ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року Справа № 915/518/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савки К.Д.,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ПРІМ» (57145, Миколаївська область, Миколаївський р-н, с. Іванівка, вул. 8 Березня, буд. 18; ідентифікаційний код 44589820)

про: визнання недійсним договору в частині, стягнення 3 134 395,60 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Усик М.Г., у порядку самопредставництва,

від відповідача: Панченко С.В., адвокат за ордером,

Суть спору:

08.05.2024 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 78/6-1644 від 29.04.2024 (з додатками), в якій, з урахуванням заяви б/н від 30.08.2024 (вх. № 10433/24) про зміну предмета позову, просить суд:

1.1. визнати недійсним в пункті 7 державного контракту (договору) № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023, в частині включення до ціни Контракту, що становить 25 900 000,00 грн. - суми у розмірі 3 134 395,60 грн. та в частині включення до суми єдиного податку, що становить 518 000,00 грн. - суми в розмірі 62 687,91 грн.;

1.2. визнати недійсним додаток № 1 до державного контракту (договору) № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 (специфікація) в частині включення до вартості Товару за одиницю черевики з високим берцями демісезонні, що становить 1 850,00 грн суми у розмірі 223,89 грн., та в частині включення до договірної ціни, що становить 25 900 000,00 - суми у розмірі 3 134 395,60 грн.;

1.3. визнати недійсним додаток № 2 до державного контракту (договору) № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 (протокол погодження договірної ціни товару оборонного призначення від 08.02.2023) в частині включення до вартості Товару за одиницю черевики з високим берцями демісезонні, що становить 1 850,00 грн суми у розмірі 223,89 грн.

1.4. стягнути з Відповідача на корить Позивача безпідставно набуті кошти в сумі 3 134 395,60 грн.

2. Судові витрати Позивача покласти на Відповідача.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: Державного контракту (договору) 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення, з додатками до нього; видаткових накладних (3 шт.); платіжних інструкцій (3 шт.); Акту Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області № 040508-20/4 від 08.12.2023 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2021 по 31.08.2023; застосування приписів пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 20.03.2022 «Деякі питання оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану», п. 49 Порядку планування, формування, особливості розміщення, коригування оборонних закупівель, здійснення контролю та звітування про їх виконання, а також оприлюднення інформації про оборонні закупівлі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 363 від 03.03.2021 «Питання оборонних закупівель», норм статті 19 Закону України «Про оборонні закупівлі», статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення», статей 16, 203, 215, 217, 1212 Цивільного кодексу України, статей 142, 180, 240 Господарського кодексу України; та мотивовані, зокрема, тим, що при виконанні Контракту, відповідач, який не є виробником Товару, Білизни натільної (сорочка та кальсони демісезонні) мав право на прибуток у складі ціни Товару у розмірі не більше 1 % (15,72 грн), від собівартості одиниці Товару, яка становить 1572,00 грн, а не в розмірі 14,86 % (234,50 грн), про що ним зазначено в калькуляції ціни Товару.

Згідно розрахунків управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області, яке проводило ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2021 по 31.08.2023, висновки якого викладені в акті ревізії від 08.12.2023 № 040508-20/4, вказане призвело до безпідставного завищення ціни Контракту на суму 3 134 395,60 грн, які сплачені позивачем згідно платіжних інструкцій № 762 від 10.03.2023, № 1380 від 14.04,2023, № 1571 від 20.04.2023.

Позивач зазначає, що укладаючи Контракт в добровільному порядку сторони узгодили між собою пункти Контракту які мали обов`язок дотримуватись та неухильно виконувати. Укладаючи Контракт позивач мав на меті, що відповідач буде виготовляти та поставляти Товар та матиме прибуток визначений пунктом 10 Контракту та постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 335. Однак з матеріалів справи вбачається та відповідачем не спростовується, що Товар вироблений в Туреччині, а відповідач лише доставляв виготовлений Товар з усіма товарно-супровідними документами. Даний факт здійснення лише поставки відповідачем товару без виробництва можливо було встановити тільки після здійснення всіх поставок та аналізу походження товару. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що відповідач укладаючи Контракт ввів в оману позивача та безпідставно набув кошти в сумі 3 134 395,60 грн.

Позивач наголошує, що оскільки відповідач у складі ціни Контракту отримав від позивача прибуток, завищений на суму 3 134 395,60 грн., при тому, що мав право на прибуток у розмірі 220 920,00 грн, який встановлений абзацом першим пункту 49 Порядку планування, формування, особливостей розміщення, коригування оборонних закупівель, здійснення контролю та звітування про їх виконання, а також оприлюднення інформації про оборонні закупівлі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2021 № 363 «Питання оборонних закупівель», наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсними пункту 7 Контракту та додатку № 1 до Контракту (специфікація) в частині включення до договірної ціни прибутку Відповідача в сумі 3 134 395,60 грн. та про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у сумі 3 134 395,60 грн. на підставі статті положень статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки неповернення відповідачем позивачу зазначеної суми, перерахованої поза межами договірних платежів, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законодавством.

Ухвалою суду від 10.06.2024 після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/518/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 09 липня 2024 року об 11:30; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

11.06.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України була надана заява б/н від 11.06.2024 (вх. № 6883/24) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 13.06.2024.

25.06.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ПРІМ» надійшов відзив на позовну заяву б/н від 25.06.2024 (вх. № 7541/24), в якому відповідач заперечує проти заявленого позову та просить суд:

1. Відмовити в задоволенні позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ТОВ «ТРЕЙД-ПРІМ» повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, ґрунтуються, зокрема, на тому, що оспорюваний контракт був повністю виконаний його сторонами (позивачем та відовідачем). При цьому, відповідач наголошує, що правовим наслідком обраного позивачем способу захисту фактично буде зменшення ціни укладеного між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу після його виконання сторонами. В той же час, як вже зазначалось вище, відповідно до частини третьої статті 632 ЦК України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Законодавством України, передбачено вичерпний перелік підстав для зміни договору за рішенням суду, які зазначені у ст.ст.651 - 653 ЦК України, та відповідно до приписів яких договір може бути змінено за рішенням суду лише у двох випадках: істотне порушення договору; істотна зміна обставин. Проте, позивачем не наводиться належних та допустимих доказів істотного порушення договору відповідачем, або істотної зміни обставин.

Крім того, відповідач посилається на те, що акт ревізії Державної фінансової інспекції України не є беззаперечною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки виявлені таким органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.

26.06.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла відповідь на відзив б/н від 26.06.2024 (вх. № 7621/24), в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

02.07.2024 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ПРІМ» надійшла відповідь на відзив б/н від 01.07.2024 (вх. № 7877/24), в якій відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

04.07.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшли додаткові пояснення б/н від 03.07.2024 (вх. № 7986/24).

У підготовчому засіданні, проведеному 09.07.2024 за участю представників обох сторін, судом було оголошено перерву до 06 серпня 2024 року об 11:40.

У підготовчому засіданні, проведеному 06.08.2024 за участю представників обох сторін, судом було оголошено перерву до 01 жовтня 2024 року об 11:50.

30.08.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла заява б/н від 30.08.2024 (вх. № 10433/24) про зміну предмета позову.

16.09.2024 до суду від представника відповідача адвоката Панченко С.В. надійшли заява б/н від 15.09.2024 (вх. № 11004/024) та заява б/н від 15.09.2024 (вх. № 11006/024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, на яку суд відреагував відповідною ухвалою від 17.09.2024.

Ухвалою від 01.10.2024 судом було прийнято до розгляду заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України б/н від 30.08.2024 (вх. № 10433/24) про зміну предмета позову у справі № 915/518/24; встановлено відповідачу строк до 18.10.2024 включно для надання суду та направлення іншим учасникам справи письмових пояснень по суті заяви позивача про зміну предмету позову, у разі наявності відповідного наміру; продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 915/518/24; відкладено підготовче засідання у справі № 915/518/24 на 29 жовтня 2024 року об 11:30.

22.10.2024 до суду від позивача надійшла заява б/н від 22.10.2024 (вх. № 12770/24), за змістом якої заявник повідомив суд про заміну представника, який братиме участь у наступному засіданні та надано докази на підтвердження повноважень вказаної особи.

Ухвалою від 29.10.2024 суд закрив підготовче провадження у справі № 915/518/24 та призначив її до судового розгляду по суті на 26 листопада 2024 року об 11:50; а також постановив розгляд справи № 915/518/24 по суті здійснювати у закритих судових засіданнях.

У зв`язку з перебуванням головуючої у даній справі судді Смородінової О.Г. у відпустці у період з 25.11.2024 по 16.12.2024, ухвалою суду від 11.11.2024 судове засідання у справі № 915/518/24 було призначено на 17 грудня 2024 року об 11:25.

В судовому засіданні 17.12.2024, проведеному за участю представників обох сторін, суд розпочав розгляд справи № 915/518/24 по суті, заслухавши вступні слова позивача та відповідача.

За результатами проведеного засідання судом було оголошено перерву до 14 січня 2025 року о 12:15.

06.01.2025 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 06.01.2025 (вх. № 115/25) щодо сум, зазначених у прохальній частині позовних вимог.

13.01.2025 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 13.01.2025 (вх. № 453/25) про відкладення розгляду справи на іншу дату, мотивоване хворобою представника, який брав участь у розгляді справи та неможливістю забезпечити явку іншого представника, враховуючи територіальну відстань, обмежену кількістю квитків на громадський транспорт та значним службовим навантаженням.

14.01.2025 до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 14.01.2025 (вх. № 496/25) про відкладення розгляду справи на іншу дату, для забезпечення змагальності сторін, беручи до уваги подане позивачем клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника.

Ухвалою суду від 14.01.2025 розгляд справи № 915/518/24 по суті було відкладено на 11 лютого 2025 року об 11:30.

В засіданні 11.02.2025, проведеному за участі представників обох сторін, суд розпочав розгляд справи № 915/518/24, заслухавши вступні слова представників позивача та відповідача, а також розпочавши дослідження в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, доказів, якими обґрунтовуються обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

За результатами проведеного засідання судом було оголошено перерву в розгляді справи до 12 березня 2025 року об 11:00.

Станом на момент проведення засідання від учасників справи заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

12.03.2025 в судове засідання з`явилися повноважні представники позивача та відповідача, яких суд заслухав.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 12.03.2025 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2023 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ПРІМ», як Виконавцем, був укладений Державний контракт (договір) № 89/В33-2023 (далі Контракт), відповідно до предмету якого Виконавець зобов`язався у 2023 році виготовити та поставити Замовнику з дотриманням вимог законодавства для здійснення останнім заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та виконання заходів правового режиму воєнного стану Товари оборонного призначення за кодом 18810000-0 «Взуття різне, крім спортивного та захисного» Єдиного закупівельного словника ДК 021-2015 (далі - Товар), найменування, кількість та строки поставки яких зазначені в специфікації Товарів оборонного призначення, яка є Додатком № 1 до Контракту і його невід`ємною частиною (далі - Специфікація), а Замовник оплатити та прийняти Товар (п. 1).

За умовами наведеного Контракту:

- ціна Контракту становить 25 900 000 (двадцять п`ять мільйонів дев`ятсот тисяч) грн. 00 коп. без урахування податку на додану вартість. Під час закупівлі Товару за Контрактом застосовується єдиний податок 2% (далі - ЄП) 518 000,00 грн (п. 7);

- ціна Товару визначена у Специфікації та зафіксована у Протоколі погодження договірної ціни одиниці Товарів оборонного призначення від 08.02.2023 (Додаток № 2 до Контракту) (п. 8);

- договірна ціна Товару за Контрактом встановлена відповідно до положень пунктів 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 335 «Деякі питання здійснення оплати Товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану» та встановлена на підставі калькуляції Виконавця. Відповідальність за правильність розрахунку ціни Товару, обґрунтованість витрат за статтями калькуляції витрат несе Виконавець. Прибуток Виконавця становить не більше 1 відсотку вартості купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, робіт і послуг виробничого характеру сторонніх підприємств та організацій та 30 відсотків від виробничої собівартості продукції без урахування вартості купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, робіт і послуг виробничого характеру сторонніх підприємств та організацій. Ціна Контракту, вказана в пункті 7 Контракту, є граничною і не може бути перевищена Виконавцем. Сума перевищення ціни Контракту оплаті не підлягає. Ціна Контракту, вказана в пункті 7 Контракту, може бути зменшена за згодою Сторін у порядку, передбаченому пунктами 78, 79 Контракту (п. 10);

- Замовник оплачує виготовлені та поставлені товари за договірною ціною, встановленою Сторонами та зафіксованою у Специфікації і Протоколі погодження договірної ціни одиниці Товарів оборонного призначення від 08.02.2023 (п. 11);

- договірна ціна на постачання Товару визначена на підставі калькуляції витрат, сформованої Виконавцем з урахуванням економічних показників діяльності підприємства на момент укладення Контракту. При цьому під час розрахунку ціни враховуються всі податки та збори, загальновиробничі, адміністративні, операційні та інші витрати виконавця, пов`язані з виготовленням Товарів, виконанням робіт та наданням послуг (п. 12);

- погоджена Сторонами ціна Товару після укладення Контракту не переглядається, крім випадків зменшення ціни Товару (п. 14);

- одночасно з підписанням Контракту Виконавець надає Замовнику калькуляцію витрат, сформовану відповідно до вимог пунктів 8 та 10 Контракту (п. 16);

- розрахунки за Товар, що поставляється, Замовником проводяться шляхом оплати за фактично поставлену кількість Товару (партію Товару) з відстрочкою платежу до 30 календарних днів з дати прийняття Товару на склад Замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Виконавця та Замовника на відповідній видатковій накладній (п. 17);

- передача (приймання - здача) товару здійснюється в пункті відвантаження Замовника за адресою: … та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою Замовника (п. 23);

- поставка товару здійснюється Виконавцем власними силами та засобами (п. 24);

- дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці Замовника (п. 40);

- місце поставки (передачі) Товару … та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою Замовника. Поставка Товару здійснюється на умовах DDP Правил Інкотермс-2020 за рахунок Виконавця (п. 41);

- датою виконання виконавцем зобов`язань щодо поставки Товарів за Контрактом є дата підписання видаткової накладної (п. 42);

- Замовник має право: зменшувати обсяг Товару, зазначених у Специфікації, та загальну ціну Контракту залежно від реального фінансування видатків у випадку нагальної потреби перерозподілу коштів на інші цілі для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони України, У такому разі Сторони вносять відповідні зміни до Контракту; здійснювати контроль за якістю Товарів та їх приймання у Виконавця; у випадку порушення Виконавцем своїх зобов`язань щодо порядку постачання товару, у тому числі його кількості або якості або термінів або строків або маркування або тари або упаковки, при зміні Виконавцем в односторонньому порядку умов Контракту чи відмови від виконання Контракту, відмови Виконавця від зміни на обґрунтовану вимогу Замовника істотних умов Договору, Замовник в односторонньому порядку, має право відмовитись від цього Контракту у повному обсязі або частково. Про односторонню відмову від Контракту у повному обсязі або частково Замовник повідомляє Виконавця рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу Виконавця, зазначену в цьому Контракті, за 5 (п`ять) календарних днів до дати розірвання цього Контракту. У таких випадках Контракт вважається відповідно зміненим або розірваним згідно з умовами викладеними в письмовому повідомлені Замовника, надісланому на адресу Виконавця; на інші права, визначені законодавством (п. 61);

- Замовник зобов`язаний: здійснювати контроль за якістю Товару (партії Товару), приймання Товару у Виконавця у разі його відповідності вимогам, установленим Контрактом; інші зобов`язання, визначені законодавством (п. 62);

- Виконавець має право: на дострокову поставку Товару за письмовим погодженням Замовника; інші права, визначені законодавством (п. 63);

- Виконавець зобов`язаний: організувати поставку виготовленого Товару та його здачу Замовнику; дотримуватися вимог законодавства щодо зберігання державної таємниці, а також технічного захисту інформації; не повідомляти третім особам відомості про обсяг і вартість Товару, що поставляється за Контрактом; протягом гарантійного терміну експлуатації Товару у порядку, та у строки визначені пунктом 45 Контракту власними силами і за власний рахунок замінити дефектний Товар, якщо такі дефекти не є наслідком порушення правил транспортування, вберігання та експлуатації; забезпечувати на безоплатній основі зберігання Товару, що прийнятий ним на відповідальне зберігання; здійснювати інші зобов`язання, визначені законодавством (п. 64);

- у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Контрактом Сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до законодавства та Контракту. Сплата пені, штрафів та інших господарських санкцій не звільняє Сторони від виконання зобов`язань за цим Контрактом (п. 65);

- спори (розбіжності) які виникають між Сторонами, вирішуються ними шляхом проведення переговорів, консультацій, обміну листами (п. 74);

- у разі недосягнення Сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку відповідно до законодавства (п. 75);

- Контракт набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 15.04.2023, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами передбачених Контрактом зобов`язань (п. 76);

- невід`ємною частиною Контракту є: Додаток 1 Специфікація Товарів оборонного призначення на 1 арк.; Додаток 2 Протокол погодження договірної ціни одиниці Товару оборонного призначення, на 1 арк.; Додаток 3 Технічні вимоги, на 1 арк. (п. 84).

Специфікацією Товарів оборонного призначення, яка є Додатком 1 до Контракту, передбачено, такі найменування, кількість та вартість товарів: Черевики з високими берцями демісезонні 14 000 пар, вартістю (за одиницю) 1850,00 грн (без урахування податку на додану вартість).

Протоколом погодження договірної ціни одиниці Товару оборонного призначення, який є додатком 2 до Контракту, передбачено такі найменування та ціну Товару за 1 пару (гривень без ПДВ): Черевики з високими берцями демісезонні 1850,00 грн (без ПДВ).

Вищенаведений Контракт, з додатками до нього скріплені підписами та печатками обох сторін.

Одночасно з укладанням Контракту, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ПРІМ» відповідно до умов пункту 16 Контракту, надало Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України Калькуляцію ціни Товару стосовно Черевиків з високими берцями демісезонних 1850,00 грн (без ПДВ).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Контракту Виконавець передав Замовнику Товар на загальну суму 25 900 000,00 грн, що вбачається з підписаних обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень видаткових накладних:

- № 3 від 09.03.2023 на загальну суму 12 328 400,00 грн, щодо поставки: Черевиків з високими берцями демісезонних у кількості 6 664 пар;

- № 7 від 03.04.2023 на загальну суму 13 116 500,00 грн щодо поставки: Черевиків з високими берцями демісезонних у кількості 7 090 пар;

- № 21 від 19.04.2023 на загальну суму 455 100,00 грн щодо поставки: Черевиків з високими берцями демісезонних у кількості 246 пар.

За поставлений товар Замовник сплатив Виконавцю грошові кошти в загальній сумі 25 900 000,00 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи надано копії платіжних інструкцій:

- № 762 (внутрішній номер 261292330) від 10.03.2023 на суму 12 328 400,00 грн (платіжна інструкція містить посилання на Контракт № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 та накладну № 3 від 09.03.2023 в призначенні платежу);

- № 1380 (внутрішній номер 267425166) від 14.04.2023 на суму 13 116 500,00 грн (платіжна інструкція містить посилання на Контракт № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 та накладну № 7 від 03.04.2023 в призначенні платежу);

- № 1571 (внутрішній номер 268223897) від 20.04.2023 на суму 455 100,00 грн (платіжна інструкція містить посилання на Контракт № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 та накладну № 21 від 19.04.2023 в призначенні платежу).

Матеріали справи свідчать також про те, що у період з 11.09.2023 по 01.12.2023 (з призупиненням з 02,10.2023 по 18.10.2023, 25.10.2023 по 16.11.2023) управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2021 по 31.08.2023, за результатами проведення якої оформлено Акт № 040508-20/4 від 08.12.2023.

Зі змісту вказаного Акту вбачається, що ревізію щодо укладання договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейд-Прім» () та виконання договірних зобов`язань за ними Держаудитслужбою проведено за січень-серпень 2023 року, методом документального аналізу первинних та інших документів, які є підставою для здійснення фінансово-господарських операцій. Перевіркою встановлено, що в період з січня по серпень 2023 року між Військовою Частиною НОМЕР_1 , в особі командира ОСОБА_1 (Замовник), що діяв на підставі довіреності командувача Національної гвардії України від 02.03.2022, та ТОВ «Трейд-Прім», в особі директора Голяна О.В. (Виконавець), при спільному згадуванні Сторони, укладено договори на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення за найменуванням та кількістю, зазначеними в Специфікаціях Товарів оборонного призначення, що є додатком до контракту і його невід`ємною частиною, зокрема: Державний контракт (договір) № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 за кодом 18810000-0 «Взуття різне, крім спортивного та захисного» ЄЗС ДК 021-2015. Ціна Контракту 25 900 000,00 грн, без урахування ПДВ, в тому числі ЄП 2% 518 000,00 гривень.

Згідно Специфікації (Додаток 1) загальний обсяг поставки товару за найменуванням «Черевики з високими берцями демісезонні» становить 14 000 пар, ціна за одиницю 1850,00 гривень.

У ревізійному періоді на виконання цього договору згідно з видатковими накладними Виконавцем здійснено поставку товарів «Черевики з високими берцями демісезонні» у кількості 14 000 шт. ціна за одиницю 1850,00 грн на суму 25 900 000,00 гривень. Оплату за поставлений товар здійснено замовником у повному обсязі: платіжна інструкція від 13.03.2023 № 762 на суму 12 328 400,00 грн, платіжна інструкція від 14.04.2023 № 457770 на суму 13 116 500,00 грн; платіжна інструкція від 24.04.2023 на суму 455 100,00 грн.

Станом на 31.08.2023 заборгованість по розрахункам в рамках даного Контракту в обліку ВЧ НОМЕР_1 відсутня. Контракт закритий.

В Акті також встановлено, що ціна на товар, поставка якого передбачена державним контрактом (договором) № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023, визначена на підставі калькуляції ціни товару, складеної відповідачем. В калькуляції ціни товару зазначено, що калькуляція витрат сформована з урахуванням економічних показників діяльності підприємства на момент укладання, відповідного державного контракту (договору) з врахуванням всіх податків та зборів, загальновиробничих, адміністративних, операційних та інших витрат, пов`язаних з виготовленням, товару. Калькуляції підписані керівником відповідача Голяном О.В. та мають печатку відповідача. Складовими частинами калькуляції ціни на товар по державному контракту (договору) від № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 є собівартість товару, заробітна плата і нарахування, транспортні послуги, прибуток та єдиний податок (2 відсотки).

Як вбачається з калькуляції ціни товарів відповідача, який не є виробником товару, розмір прибутку від вартості купівельних виробів, робіт і послуг виробничого характеру сторонніх підприємств та організацій врахований в ціні товару більший ніж 1 %, чим не дотримано пункт 10 контракту № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023, ч. 1, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV. Застосування розміру прибутку більше ніж 1 % призвело до збільшення ціни товару за контрактом № 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 у загальній сумі 3 134 395,60 грн.

З урахуванням викладеного, щодо сум зазначених в прохальній частині позовних вимог, позивач пояснює таке:

- сума безпідставно набутих коштів і яку позивач просить стягнути складає 3 134 395,60 грн і розрахована на підставі «Розрахунку калькуляції ціни товару по державним контрактам укладеним з ТОВ «Трейд-Прім»», який є додатком акту ревізії від 08.12.2023 № 040508-20/4 управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області;

- сума 3 134 395,60 є різницею сум 25 900 000,00 (вартість контракту) та 22 765 604,40 (сума контракту розрахованого з урахуванням прибутку постачальника на рівні 1%);

- сума 62 687,91 розрахована наступним чином: 22 765 604,40 грн (сума контракту розрахованого з урахуванням прибутку постачальника на рівні 1%) * 2% (єдиний податок) = 455 312,09 (сума єдиного податку з розрахункової вартості контракту на рівні 1%); 518 000,00 (сума єдиного податку по контракту) 455 312,09 (сума єдиного податку розрахованого з прибутку постачальника на рівні 1%) = 62 687,91 грн;

- сума 223,89 розрахована наступним чином: вартість одиниці товару по контракту 1 850,00 грн; вартість одиниці товару згідно розрахунку управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області 1 626,11 грн; 1 850,00 грн 1 626,11 грн = 223,89 грн.

Позивач наголошує, що позовні вимоги полягають у визнанні недійсним контракту в частині на суми, що становлять різницю між сумами зазначеними в самому контракті і сумами контракту розрахованими з урахуванням прибутку відповідача на рівні 1% витрат вітчизняного суб`єкта господарювання на придбання комплектувальних виробів (напівфабрикатів), спецобладнання (спецустатковання), робіт (послуг) в інших суб`єктів господарювання.

Таким чином, предметом даного позову виступають чотири вимоги немайнового характеру щодо визнання недійсними пункту та додатків до договору та одна вимога майнового характеру щодо стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів у сумі 3 134 395,60 грн.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини порушення вимог законодавства при укладенні спірного правочину, а також щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача необґрунтовано отриманих коштів.

Позивач на підтвердження власної правової позиції по суті спору надав суду такі докази:

- Державний контракт (договір) 89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення, з додатками до нього;

- видаткові накладні (3 шт.);

- платіжні інструкції (№ 762 від 10.03.2023, № 1380 від 14.04,2023, № 1571 від 20.04.2023);

- Акт Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області № 040508-20/4 від 08.12.2023 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2021 по 31.08.2023;

- ухвала Печерського районного суду міста Києва від 27.03.2024 у справі № 757/13816/24-к;

- протокол обшуку від 16.04.2024.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- проєкт Державного контракту (договору) на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення;

- комерційна пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ПРІМ» № 2612-2 від 26.12.2022;

- лист Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ПРІМ» № 0202-1 від 02.02.2023;

- електронне листування між сторонами щодо укладання Державного контракту.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Приписами ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

За змістом ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вказане свідчить про те, що законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

За приписами ч. 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Суд констатує, що укладений між позивачем та відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено Державний контракт (договір) №89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 на виготовлення та поставку товарів оборонного призначення, відповідно до якого відповідачем на 25 900 000,00 грн поставлено згідно з умовами цього договору товар оборонного призначення, який зазначений у Специфікації (Додаток №1 до Договору), а позивачем у повному обсязі сплачені кошти за поставлений товар в загальній сумі 25 900 000,00 грн. Ці факти підтверджуються видатковими накладними, які підписані сторонами без зауважень та скріплені печатками сторін, а також платіжними інструкціями щодо оплати поставленого товару. Вказані обставини визнаються сторонами.

При цьому, як уже було наведено вище, предметом даного позову виступають три вимоги немайнового характеру щодо визнання недійсними пункту та додатків до договору в частині включення до ціни Контракту та вартості Товару сум, наведених у розрахунку; та одна вимога майнового характеру щодо стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у сумі 3 134 395,60 грн.

З урахуванням наведеного суд зауважує, що у відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 189 Господарського кодексу України передбачено, що ціна в цьому Кодексі є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Згідно з ч. 3 ст. 180 ГК України при укладанні господарського договору сторони зобов`язані в будь-якому разі узгодити предмет, ціну і строк дії договору.

З матеріалів справи судом встановлено, що в оскаржуваному пункті 7 Контракту сторони погодили ціну Контракту в розмірі 25 900 000,00 грн (без ПДВ), а також те, що під час закупівлі товару застосовується єдиний податок 2% 518 000,00 грн.

Відповідно до п.8 Контракту, ціна товару сторонами визначена у специфікації та зафіксована у протоколі погодження договірної ціни одиниці товарів оборонного призначення від 08.02.2023 (додаток №2 до Контракту).

У специфікації (додаток №1 до Контракту) сторони контракту визначили загальний обсяг поставки товару: Черевики з високими берцями демісезонні 14 000 пар, вартістю (за одиницю) 1850,00 грн (без урахування податку на додану вартість).

Відповідно до п.10 Контракту, договірна ціна Товару за Контрактом встановлена відповідно до положень пунктів 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 335 «Деякі питання здійснення оплати Товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану» та встановлена на підставі калькуляції Виконавця. Відповідальність за правильність розрахунку ціни Товару, обґрунтованість витрат за статтями калькуляції витрат несе Виконавець. Прибуток Виконавця становить не більше 1 відсотку вартості купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, робіт і послуг виробничого характеру сторонніх підприємств та організацій та 30 відсотків від виробничої собівартості продукції без урахування вартості купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, робіт і послуг виробничого характеру сторонніх підприємств та організацій.

Зазначені у пункті 10 Контракту положення кореспондуються з приписами п.49 «Порядку планування, формування, особливості розміщення, коригування оборонних закупівель, здійснення контролю та звітування про їх виконання, а також оприлюднення інформації про оборонні закупівлі», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2021 №363, який визначає, що прибуток у складі ціни становить 1 відсоток витрат вітчизняного суб`єкта господарювання на придбання комплектувальних виробів (напівфабрикатів), спецобладнання (спецустатковання), робіт (послуг) в інших суб`єктів господарювання та 30 відсотків решти витрат у складі виробничої собівартості товарів, робіт і послуг оборонного призначення. У розрахунку прибутку не враховуються податки та збори.

Судом також взято до уваги приписи пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №335 від 20.03.2022 «Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану» (яка була чинна станом на дату укладання Контракту, а в подальшому втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №736 від 18.07.2023), який передбачав на період воєнного стану, що ціна на постачання товарів, виконання робіт та надання послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони, а також інших товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб безпеки і оборони України визначається на підставі калькуляції витрат, сформованої виконавцем державного контракту (договору). При цьому під час розрахунку ціни враховуються всі податки та збори, загальновиробничі, адміністративні, операційні та інші витрати виконавця, пов`язані з виготовленням товарів, виконанням робіт та наданням послуг. Істотні умови державного контракту (договору) не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім певних випадків, які у даній справі не мають місця.

Умовами п. 16 Контракту сторони погодили, що одночасно з підписанням контракту виконавець надає замовнику калькуляцію витрат, сформовану відповідно до вимог пунктів 8 та 10 Контракту.

Відповідно до виконаної відповідачем калькуляції ціни товару собівартість одиниці товару «Черевики з високими берцями демісезонні» становить 1572,00* грн (без ПДВ), заробітна плата і нарахування 0,07 грн, транспортні послуги 6,43* грн, прибуток 234,50 грн, ПДВ 0,0 грн, єдиний податок 2% 37,00 грн, ціна реалізації товару, в т.ч. ПДВ 0% 1850,00 грн.

При цьому, орієнтовними показниками, позначеними певною відміткою (*), відповідач визначив лише собівартість товару та транспортні послуги. Визначений відповідачем прибуток у ціні товару становив 234,50 грн, тобто 12,68 %.

В подальшому, сторони у Протоколі від 08.02.2023 (додаток №2 до Контракту) та у Специфікації (додаток №1 до Контракту) погодили договірну ціну одиниці товару «Черевики з високими берцями демісезонні» 1850,00 грн за 1 пару, а також загальний обсяг поставки товару у кількості 14 000 пар.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що обидві сторони Контракту, при його укладанні, були обізнані стосовно запропонованої ціни товару, її складових та порядку формування. При цьому, доказів висловлення заперечень чи зауважень щодо викладених у калькуляції складових ціни реалізації товару, позивачем суду не надано.

Слід також зазначити, що пунктом 10 Контракту сторони передбачили можливість зменшення ціни Контракту, вказаної у п.7, за згодою сторін у порядку, передбаченому п.78, 79 Контракту. Однак, доказів направлення пропозиції щодо внесення змін до Контракту, шляхом укладання додаткової угоди, позивачем суду не надано. Таким чином, між сторонами не було досягнуто якихось інших домовленостей щодо ціни товару при укладанні та виконанні Контракту.

Відповідно до п.61 Контракту, у випадку порушення виконавцем своїх зобов`язань, зокрема, відмови виконавця від зміни на обґрунтовану вимогу замовника істотних умов Договору, замовник в односторонньому порядку, має право відмовитись від цього Контракту у повному обсязі або частково.

Доказів вчинення дій, передбачених пунктами 10 та 61 Контракту позивачем суду також не надано.

Отже, слід вважати, що між сторонами була досягнута домовленість щодо такої істотної умови Державного контракту (договору) №89/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 як ціна.

Суд зазначає, що заявлені позивачем у даній справі вимоги полягають у визнанні недійсним Контракту в частині вартості одиниці товару, яка формує загальну ціну договору, а саме щодо суми, яка визначені як різниця між сумою зазначеною в самому контракті і сумою розрахованою з урахуванням прибутку відповідача на рівні 1%, а вимога про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 3 134 395,60 грн, як набутих відповідачем за рахунок позивача без достатньої правової підстави, фактично передбачає зменшення ціни Контракту.

Водночас, відповідно до приписів ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах встановлених договором або законом.

В силу приписів ч. 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Законодавцем дана норма була встановлена саме для стабільності цивільного обороту.

Тобто, виконання договору повністю виключає в подальшому можливість зміни його ціни.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, а також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.10.2021 у справі №910/20141/20 та від 10.09.2020 у справі №908/3227/19.

Крім того, судом враховується, що ціна на будь-який товар складається з окремих елементів, основними з яких є собівартість (закупівельна вартість) і прибуток. Їх наявність в ціні є обов`язковою. Ціна, як економічна категорія, означає кількість грошей, за яку продавець згоден продати, а покупець готовий купити одиницю товару.

Таким чином, прибуток включений до вартості товару є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки встановлюється (погоджується чи змінюється) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Зміна такої істотної умови договору, як ціна, в односторонньому порядку, без узгодження з покупцем та після проведення оплати і поставки товару в повному обсязі, суперечитиме приписам ч. 3 ст. 632 ЦК України.

Посилання ж Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якості підстав задоволення позову, на Акт Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області № 040508-20/4 від 08.12.2023 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2021 по 31.08.2023 відхиляються судом як необґрунтовані.

Так, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась; він не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договорами та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Суд наголошує, що за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, або обмежувати права та обов`язки сторін щодо виконання зобов`язань за договором.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верхового Суду, викладеною у постанові від 06.07.2018 у справі № 904/7287/17.

Крім того, акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу ст.19 ГК України (в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Отже акт ревізії фінансово-господарської діяльності не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верхового Суду, викладеною у постановах від 10.09.2013 у справі №21-237а13, від 13.02.2018 у справі №910/12793/17, від 21.05.2018 у справі №922/2310/17 від 06.07.2018 у справі №904/7287/17, від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17, від 18.10.2018 у справі №917/1064/17, від 07.12.2021 у справі №922/3816/19.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача про те, що виявлені контролюючим органом порушення не впливають на правовідносини позивача та відповідача за Державним контрактом (договором) №90/ВЗЗ-2023 від 08.02.2023 і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує виключно факт порушення фінансової дисципліни учасників правовідносин, фінансово-господарська діяльність яких перевірялась.

Суд також зазначає, що за приписами частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд може спиратись на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини у сукупності, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД-ПРІМ» (57145, Миколаївська область, Миколаївський р-н, с. Іванівка, вул. 8 Березня, буд. 18; ідентифікаційний код 44589820).

Повне рішення складено та підписано судом 24.03.2025.

Суддя О.Г. Смородінова