РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2025Справа № 910/12691/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі секретаря судового засідання Шадури М.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Колективного підприємства «Лівобережний»

до Фізичної особи-підприємця Сівальнєвої Ганни Валентинівни

про стягнення 132 500,00 грн.

та

зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Сівальнєвої Ганни Валентинівни

до Колективного підприємства «Лівобережний»

про стягнення 437 270,00 грн.

за участі представників сторін:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача(позивача за зустрічним позовом): Сівальнєва Г.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Колективне підприємство «Лівобережний» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Сівальнєвої Ганни Валентинівни про стягнення 132 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № 01/02-2024 на виконання проектних робіт та авторський нагляд від 23.02.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін та встановлено строки надання учасниками заяв по суті справи.

Відповідачем за первісним позовом 08.11.2024 надано суду відзив на позовну заяву, яким заперечено вимоги повністю з огляду на відсутність порушень умов договору виконавцем та наявність порушень замовником.

Одночасно з відзивом відповідачем (за первісним позовом) заявлено клопотання про продовження встановленого судом строку його надання.

Крім того, 08.11.2024 відповідачем за зустрічним позовом надано суду зустрічну позовну заяву про стягнення 437 270,00 грн., у тому числі 132 500,00 грн. заборгованості за виконані роботи, 39 770,00 грн. та 265 000,00 грн. неотриманого доходу.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 13.11.2024 продовжено строк надання відзиву за первісним позовом, повернуто відзив відповідачу без розгляду та залишено зустрічну позовну заяву без руху.

Відповідачем за первісним позовом 21.11.2024 надано суду заяви про усунення недоліків відзиву та зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2024 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним, вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання та встановлено строки подання сторонами заяв по суті справи.

Відповідачем за первісним позовом 05.12.2024 надано суду дві заяви про дії позивача за первісним позовом, направлені на знищення доказів. Відповідно до наданих суду заяв відповідачу за первісним позовом стало відомо, що частину повідомлень в Телеграм було видалено Андрієм Павловичем з наведеним у заяві контактним номером та сформовану в системі ЄДЕССБ чернетку видалено невідомою особою.

Позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним) сформовано 13.12.2024 в системі «Електронний суд» відзив на зустрічну позовну заяву, яким заперечено заявлені вимоги повністю.

Для забезпечення процесуальних прав учасників розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.03.2025.

Відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним) 17.02.2025 надано суду відповідь на відзив на зустрічний позов.

Позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) 24.02.2025 сформовано у системі «Електронний суд» заяву про відмову від позову.

Відповідачем (позивачем за зустрічним) 03.03.2025 подано до суду заяву про залишення в суді зустрічного позову.

Для реалізації сторонами своїх процесуальних прав судове засідання відкладено на 18.03.2025.

Позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) 04.03.2025 сформовано у системі «Електронний суд» клопотання про відкликання заяви про відмову від позову та про відкладення судового засідання.

Позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) 18.03.2025 сформовано у системі «Електронний суд» клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням представника на лікарняному.

Судом розглянуто та відмовлено у задоволенні клопотання позивача (відповідача за зустрічним позовом) про відкладення судового засідання, у зв`язку з його необґрунтованістю. При цьому, суд виходив із того, що представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) під час розгляду справи у жодне судове засідання не з`явився, у той час як, позивач не позбавлений права у порядку статті 58 Господарського процесуального кодексу України на представництво своїх інтересів іншою особою.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на закінчення строків проведення розгляду справи по суті, встановлених статтею 195 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 18.03.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представника відповідача (позивача за зустрічним), дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

Встановив

Сторонами у справі 23.02.2024 укладено договір №01/02-2024, за умовами якого відповідач (позивач за зустрічним позовом) зобов`язався виконати проектні роботи з реконструкції ресторану під будівлю торговельного призначення.

За умовою пункту 7.1 укладений сторонами у справі договір набирає чинності з моменту підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до пункту 2.1 договору №01/02-2024 від 23.02.2024 загальна вартість проектних робіт складає 265 000,00 грн. Вартість авторського нагляду оплачується додатково та складає 2 000,00 грн. за кожен виїзд.

Сторонами договору №01/02-2024 від 23.02.2024 не встановлено певні календарні дати початку та закінчення виконання робіт, натомість, за умовою пункту 1.3 терміни виконання робіт визначаються календарним планом (додаток №3 до договору) після отримання вихідних даних у повному обсязі та авансового платежу.

Пунктом 1.6 укладеного сторонами у справі договору встановлено, що для початку виконання робіт виконавець має отримати від замовника вихідні дані:

- правовстановлюючі документи на будівлю та земельну ділянку;

- документи замовника;

- звіт про технічне обстеження;

- технічні умови або існуючі договори на інженерне забезпечення;

- містобудівні умови та обмеження;

- актуальну топографічну зйомку М 1:500 з інженерними мережами та червоними лініями;

- документи, що підтверджують згоду всіх власників прилеглих об`єктів, на чиї інтереси впливає реконструкція.

З урахуванням наведеного регулювання правовідносин сторін у справі укладеним ними господарським договором перебіг строку виконання робіт відповідачем за первісним позовом має обчислюватись з моменту повного виконання двох умов: здійснення авансування та отримання вихідних даних у повному обсязі.

Факт здійснення авансування позивачем за первісним позовом підтверджується копією платіжної інструкції №376 від 05.03.2024 на суму 132 500,00 грн. та не заперечується відповідачем за первісним позовом.

У той же час, матеріали справи не містять належних доказів (акт приймання-передачі, розписка тощо), що поза розумним сумнівом можуть довести виконання умови договору про отримання відповідачем за первісним позовом вихідних даних у повному обсязі.

Відповідно до пояснень відповідача за первісним позовом ним отримано вихідні дані лише частково.

За висновками позивача за первісним позовом (зокрема, викладеним на сторінці 2 відзиву на зустрічну позовну заяву) початок виконання відповідачем за первісним позовом робіт без отримання вихідних даних у повному обсязі є порушенням ним (відповідачем за первісним позовом) умов укладеного сторонами у справі договору.

Суд не може погодись з висновками позивача за первісним позовом у цій частині, оскільки не отримання його контрагентом вихідних даних у повному обсязі у перш за все доводить порушення умов договору саме позивачем за первісним позовом.

Пунктом 4.4 укладеного сторонами у справі договору обов`язок надання вихідних даних покладено саме на позивача за первісним позовом.

У той же час, укладеним сторонами у справі договором строки виконання позивачем за первісним позовом свого обов`язку не встановлено.

Відповідно, у даному випадку відсутні договірно-правові підстави для встановлення факту господарсько-правового правопорушення в частині прострочення надання відповідачу вихідних даних.

Окремо суд має зазначити, що відповідно до умови пункту 1 додатку №1 «Технічне завдання на виконання проектних робіт» сторони у справі мали скласти Завдання на проектування, на підставі якого мала в подальшому згідно з пунктом 1.2 договору виконуватись робота відповідачем за первісним позовом.

Доказів складення сторонами у справі відповідного документу матеріали справи не містять.

За умовою пункту 4.4 договору №01/02-2024 від 23.02.2024 позивач за первісним позовом зобов`язався надавати відповідачу вхідні дані до виконання робіт. У разі затримки встановлених строків надання вихідних даних строк виконання роботи відповідно переноситься на строк затримки.

Таким чином, покладене в основу первісного позову твердження про порушення строків виконання робіт відповідачем за первісним позовом спростовується умовами укладеного сторонами у справі договору, наявними у матеріалах справи доказами та поясненнями представників сторін.

Відповідно, позивач за первісним позовом не набув права одностороннього розірвання договору у зв`язку з істотним порушенням контрагентом своїх зобов`язань.

За таких обставин, судом встановлено, що лист №10-09-24/01 від 10.09.2024 позивача за первісним позовом може бути визнаним лише пропозицією сторони про розірвання договору.

За процесуально-правовими приписами частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням відсутності заявленою стороною позовної вимоги про розірвання господарського договору суд позбавлений процесуальної можливості вирішення цього питання у межах даного судового дослідження.

Таким чином, судом встановлено, що укладений сторонами у справі договір №01/02-2024 від 23.02.2024 є чинним, перебіг строків виконання робіт відповідачем (за первісним позовом) не розпочався у зв`язку з невиконанням позивачем за первісним позовом обов`язку у повному обсязі надати вихідні дані та відсутність у позивача за первісним позовом права на повернення коштів попередньої оплати.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва відмовляє у задоволенні первісного позову повністю.

За умовою пункту 2.3 укладеного сторонами у справі договору №01/02-2024 від 23.02.2024 оплата робіт здійснюється замовником згідно етапів календарного плану.

Як зазначалось судом раніше, перебіг встановлений календарним планом строків виконання робіт не розпочався на час ухвалення даного рішення у зв`язку з ненаданням вихідних даних у повному обсязі. Крім того, сторонами у справі не складено та не узгоджено у визначеній договором формі Завдання на проектування, на підставі якого мала в подальшому згідно з пунктом 1.2 договору виконуватись робота відповідачем за первісним позовом.

Пунктом 3.1 договору №01/02-2024 від 23.02.2024 чітко регламентовано, що передача виконаних робіт здійснюється шляхом оформлення актів приймання-передачі.

Надані відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним) копії підписаних ним актів не можуть бути визнані судом належними доказами виконання робіт, оскільки не містять підпису позивача за первісним позовом. Крім того, відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним) не надано суду жодного належного доказу направлення ним та отримання позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним) цих актів.

Відповідно, судом встановлено, що доводи позивача за зустрічним позовом про належне виконання ним робіт не підтверджено наявними у матеріалах справи доказами.

За процесуально-правовими приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом не прийнято до уваги доводи позивача за зустрічним позовом в частині наявності родинних зв`язків представників відповідача за зустрічним позовом, оскільки ці обставини не мають жодного значення при вирішенні даного спору.

Крім того, судом відхилено доводи позивача за зустрічним позовом в частині передачі ним виконаної роботи відповідачу за зустрічним позов в електронній формі, оскільки ці обставини доводяться фотокопіями (електронних доказів), які не надають жодної можливості ідентифікувати поза розумним сумнівом платформу електронних повідомлень, дату вчинення повідомлень, коло осіб та їх повноваження.

За відсутності належного доведення позивачем за зустрічним позовом факту виконання своїх зобов`язань у повному обсязі суд відмовляє у задоволенні вимоги зустрічного позову про стягнення 132 500,00 грн. заборгованості за виконані роботи.

Згідно з статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

За позитивно-правовим приписом частини третьої статті 216 Господарського кодексу України потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, при вирішенні спору про стягнення збитків позивач (у даному випадку - позивач за зустрічним позовом) має процесуальний обов`язок довести суду факт порушення відповідачем господарського зобов`язання, наявність збитків у певному грошовому еквіваленті та причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням та виникненням збитків. В свою чергу, з огляду на встановлену законодавством презумпцію, доведення відсутності вини у вчиненому правопорушенні є процесуальним обов`язком відповідача.

Як зазначалось судом раніше, відповідачем за зустрічним позовом (позивачем за первісним) не виконано свого зобов`язання з передачі вихідних даних у повному обсязі, проте, з урахування відсутності встановленого договором строку виконання цього зобов`язання відсутні підстави для твердження про факт правопорушення відповідача за зустрічним позовом.

Крім того, матеріали справи не містять доказів реалізації позивачем за зустрічним позовом свого права відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Таким чином, суду не доведено жодним належним доказом факт вчинення відповідачем за зустрічним позовом господарського правопорушення, яке мало прямим наслідком нанесення позивачу за первісним позовом майнових збитків.

В свою чергу, відсутність або недоведеність факту господарського правопорушення унеможливлює застосування до особи негативних правових наслідків з відшкодування збитків контрагенту.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні вимог зустрічного позову про стягнення 39 770,00 грн. та 265 000,00 грн. неотриманого доходу.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за первісним позовом покладаються на позивача за первісним позовом, за зустрічним - на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволені первісного позову Колективного підприємства «Лівобережний» до Фізичної особи-підприємця Сівальнєвої Ганни Валентинівни про стягнення 132 500,00 грн. відмовити повністю.

2. У задоволені зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Сівальнєвої Ганни Валентинівни до Колективного підприємства «Лівобережний» про стягнення 437 270,00 грн. відмовити повністю

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.03.2025

Суддя Т.Ю.Кирилюк