ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року Справа № 915/125/24

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

розглянувши без виклику сторін

справу №915/125/24

за позовом фізичної особи - підприємця Коваля Вадима Олеговича,

АДРЕСА_1 ,

до фізичної особи-підприємця Ухіна Романа Володимировича,

АДРЕСА_2 ;

про стягнення грошових коштів у сумі 64090 грн. 07 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Фізичною особою - підприємцем Коваль В.О. пред`явлено позов про стягнення з фізичної особи-підприємця Ухіна Р.В. грошових коштів у загальній сумі 64090 грн. 07 коп., із якої: 38423 грн. - орендна плата; 20897 грн. - борг з компенсації вартості поточних платежів; 4039 грн. 46 коп. - пеня; 730 грн. 61 коп. втрати від інфляції, з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за укладеним між ними договором оренди № 1, а саме, зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі сплати за договором орендних платежів, у зв`язку з чим на суми основного боргу за період їх прострочення нараховано у спірних сумах пеню та втрати від інфляції на підставі пп. 6.1 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У позовній заяві викладено також вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 04.03.2024 (суддя Алексєєв А.П.) відкрито провадження в даній справі та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

24.04.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю.

У відзиві вказує наступне:

- Відповідач підписав попередній текст договору та деякі додатки до нього, у якості наміру в подальшому укласти його. Однак сторонам не вдалось узгодити істотні умови договору строк дії договору, об`єкт оренди (склад та вартість майна), розмір орендної плати, у зв`язку із чим договір залишився неукладеним. В подальшому, між сторонами періодично складались різні фактичні правовідносини не по договору (оскільки він не був узгоджений та укладений).

- Договір оренди №1 не містить дати його підписання сторонами; договір не містить умови строку його дії дати його укладення та дати його закінчення.

- Відповідач не підписував Перелік майна та не приймав майно по зазначеному Переліку. Перелік майна не містить вказівки на дату договору, до якого складався цей Перелік, а отже неможливо ідентифікувати, що він складався саме до договору.

- Наданий позивачем Додаток до договору «Графік орендних платежів за кав`ярню за адресою вул. Лягіна, 2» не містить дати його складення, підписання чи укладення, а отже вважає, що він не набув чинності; не містить дати та номеру договору до якого він складався. Істотна умова договору орендна плата є неузгодженою, а відповідно договір є неукладеним.

- Позивач не надає жодного розрахунку та фактичного надання послуг у сумі 7500,00 грн. за стовбцем Графіку «Компенсація поточних адміністративних витрат (бух.облік, ведення касового апарату, оренда, інтернет). Позивач не надає рахунків та доказів їх вручення відповідачу за стовбцем Графіку «Електроенергія». Стягнення «боргу» за компенсацію поточних адміністративних витрат та за електроенергію вважає безпідставним.

- Наданий позивачем Акт огляду наявності майна від 31.12.2023 складений ним в односторонньому порядку, без залучення відповідача, свідків або третіх незаінтересованих осіб, а отже вважає, що він не може вважатись належним доказом будь-якої обставини.

На думку відповідача, через неузгодження та відсутність істотних умов в договорі строку дії договору (дата початку дії та дата закінчення дії), об`єкту оренди (склад та вартість майна) та орендної плати, вважає, що договір є неукладеним, а отже розрахунок заборгованості та стягнення є необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що відповідач не сплачував позивачу саме по договору, між сторонами періодично складались різні фактичні правовідносини не по договору, а тому відповідач періодично сплачував за фактично надані послуги. Також вважає нарахування та стягнення інфляційних збитків та пені по договору безпідставним.

13.05.2024 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Позивач зазначає, що між сторонами не існує та не існувало жодних інших договірних правовідносин, окрім укладеного договору оренди, спірний договір між сторонами фактично був укладений та виконувався в період з вересня по грудень 2023 року, на підтвердження чого виступають здійснені відповідачем орендні платежі. Позивач визнав, що оформлення договору містить певні недоліки, в т.ч. відсутність проставлення фактичної дати підписання тексту договору, однак, такі недоліки свідчать про певні недоліки у веденні діловодства та оформленні бухгалтерської документації як позивача так і відповідача. З огляду на відсутність між сторонами інших договірних взагалі та орендних зокрема правовідносин, здійснені відповідачем платежі цілком підтверджують фактичне виконання відповідачем умов договору та сплату орендної плати за обладнання кав`ярні.

За результатом повторного автоматизованого розподілу даної справи, проведеного на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 19.07.2024 № 94 у зв`язку з відпусткою (без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду у період з 15 липня 2025 року до 15 липня 2025 року) судді Алексєєва А.П. (підстава наказ Господарського суду Миколаївської області від 17.07.2024 № 137-б), головуючим суддею в даній справі призначено Коваля С.М.

Ухвалою суду від 26.07.2024 (суддя Коваль С.М.) прийнято справу №915/125/24 до провадження. Постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою, зокрема, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України ? п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Також визначено провести розгляд справи № 915/125/24 поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого визначається з урахуванням існування в Україні воєнного стану.

Ухвала суду від 26.07.2024 направлялася до електронного кабінету представника відповідача через систему «Електронний суд» та згідно довідки про доставку електронного листа, документ доставлено до електронного кабінету 29.07.2024.

16.08.2024 до суду від представника відповідача надійшли пояснення у справі, в яких вказує наступне.

Щодо наявності різних правовідносин, а саме, що суми та призначення платежів в наданих платіжних дорученнях підтверджують різні фактичні правовідносини оренда майна, сплата комунальних послуг, сплата за оренду приміщення, сплата поворотної фінансової допомоги, вказує, що жодного з платежів не здійснено саме по договору. Відсутність дати підписання договору та дати закінчення договору (чи його додатку) не можна вважати несуттєвим недоліком, оскільки це є суттєвою та істотною умовою договору.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між ФОП Коваль В.О. (позивач, орендодавець) та ФОП Ухін Р.В. (відповідач, орендар) було укладено договір оренди № 1, без дати, за умовами якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти в тимчасове платне користування обладнання кав`ярні (далі-майно), перелік і балансова вартість якого наведено в додатку 1, що є невід`ємною частиною договору (п.1.1. договору).

Строк оренди майна з 01 вересня 2023 року по 01 вересня 2024 року включно (п.1.5. договору).

Відповідно до п. 2.2.8 договору орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату та здійснювати інші платежі (комунальні та ін..), передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1. договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату наперед за кожен повний місяць оренди майна без ПДВ, згідно підписаному графіку платежів.

Згідно п. 3.2. договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату починаючи із дня фактичної передачі йому майно майна і по день підписання сторонами акта приймання-передачі майна від орендаря орендодавцю включно відповідно до розд.4 договору.

Орендна плата перераховується орендарем щомісяця в строк до 5-го числа поточного місяця оренди (п. 3.4. договору).

Згідно п. 4.1. договору майно повинне бути передане орендодавцем і прийняте орендарем протягом трьох календарних днів із моменту підписання договору.

Відповідно до п. 4.2. договору передача майна в оренду оформляється актом приймання-передачі, який підписують уповноважені представники сторін. Майно вважається переданим в оренду з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Відповідно до п. 7.1. договору договір набуває чинності із дня його підписання сторонами.

Матеріали справи містять підписані сторонами: - Додаток №1 до договору № 1 оренди - Перелік майна, переданого в оренду ФОП Ухін Р.В., в якому визначено перелік майна (назва обладнання, балансова вартість, кількість, комплектність), дата складання якого 01.09.2023, та зазначено про факт передачі від орендодавця орендарю обладнання кав`ярні без складання окремого акту-прийому передачі; з зазначенням про те, що обладнання має використовуватися за його цільовим призначенням як кав`ярня за адресою: м. Миколаїв, вул. Лягіна, 2; - Графік орендних платежів (додаток до договору) за кав`ярню за адресою: вул. Лягіна, 2, в якому зазначено періоди, розмір плати за оренду майна, компенсація поточних адміністративних витрат (бух. облік, ведення касового апарату, оренда, інтернет), електроенергія та з зазначенням загальних сум.

За твердженнями позивача, відповідач розпочав експлуатацію переданого майна обладнання з 01.09.2023.

Як вказує позивач, фактично договір оренди діяв в період з вересня 2023 року по грудень 2023 року та в подальшому, за згодою сторін, договір оренди № 1 був припинений з 31.12.2023, на підтвердження чого позивачем надано Акт огляду за договором № 1 від 01.08.2023.

Позивач вказує, що за період з вересня 2023 року по грудень 2023 року, згідно з Графіком, відповідач мав сплатити позивачу 110000,00 грн. орендної плати та 30000,00 грн. компенсації поточних витрат.

Матеріали справи містять банківські виписки, які підтверджують оплату відповідачем орендних платежів та інших платежів за договором, за період з вересня 2023 року по листопад 2023 року, в загальному розмірі 80680,00 грн.

За твердженнями позивача, відповідачем фактично оплачено за вказаний період 80680 грн., з яких: 71577,00 грн. орендної плати, 9103,00 грн. компенсації поточних витрат. Залишок боргу становить всього 59320,00 грн., з якої: 38423,00 грн. (орендна плата), 20897,00 грн. (компенсація поточних витрат).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, всупереч умовам договору та приписам чинного законодавства, своєчасно та в повному обсязі не сплачував орендні платежі та інші платежі, які підлягали сплати за умовами укладеного договору, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в загальному розмірі 59320,00 грн., з якої: 38423,00 грн. (орендна плата), 20897,00 грн. (компенсація поточних витрат).

Враховуючи, що відповідач своїми діями порушив права та законні інтереси позивача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Виконання цивільно-господарських зобов`язань, які виникли з договору, врегульовано відповідними положеннями ГК та ЦК України про договір та зобов`язання.

Згідно статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (п. 1 ст. 283 ГК України, ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 11 ЦК передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно ч. 3 ст. 510 ЦК якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Частиною 1 ст. 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 526 та ст. 599 ЦК зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за укладеним договором оренди, передавши відповідачу майно згідно умов договору.

Як зазначено вище, сторонами договору узгоджено, що відповідач зобов`язався своєчасно вносити орендну плату та здійснювати інші платежі (комунальні та ін..), передбачені договором; відповідач сплачує позивачу орендну плату наперед за кожен повний місяць оренди майна без ПДВ, згідно підписаному графіку платежів; орендна плата перераховується відповідачем щомісяця в строк до 5-го числа поточного місяця оренди (п.п. 2.2.8, 3.1., 3.4. договору).

Проте відповідач свої зобов`язання за договором щодо сплати орендної плати та інших платежів за договором своєчасно та в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 59320,00 грн., з якої: 38423,00 грн. (орендна плата), 20897,00 грн. (компенсація поточних витрат).

Докази належного виконання відповідачем зазначеного зобов`язання у матеріалах справи відсутні.

Доказів існування між сторонами інших правовідносин (на які є посилання у відзиві) відповідачем суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в загальному розмірі 59320,00 грн., з якої: 38423,00 грн. (орендна плата), 20897,00 грн. (компенсація поточних витрат).

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, виходячи з положень ст. 610 ЦК України, відповідач, не виконавши зобов`язання з оплати орендної плати та передбачених договором інших платежів допустив порушення цього зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У матеріалах справи відсутні докази, що відповідач вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання (абз. 2 ч. 1 ст. 614 ЦК).

Статтею 611 ЦК одним із правових наслідків порушення зобов`язався передбачено сплату неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 6.1. договору визначено, що за порушення строків сплати орендних платежів, передбачених п.3.4. договору, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день закінчення встановленого строку сплати. Пеня нараховується на несвоєчасно сплачену суму орендної плати за кожний день прострочення.

За розрахунками позивача, відповідачу, відповідно до п. 6.1. договору, нарахована пеня за несвоєчасну оплату орендних платежів у загальному розмірі 4039,46 грн. (нарахування здійснено за кожний період окремо, на відповідну суму заборгованості).

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає його арифметично правильним та вірним, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 4039,46 грн. є обґрунтованими.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача сума нарахованих втрат від інфляції становить 730,61 грн. (нарахування здійснено за кожний період окремо, на відповідну суму заборгованості).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд вважає його арифметично правильним та вірним, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 730,61 грн. є обґрунтованими.

За таких обставин, враховуючи підтвердження позивачем належними та допустимими доказами, у розумінні статей 76-77 ГПК України, викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем щодо оплати належних платежів.

Інші заперечення відповідача розглянуто судом, однак вони не спростовують зроблених судом висновків та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в загальному розмірі 64090,07 грн., з якої: 38423,00 грн. - орендна плата; 20897,00 грн. - борг з компенсації вартості поточних платежів; 4039,46 грн. - пеня; 730,61 грн. втрати від інфляції.

Отже, позов фізичної особи - підприємця Коваля В.О. належить задовольнити в повному обсязі.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

Отже, витрати позивача за платіжною інструкцією від 06.02.2024 на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 3028 грн., яку належить у зазначеній сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов фізичної особи - підприємця Коваля Вадима Олеговича - задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Ухіна Романа Володимировича ( АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи - підприємця Коваля Вадима Олеговича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_2 ) грошові кошти в загальному розмірі 64090,07 грн., з якої: 38423,00 грн. - орендна плата; 20897,00 грн. - борг з компенсації вартості поточних платежів; 4039,46 грн. - пеня; 730,61 грн. втрати від інфляції, а також 3028,00 грн. - грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Коваль