ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" березня 2025 р. Справа№ 44/184-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 19.03.2025,

розглянувши заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" арбітражного керуючого Жураковської Л.В.

про відвід головуючого судді Доманської М.Л. та суддів Пантелієнка В.О., Отрюха Б.В.

від розгляду справи № 44/184-б

при розгляді матеріалів апеляційної скарги

Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора)

у справі №44/184-б (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 у справі №44/184-б у задоволенні клопотання Голови комітету кредиторів боржника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про припинення повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Жураковської Л.В. відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду м. Києва від 14.10.2024 у справі №44/184-6 та прийняти апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до розгляду; скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора) у справі №44/184-6; ухвалити нове рішення, яким клопотання Голови комітету кредиторів боржника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про припинення повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Жураковської Л.В. задовольнити; припинити повноваження арбітражного керуючого Жураковської Л.В. (свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого №182 від 13.02.2013), як ліквідатора у справі №44/184-6 про банкрутство ТОВ "Інноваційні технології 2005" та призначити арбітражного керуючого Демчана О.І. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1732 від 11.11.2015) ліквідатором у справі №44/184-6 про банкрутство ТОВ "Інноваційні технології 2005"; судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005".

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №44/184-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" про банкрутство; відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження; відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (визначення умов аукціону) у справі №44/184-б до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №44/184-б.

19.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №44/184-б у 16-ти томах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2024 клопотання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 у справі №44/184-б задоволено. Поновлено Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 у справі №44/184-б. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 у справі №44/184-б. Розгляд апеляційної скарги призначено на 19.03.2025 о 10 год. 30 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 26.02.2025. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 05.03.2025.

17.03.2024 через систему «Електронний Суд» від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" арбітражного керуючого Жураковської Л.В. надійшла заява про відвід головуючого судді Доманської М.Л. та суддів Пантелієнка В.О., Отрюха Б.В. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора) у справі №44/184-б.

Враховуючи те, заяву про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора) у справі №44/184-б подано пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, тому така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Вищевказану заяву про відвід головуючому судді - Доманській М.Л., суддям Пантелієнку В.О. та Отрюху Б.В. мотивовано тим, що арбітражний керуючий Жураковська Л.В. подала до Вищої Ради Правосуддя скаргу від 15.03.2025 № 182/13.02.13-1.

Викладені у цій скарзі обставини, як зазначає заявник, викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності колегії суддів.

У судове засідання 19.03.2025 з`явився представник скаржника та представник арбітражного керуючого Жураковської Л.В.

Представник арбітражного керуючого Жураковської Л.В. підтримала подану заяву про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора) у справі №44/184-б, зазначивши, при цьому, що представник Жураковської Л.В. не ознайомлена із скаргою, поданою до ВРП, надати цю скаргу судовій колегії до ознайомлення у судове засідання не має можливості.

Представник скаржника просив суд апеляційної інстанції відхилити заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" арбітражного керуючого Жураковської Л.В. про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора) у справі №44/184-б.

В судовому засіданні 19.03.2025 колегія суддів проголосила про залишення без задоволення заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" арбітражного керуючого Жураковської Л.В. про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора), з огляду на наступне.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись, при цьому, принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції передбачає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною третьою статті 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак, зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також, обставини, пов`язані з прийняттям суддею рішень з інших справ чи вирішення будь-яких процесуальних питань.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви, суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною третьої статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшов до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, як вже зазначено вище.

На переконання колегії суддів, у заяві про відвід скаржником не наведено жодних доводів у розумінні ст. ст. ст. 35, 36 ГПК України для існування підстав для відводу колегії суддів від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора) у справі №44/184-б.

Твердження заявника щодо можливої необ`єктивності та упередженості суддів під час розгляду даної справи є безпідставними і не підтверджені наявними у матеріалах справи доказами. Заява скаржника містить лише необгрунтовані припущення про існування відповідних обставин.

Колегія суддів зауважує, що заявником не долучено до заяви докази на підтвердження подання арбітражним керуючим Жураковською Л.В. відповідної скарги від 15.03.2025 № 182/13.02.13-1 до Вищої Ради Правосуддя, відповідна скарга не подана суду для ознайомлення, суду не повідомлено зміст цієї скарги.

З урахуванням наведеного, розглянувши заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" арбітражного керуючого Жураковської Л.В. про відвід головуючого судді Доманської М.Л. та суддів Пантелієнка В.О., Отрюха Б.В. від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора) у справі №44/184-б, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки наведені заявником доводи у розумінні ст. ст. ст. 35, 36 ГПК України не можуть бути підставою для відводу суддів.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід колегії суддів від розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.10.2024 (припинення повноважень ліквідатора) у справі №44/184-б, яка подана ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційні технології 2005" арбітражним керуючим Жураковською Л.В., залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Б.В. Отрюх