ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=================================================================
УХВАЛА

24 березня 2025 року Справа № 915/419/25

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

за позовом: Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 18) в інтересах держави в особі:

1) Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26; ідентифікаційний код 00034039)

2) Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1; ідентифікаційний код 42129888)

про: визнання недійсними додаткових угод до договору постачання електричної енергії споживачу та стягнення безпідставно одержаних постачальником грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2025 Одеська спеціалізована прокуратура у сфері оборони звернулася до Господарського суду Миколаївської області в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 з позовною заявою б/н від 20.03.2025 (вх. № 4334/25) (з додатками), в якій просить суд:

1. Визнати недійсними додаткові угоди від 12.10.2022 № 1-22, від 12.10.2022 № 2-22 та від 08.11.2022 № 3-22 до Договору від 18.07.2022 № 100/261/199-22 постачання електричної енергії споживачу, укладеному між Військовою частиною НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017, ).

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017, ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України в особі Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) безпідставно одержані грошові кошти на загальну суму 452 815,98 гривень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (вул. Пироговська, 11, м. Одеса, 65012, ) судові витрати в сумі 12 700,99 гривень.

Разом із поданням позовної заяви Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони подано до суду заяву б/н від 20.03.2025 (вх. № 4357/25) про забезпечення позову, в якій прокурор просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017, ) в розмірі 452 815,98 грн, які знаходяться в банківських установах на всіх рахунках цього відповідача, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Дослідивши позовну заяву Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони б/н від 20.03.2025 (вх. № 4334/25), а також заяву Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони б/н від 20.03.2025 (вх. № 4357/25) про забезпечення позову, суд дійшов висновку про їх повернення заявнику, з огляду на таке.

Судовий захист прав суб`єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (заява № 49069/11), право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

З урахуванням наведеного суд зауважує, що позовна заява - це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов.

Подання позову включає в себе дії позивача щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено виключний перелік функцій, однією з яких є представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У свою чергу за п. 1 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» однією з форм такого представництва є звернення прокурора до суду із позовом.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

За приписами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно із ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Законом України «Про прокуратуру» не передбачено можливості керівника обласної та окружної (у тому числі спеціалізованої) прокуратури делегувати повноваження щодо представництва відповідної прокуратури у взаємовідносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.

Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Судом встановлено, що як позовна заява Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони б/н від 20.03.2025 (вх. № 4334/25), так і заява Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони б/н від 20.03.2025 (вх. № 4357/25) про забезпечення позову у справі № 915/419/25 подана через систему «Електронний суд» 20.03.2025 за підписом Маркевич Аліни Миколаївни.

До позовної заяви додано довіреність у порядку передоручення від 16.09.2024, відповідно до якої Гладій Олександр Васильович, на підставі Витягу з ЄДР від 28.04.23 щодо Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, уповноважує, в порядку передоручення, Маркевич Аліну Миколаївну представляти інтереси Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців).

Дана довіреність сформована в системі «Електронний суд» 16.09.2024.

До позовної заяви додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (ідентифікаційний код ), за змістом якого у графі відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи, вказано Гладій Олександр Васильович керівник.

Даний витяг сформований в системі «Електронний суд» 28.04.2023.

Суд зауважує, що по-перше, у поданій позовній заяві не вказано посадового становища особи, що підписала позовну заяву. Зазначення у вступній частині позовної заяви Маркевич Аліни Миколаївни як представника позивача не визначає посадового становища особи, що підписала позовну заяву.

По-друге, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що Маркевич Аліна Миколаївна на момент підписання та подання позовної заяви до Господарського суду Миколаївської області займала посаду керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, або його першого заступника чи заступника, як це передбачено приписами ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру».

Відтак, враховуючи вищевикладене, як позовна заява, так і заява про забезпечення позову підлягають поверненню відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

При цьому, у зв`язку із поданням Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони позовної заяви б/н від 20.03.2025 (вх. № 4334/25) та заяви б/н від 20.03.2025 (вх. № 4357/25) про забезпечення позову через систему «Електронний суд», суд не здійснює їх фактичне повернення заявнику.

Суд також зауважує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 232, 233, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони б/н від 20.03.2025 (вх. № 4334/25), та заяву Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони б/н від 20.03.2025 (вх. № 4357/25) про забезпечення позову у справі № 915/419/25 повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та у строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смородінова