить прийняти збільшення розміру позовних вимог, саме: "Зобов`язати ГУ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ спростувати інформацію поширену квитанціями (форма J1490902) в результаті подання податкових накладних реєстраційний № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 30.11.2023, № від 15.12.2023, № від 30.01.2024, № від 01.04.2024, № від 29.04.2024, № від 14.05.2024, № від 14.05.2024, № від 14.05.2024, № від 30.05.2024, № від 31.05.2024, № від 17.06.2024, № від 17.06.2024, № від 17.06.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 15.08.2024, № від 19.08.2024, № від 16.09.2024, № від 16.09.2024, № від 01.10.2024, № від 01.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 10.10.2024, № від 29.10.2024, № від 29.10.2024, № від 30.10.2024, № від 13.11.2024, № від 13.11.2024, № від 14.11.2024, № від 14.11.2024, № від 28.11.2024, № від 28.11.2024, № від 29.11.2024, № від 29.11.2024, № від 17.12.2024, № від 18.12.2024, № від 17.12.2024, № від 27.12.2024, № від 27.12.2024, № від 15.01.2025, № від 17.01.2025, № від 05.02.2025 та заборонити розповсюдження недостовірної інформації".

Заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи

17 лютого 2025 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшла заява про проведення засідання за відсутності учасника справи.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи

17 лютого 2025 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшло клопотання про прискорення розгляду справи.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 18.02.2025 суд протокольною ухвалою задовольнив заяву позивача (вх. № 5250/25 від 17.02.2025) про збільшення розміру позовних вимог. Позовні вимоги вважати такими, які викладені позивачем у заяві від 16.02.2025 про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження у справі № 916/4569/24. Призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2025 о 14:10 год.

12 березня 2025 року до суду від ТОВ "АССО.ЮА" надійшло клопотання.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи

Представник позивача у судовому засіданні 18.03.2025 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.03.2025 позовні вимоги не визнав та у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

У судовому засіданні 18.03.2025 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представників сторін про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 28 вересня 2023 року комісія регіонального рівня ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ прийняла рішення № 39463 (Додаток 2) про відповідність ТОВ "АССО.ЮА" критеріям ризиковості на підставі п. 8 додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (Далі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків), що має наслідком зупинення реєстрації податкових накладних та отриманням покупцями, під час реєстрацій податкової накладної, квитанцій за формою J1490902 з інформацією стосовно ризиковості позивача, що шкодить його діловій репутації

Відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків рішення приймається на підставі інформацій зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, але на час прийняття рішення відповідач, ще не подавав для реєстрації податкові накладні/розрахунки коригування, перша податкова накладна була подана 05.10.2023. Відповідач у рішенні зазначив, що відповідно до інформації за кодом УКТЗЕД 9028 (Лiчильники подачi або виробництва газовi, рiдин чи електроенергiї, в тому числi калiбрувальнi) встановлена відповідність платника податків критерію ризиковості.

Відносно коду 03 податкової інформації щодо відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності:

1. Рішення прийнято завчасно на підставі неіснуючої або неповної інформації, а наявна інформація надана контрагентами позивача свідчила саме про достатність матеріальних ресурсів.

2. Позивач мав умови та достатній обсяг матеріальних ресурсів та користувався послугами транспортування про що відповідач також згодом отримав інформацію.

Відносно коду 07 податкової інформації щодо недостатності кількості трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції):

1. Інформація не відповідає дійсності, оскільки товар отриманий покупцями повному обсязі.

2. Позивач обробляє в середньому 2-3 замовлення на місяць, тому не потребує залучення додаткових трудових ресурсів для здійснення господарської операції, а обсяг в кількості 10-ти лічильників води, якщо брати до уваги найбільшу операцію, не є значним.

Відносно коду 11 податкової інформації щодо накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності:

1. Позивач не має необхідності в накопиченні товарів, оскільки реалізує товари під замовлення. За випискою позивача можна встановити, що 06.09.2023 надійшла оплата від покупця, а 07.09.2023 року закупівля у постачальника, за тою ж послідовністю відбулась операція 14.09.2023 та 15.09.2023.

2. Товари зберігаються на складах у постачальників, а відвантаження відбувається безпосередньо покупцям або позивачу для перевідправки на умовах дропшипінгу.

Перешкодами у процесі конкуренції вважаються: дискредитація суб`єкта господарювання, схиляння до бойкоту суб`єкта господарювання ч. 1 ст. 34 ГК України.

Тобто схиленням до бойкоту позивача вважається спонукання покупців позивача, безпосередньо відповідачем, шляхом поширення неправдивих, неточних або неповних відомостей, до відмови від встановлення договірних відносин із позивачем.

Органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб`єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб`єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції.

З огляду на наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "АССО.ЮА" просить суд зобов`язати відповідача спростувати інформацію поширену квитанціями (форма J1490902) в результаті подання податкових накладних реєстраційний № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 05.10.2023, № від 30.11.2023, № від 15.12.2023, № від 30.01.2024, № від 01.04.2024, № від 29.04.2024, № від 14.05.2024, № від 14.05.2024, № від 14.05.2024, № від 30.05.2024, № від 31.05.2024, № від 17.06.2024, № від 17.06.2024, № від 17.06.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 19.07.2024, № від 15.08.2024, № від 19.08.2024, № від 16.09.2024, № від 16.09.2024, № від 01.10.2024, № від 01.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 02.10.2024, № від 10.10.2024, № від 29.10.2024, № від 29.10.2024, № від 30.10.2024, № від 13.11.2024, № від 13.11.2024, № від 14.11.2024, № від 14.11.2024, № від 28.11.2024, № від 28.11.2024, № від 29.11.2024, № від 29.11.2024, № від 17.12.2024, № від 18.12.2024, № від 17.12.2024, № від 27.12.2024, № від 27.12.2024, № від 15.01.2025, № від 17.01.2025, № від 05.02.2025 та заборонити розповсюдження недостовірної інформації.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АССО.ЮА" не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Частиною 1 статті 200 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), яка кореспондується зі статтею 1 Закону України "Про інформацію", визначено, що інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про інформацію" суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень.

Об`єктом інформаційних відносин є інформація.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Частиною 4 статті 32 Конституції України унормовано, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (надалі - Постанова № 1), беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на спростування недостовірної інформації відповідно до статті 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації згідно зі статтею 299 ЦК України.

Частиною 2 статті 34 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) встановлено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Підстави та порядок спростування недостовірної інформації регламентує стаття 277 ЦК України, відповідно до частин 1, 4 та 7 якої фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

З огляду на викладене, позивач у даній справі повинен довести, що поширена відповідачем інформація стосується саме його, поширенням такої інформації порушено особисті немайнові права позивача.

За висновком суду у позовній заяві відсутні посилання на фактичне порушення прав позивача з боку відповідача внаслідок розміщення вищевказаної інформації, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування: реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (надалі - квитанція).

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів (надалі Порядок № 1165).

Направлена податкова накладна в автоматичному режимі перевіряється на відповідність ознакам безумовної реєстрації, і якщо такі ознаки наявні, реєстрація такої податкової накладної (або розрахунку коригування) не зупиняється. У випадку ж подання для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної (розрахунку коригування), що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, контролюючий орган наділений повноваженнями на здійснення автоматизованого моніторингу такої податкової накладної на відповідність критеріям ризиковості платника податку, а також показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. У разі коли за результатами моніторингу встановлено відповідність господарської операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції (за виключенням випадку, коли податкова накладна направлена на реєстрацію платником податку, який відповідає хоча б одному показнику позитивної історії), реєстрація податкової накладної (розрахунку коригування) зупиняється. У разі зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) платнику податків надсилається квитанція, у якій в обов`язковому порядку зазначається, крім іншого, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також пропозиція надати пояснення та копій документів, необхідні для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Судом встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган вказує на наявну податкову інформацію щодо позивача та надає право на спростування вказаної інформації. Вказане право відображається у формі пояснення платника податку та копіях документів, які підтверджують відомості, зазначені у поясненні.

Таким чином, обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

За отриманими квитанціями з Єдиного вікна приймання звітності Державної податкової служби України позивачу було повідомлено, що реєстрація направлених до контролюючого органу податкових накладних зупинена, оскільки: «ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку».

Згідно п. 8 Додатку № 1 Постанови № 1165 яким закріплені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Також, судом встановлено, що позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання прийняття рішення щодо реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної.

Відповідно до п. 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі Порядок № 520) визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, визначено п. 5 Порядку № 520

Пунктом 6 Порядку № 520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування

Проте, на виконання п. 11 Порядку № 1165 позивачем не було подано до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Таким чином, станом на момент подання позовної заяви позивачем не виконано вимог Порядку № 1165 та Порядку № 520, що свідчить про недотримання процедури, передбаченої нормативно-правовими актами з метою прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних.

Враховуючи викладене, вимога позивача про зобов`язання відповідача спростувати інформацію поширену квитанціями в результаті подання податкових накладних не може розглядатись як поширення недостовірної інформації, оскільки реєстрація податкових накладних є реалізація органом податкової служби визначених законом повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність заявлення позивачем вимоги про зобов`язання відповідача спростувати інформацію поширену квитанціями (форма J1490902) в результаті подання податкових накладних.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування власних правових позицій по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до приписів статі 129 ГПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 27.03.2025.

Суддя Нікітенко С.В.