ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

27 березня 2025 року Справа № 926/83/25

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Швеця М.В., за участю секретаря судового засідання Циганчук І.В., розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Швеця Віталія Ярославовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛИКИЙ СВІТ"

про стягнення заборгованості в сумі 53572,44 грн

Представники:

від позивача - адвокат Мокрицька Л.Є. (в режимі відеоконференції)

від відповідача - не з`явився

І. Стислий виклад позовних вимог.

Фізична особа - підприємця Швець В. Я. звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛИКИЙ СВІТ" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг по перевезенню № 08/10-2024-06 від 08.10.2024 року в сумі 53572,44 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, відповідачем не виконанні зобов`язання за договором про надання послуг по перевезенню № 08/10-2024-06 від 08.10.2024 року в частині оплати послуг з перевезення вантажу надання яких підтверджується товаро-транспортною накладною (CMR) від 09.10.2024 року.

ІI. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2025 року позовну заяву вх. № 83 передано на розгляд судді Швецю М.В.

Ухвалою суду від 14.01.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2025 року о 12:00 год.

22.01.2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача, адвоката Мокрицької Л.Я. надійшла заява про долучення доказів вх. № 304 (з доказами надсилання на адресу відповідача).

28.01.2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача, адвоката Мокрицької Л.Я. надійшла заява вх. № 395, згідно якого зазначає, що відзив на позов не отримала, у зв`язку із чим просить суд провести підготовче засідання без участі представника позивача та не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Позовні вимоги ФОП Швеця В.Я. підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Ухвалою суду від 28.01.2025 року розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 11.02.2025 року о 12:00 год.

05.02.2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшли письмові пояснення вх. № 534 (з доказами надсилання на адресу відповідача).

10.02.2025 року через відділ документального та інформаційного забезпечення суду від директора ТОВ "Великий світ" Калиняк В.А. надійшла заява вх. № 605 згідно якої просить надати можливість для ознайомлення з матеріалами справи та відкласти судове засідання призначене на 11.02.2025 року.

Ухвалою суду від 11.02.2025 року розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 27.02.2025 року о 14:00 год.

19.02.2025 року через систему "Електронний суд" від представника позивача Мокрицької Л.Я. надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 572), згідно якої просить доручити проведення судового засідання призначеного на 27.02.2025 року о 14:00 годині в режимі відеоконференції Здолбунівському районному суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 19.02.2025 року заяву представника позивача Мокрицької Л.Я. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, постановлено доручити Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у справі № 926/83/25/22 призначеного на 27.02.2025 року о 14:00 годині в режимі відеоконференції, за участю представника позивача ФОП Швець В.Я. - адвоката Мокрицької Л.Я.

В судовому засіданні 27.02.2025 року за усним клопотанням відповідача оголошено перерву до 13.03.2025 року о 15:00 год.

Ухвалою суду від 13.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.03.2025 року о 14:00 год., доручено Здолбунівському районному суду Рівненської області забезпечити проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, за участю представника позивача ФОП Швець В.Я. - адвоката Мокрицької Л.Я.

В судовому засіданні 27.03.2025 року представниця позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання 27.03.2025 року не забезпечив про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку копії ухвали суду від 13.03.2025 року на офіційну електронну адресу відповідача.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу та має право вирішити спір за наявними матеріалами.

З метою розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача та за наявними матеріалами.

III. Фактичні обставини справи встановлені судом.

08.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕЛИКИЙ СВІТ" (замовник) та фізичною особою-підприємцем Швець В.Я. (виконавець) укладено договір договором про надання послуг по перевезенню № 08/10-2024-06.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору виконавець зобов`язується надавати транспортні послуги з доставки вантажів до пунктів призначення в установлений строк та видавати їх вантажоодержувачам, а замовник приймати та оплачувати надані послуги.

Пунктом 2.1 договору визначено, що для здійснення кожного перевезення замовник особисто чи від імені вантажовідправника надає виконавцю заявку, в якій зазначає вид, найменування та кількість вантажу, пункт відправлення (місце завантаження), дату та час завантаження транспортних засобів; найменування (ім?я) вантажовідправника, пункт призначення (доставка, вивантаження) вантажу та найменування (ім?я) вантажоодержувача, строк перевезення або дату та час доставки вантажу, контактні дані представника замовника, вимоги до забезпечення збереження та/або умов перевезення (доставки) вантажу, вимоги до маршруту перевезення, строків доставки, вартість перевезення, попередньо погоджену з Виконавцем.

Фактом погодження виконавцем заявки є виставлений замовнику рахунок/товаро-транспортна накладна на оплату даного перевезення (п.2.3. договору).

Перевезення (доставка) вантажу до пункту призначення (доставки) здійснюється силами виконавця або силами інших перевізників у відповідності із умовами Заявки. До моменту доставки вантажу до пункту призначення і передачі його представнику вантажоодержувача, розпоряджатися вантажем має право лише замовник (п.3.5. договору).

Зміна пункту призначення (доставки, розвантаження) вантажу, та/або одержувача вантажу, та/або маршруту перевезення вантажу після прийняття виконавцем вантажу до перевезення можлива лише за спільною згодою замовника та виконавця (п.3.6. договору).

В момент доставки вантажу до пункту призначення та вручення його представнику вантажоодержувача, представник вантажоодержувача перевіряє цілісність пломб (крім випадків, коли транспортні засоби не опломбовувались і про це вантажовідправник повідомив вантажоодержувача), стан вантажу, а також відповідність фактичної кількості (тоннажу) вантажу кількості (тоннажу), вказаній у товаросупровідних документах (п.3.7. договору).

Вантаж вважається таким, що переданий вантажоодержувачу, а перевезення таким, що виконане, - з моменту підписання уповноваженим представником вантажоодержувача товаросупровідних документів. Для встановлення факту належного виконання перевезене представник виконавця (у разі його відсутності - водій транспортного засобу) зобов`язаний перевірити повноваження представника вантажоодержувача, проконтролювати правильність заповнення та/або підписання повного комплекту товаросупровідних документів, в тому числі із зазначенням дати та часу доставки (отримання) вантажу, та отримати примірники підписаних документів для їх подальшої передачі замовнику (п.3.9. договору).

Після виконання перевезення по кожній Заявці, виконавець складає акт наданих послуг, в якому фіксує факт перевезення вантажу, його кількість (тоннаж), належне (неналежне) виконання, вартість перевезення. Допускається складання акту наданих послуг за декількома Заявками або за певний період, за умови, що тривалість періоду не перевищує та не виходить за межі звітного податкового місяця (п. 4.1. договору).

Акт наданих послуг складається у 2 (двох) оригінальних примірниках, підписується уповноваженою особою виконавця, скріплюється печаткою виконавця та передається на затвердження замовнику шляхом особистого вручення, кур`єром або за допомогою поштового зв`язку (п. 4.2. договору).

Замовник протягом 1 (одного) робочого дня з дати отримання акту наданих послуг затверджує його або надає письмову мотивовану відмову. Затвердження здійснюється шляхом підписання уповноваженою особою Замовника акту наданих послуг та направлення одного із його примірників Виконавцю. З моменту затвердження акту наданих послуг Заявки, на підставі яких він складений, вважаються виконаними(п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 6.1.1.-6.2.1. замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати виконавцю кошти за виконану роботу, прийняти послуги.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

08.10.2024 року між сторонами було підписано договір-заявку № B/Р20-27 за маршрутом Рівне (Україна) - Прага (Чехія), дата завантаження 09.10.2024 року у м. Рівне провулок Робітничий, 1, адреса розвантаження м. Прага - Барановіце, вартість перевезення 1200 євро по курсу НБУ на день розвантаження, оплата здійснюється по оригіналах документів 7-8 банківських днів.

Замовлення підписано сторонами та скріплено їх печатками, що належним чином підтверджує узгодження між сторонами всіх необхідних умов перевезення.

Згідно накладної на доставку від 17.10.2024 року змінено одержувача та місце доставки вантажу (а.с. 40).

Відповідач свої зобов`язання по договору та заявці виконав, вантаж доставив 18.10.2024 року, що підтверджується відміткою у міжнародно-транспортній накладній CMR від 09.10.2024 року (графа 24).

Станом на дату вивантаження товару 18.10.2024 року 1200 Євро згідно курсу НБУ становило 53572,44 грн.

23.10.2024 року позивач для оплати замовлення перевезення виставив відповідачу рахунок-фактуру № 22 на суму 53752,44 грн.

05.11.2024 року позивач надіслав на ім`я директора відповідача оригінали документів (CMR, Рахунок-фактуру № 22 від 23.10.2024 року, Акт надання послуг № 22 від 23.10.2024 р.), які одержані 06.11.2024 року, що підтверджується експрес-накладною "Нової пошти" № 9417 від 05.11.2024 року та інформацією про отримання документів.

30.11.2024 року позивач повторно надіслав на поштову адресу відповідача акт наданих послуг від 23.10.2024 року та рахунок-фактуру від 23.10.2024 року, а також претензію, які відповідач згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримав 31.12.2024 року. Відповідач акт наданих послуг не підписав, за отримані послуги не розрахувався.

Позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання по наданню послуг з переведення вантажу, проте відповідач порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 53572,44 грн.

IV. Норми права та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

В частині 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Перелік документів, що підтверджують приймання вантажу до транспортування визначено статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Так, відповідно до частин 11, 12 зазначеної статті перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про транзит вантажів", який визначає засади організації та здійснення транзиту вантажів авіаційним, автомобільним, залізничним, морським і річковим транспортом через територію України, транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування

Одним із основних міжнародних документів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана в Женеві 19 травня 1956 року (далі - Конвенція).

За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Законом України Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної Конвенції, а згідно листа Міністерства закордонних справ України від 16.05.2007 № 72/14-612/1-1559 "Щодо набуття чинності міжнародними договорами" ця Конвенція набрала чинності для України 17 травня 2007 року.

Згідно статті 1 Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

З врахуванням статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", статті 4 Господарського процесуального кодексу України до спірних правовідносин застосовуються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів, які мають пріоритет над правилами, передбаченими законодавством України.

Стаття 4 Конвенції передбачає, що Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, зокрема, наданою сторонами CMR, якою підтверджується прийняття вантажу до перевезення.

Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Статтею 9 Конвенції встановлено, що вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, надана позивачем міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) є належним та допустимим доказом надання ним транспортно-експедиторських послуг, що підтверджує виконання експедитором обов`язків з прийняття вантажу до перевезення та належної передачі вантажу вантажоотримувачу в обумовленому місці вивантаження.

Враховуючи вище викладене, та беручи до уваги, що на день розгляду справи, відповідач наявну заборгованість не спростував, матеріали справи не містять доказі погашення заборгованості, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення заборгованості в сумі 53572,44 грн є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо усних тверджень представника відповідача (під час підготовчих засідань) стосовно недійсності договору про надання послуг по перевезенню № 08/10-2024-06 від 08.10.2024 року, суд ставиться критично та зазначає наступне.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що ст. 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

В матеріалах справи відсутні докази визнання договору про надання послуг по перевезенню № 08/10-2024-06 від 08.10.2024 року недійсним у судовому порядку.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч.1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

V. Щодо розподілу судових витрат.

Судовий збір за приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позову покладається на відповідача.

Керуючись статтями ст. ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛИКИЙ СВІТ" (60000, Чернівецька обл., Хотинський р-н, м. Хотин вул. Свято-Покровська, 36-Б; код 43254718) на користь фізичної особи-підприємця Швеця Віталія Ярославовича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) - заборгованість в сумі 53752,44 грн та відшкодування судового збору в сумі 3028 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.03.2025 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя М.В. Швець