ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2025 р. Справа№ 910/21682/15 (910/6521/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

секретар судового засідання Дюкарєва І.М.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Елкаро Холдінг" і Державного підприємства (далі - ДП) "Конярство України"

на рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р.

(повний текст складено 28.11.2024р.)

у справі №910/21682/15(910/6521/24) (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом ТОВ "Елкаро Холдінг"

до ДП "Конярство України" в особі філії "Дніпропетровський кінний завод №65"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду державного майна України

про стягнення 1 667 120,64 грн.

в межах справи №910/21682/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) фірма "Астарта-Київ"

до ДП "Конярство України"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 18.11.2024р. у справі №910/21682/15(910/6521/24) позов задоволено частково; стягнуто з ДП "Конярство України" на користь ТОВ "Елкаро Холдінг" основний борг в розмірі 716 000 грн., пеню в розмірі 116110 грн. 68 коп., судовий збір в розмірі 9984 грн. 72 коп.; в іншій частині позову відмовлено; в задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, 26.12.2024р. ТОВ "Елкаро Холдінг" подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги та стягнути 395202,84 грн. - пені, 289078,70 грн. - 24 % штрафних санкцій, 60224,73 грн. - 5 % річних, 90503,96 грн. сума інфляційних збитків за весь час прострочення; cтягнути з ДП "Конярство України" на користь ТОВ «Елкаро Холдінг» витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 грн. та судовий збір.

Також, не погоджуючись із винесеним рішенням, 26.12.2024р. ДП "Конярство України" подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 716 000,00 грн., пені в розмірі 116 110,68 грн. і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Елкаро Холдінг" до ДП «Конярство України»; судові витрати покласти на ТОВ "Елкаро Холдінг".

У відзиві на апеляційну скаргу ДП "Конярство України" просить апеляційну скаргу ТОВ "Елкаро Холдінг" на рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р. у справі №910/21682/15(910/6521/24) залишити без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Елкаро Холдінг" просить апеляційну скаргу ДП "Конярство України" на рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р. у справі №910/21682/15(910/6521/24) залишити без задоволення.

Київська міська прокуратура у письмових поясненнях з приводу поданої ТОВ "Елкаро Холдінг" апеляційної скарги на рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р. у справі №910/21682/15(910/6521/24) вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки доводи скаржника щодо нарахування 24 % річних штрафних санкцій у спірних правовідносинах, щодо вимог про стягнення інфляційних витрат та процентів річних на підставі договору про відступлення права вимоги та щодо вимог про стягнення пені, не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову у позовних вимогах Товариства про стягнення з державного підприємства нарахованої за договорами від 20.07.2022р. та від 01.11.2022р. заборгованості.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ДП "Конярство України" та ТОВ "Елкаро Холдінг" на рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р. у справі №910/21682/15(910/6521/24) та призначено їх до розгляду на 24.03.2025р.; об`єднано апеляційні скарги ДП "Конярство України" та ТОВ "Елкаро Холдінг" на рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р. у справі №910/21682/15(910/6521/24) в одне апеляційне провадження.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора Київської міської прокуратури та представників учасників провадження у даній справі, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ст.13 ГПК України).

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

У провадженні господарського суду м.Києва перебуває справа №910/21682/15 за заявою ТОВ фірма "Астарта-Київ" про банкрутство ДП "Конярство України" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою господарського суду м.Києва від 15.10.2015р.

27.05.2024р. до господарського суду м.Києва звернулось ТОВ "Елкаро Холдінг" з позовом до ДП "Конярство України" в особі філії "Дніпропетровський кінний завод №65" про стягнення 1 667 120,64 грн.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 03.06.2024р. було прийнято позов ТОВ "Елкаро Холдінг" до ДП "Конярство України" в особі філії "Дніпропетровський кінний завод №65" про стягнення 1 667 120,64 грн. до розгляду в межах справи №910/21682/15 про банкрутство ДП "Конярство України"; залучено Фонд державного майна України до участі у справі №910/21682/15(910/6521/24) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань філія "Дніпропетровський кінний завод №65" ДП "Конярство України" є філією (іншим відокремленим підрозділом), та належить юридичній особі - ДП "Конярство України", керівником відокремленого підрозділу - філії є Лопатін Роман Ігорович.

Юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Діяльність філій та представництв, як відокремлених структурних підрозділів не є самостійною та ініціативною, оскільки здійснюється від імені юридичної особи та на визначених нею умовах, при цьому всі ризики як майнового, так і немайнового характеру покладено на юридичну особу, що створила філію (відокремлений структурний підрозділ).

Отже, відповідальність за виконання філією функцій юридичної особи несуть юридичні особи, які створили відповідну філію (відокремлений підрозділ).

З наведеного слідує, що стороною у справі має бути юридична особа, від імені якої діє філія (відокремлений підрозділ), і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2020р. у справі №916/1288/19).

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2022р. між філією "Дніпропетровський кінний завод №65" ДП "Конярство України" (замовник) в особі в.о. керівника філії Науменко О.А., який діяв на підставі довіреності та ТОВ "Рост Капітал Активе" (виконавець), в особі директора Мацуги О.М., який діяв на підставі статуту було укладено Договір про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) №У-03/22 (т.1 а.с.25, 26), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується самостійно або з залученням субпідрядника (на підставі укладених договорів), якісно виконати для замовника сільськогосподарські роботи (послуги), які визначені сторонами в специфікаціях до даного договору та є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи (послуги) та сплатити їх вартість, погоджену в специфікаціях до договору.

Відповідно до п.8.5. даного договору, термін дії договору встановлюється з дати його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2022 року, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

Згідно п.2.1. договору, розмір плати за здійснення передбачених цим договором сільськогосподарських робіт (послуг) визначається сторонами в специфікаціях до договору, які є невід`ємною його частиною.

Відповідно до п.2.2. договору, оплата ціни (вартості) робіт (послуг) здійснюється замовником в національній валюті України безготівковим розрахунком шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця, який визначений в розділі 9 цього договору.

У п.2.3. договору сторони визначили, що оплата вартості (ціни) робіт (послуг), здійснюється згідно виставлених рахунків після підписання сторонами актів виконаних робіт. Строк розрахунків за цим договором складає 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати підписання кожного окремого акту виконання робіт, згідно цього договору.

Згідно п.2.4. договору, зобов`язання замовника по оплаті виконавцю виконаних робіт (послуг) вважається виконаним належним чином у день зарахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до п.3.1. договору, виконавець протягом трьох робочих днів з дати завершення сільськогосподарських робіт (по кожному окремому виду робот), передбачених відповідними специфікаціями до даного договору надає замовнику акти виконаних робіт, замовник не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання від виконавця акту виконаних робіт, підписує його, або в цей же строк направляє Виконавцю письмову мотивовану відмову від підписання Акту виконаних робіт. У випадку отримання від Замовника мотивованої відмови від підписання Акту виконаних робіт, Сторонами протягом 3-х календарних днів оформлюється двосторонній акт з переліком виявлених недоліків та строків для їх виконання.

Відповідно до п.3.3. договору, при відсутності мотивованої відмови замовника переданої виконавцеві в строки для передачі акту про виконані послуги, зазначені в п. 3.1 договору, послуги вважаються належним чином наданими, переданими виконавцем і прийнятими замовником без зауважень. Правові наслідки такого факту прирівнюються до правових наслідків підписання акту, але це не звільняє замовника від зобов`язання підписати отриманий акт про виконані послуги й передачі його на адресу виконавця.

Відповідно до специфікації №1 від 20.07.2022р. сторонами погоджено попередню ціну послуги - збирання озимих зернових - 640 000,00 грн. (т.1 а.с.30).

Відповідно до специфікації №2 від 01.08.2022р. сторонами погоджено попередню ціну на послуги - збирання зернових - 80 000,00 грн. (т.1 а.с.33).

Актом надання послуг №РК-00000017 від 16.08.2022р. визначено, що вартість послуги по збиранню пшениці (110 Га) склала 176 000,00 грн. (з ПДВ).

Актом надання послуг №РК-00000019 від 22.08.2022р. визначено, що вартість послуги по збиранню урожаю: вівса (295 Га) склала 472 800,00 грн. (з ПДВ).

Актом надання послуг №РК-00000018 від 23.08.2022р. визначено, що вартість послуги по збиранню урожаю: ячмінь ярий (42 Га) склала 67 200,00 грн. (з ПДВ).

Позивач у позовній заяві зазначав, що виконавцем було виконано умови договору, а замовником послуги отримано, що підтверджується підписом та печаткою на актах надання послуг. Претензій або заперечень щодо кількості або якості товару від відповідача не надходило.

Згідно оборотно - сальдової відомості по рахунку 361 (ТОВ "Рост Капітал Активе") за січень 2022 - грудень 2022 оборот за період склав 716 000,00 грн. Однак, в порушення умов договору №У-03/22 від 20.07.2022р., відповідач своєчасно оплату за надані послуги не здійснив.

01.11.2022р. між ТОВ "Рост Капітал Активе" (первісний кредитор) та ТОВ "Елкаро Холдінг" (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги №ВПВ0111 (далі - договір відступлення, (т.1 а.с.27)).

Відповідно до п.1.1. договору відступлення, первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору у відповідності із договором про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) №У-03/22 від 20.07.2022р. (основний договір), укладеного між первісним кредитором та філією "Дніпропетровський кінний завод №65" ДП "Конярство України" (боржник).

Згідно п.1.2. договору відступлення, новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основними договорами, а саме, право на отримання грошових коштів у розмірі 716 000,00 грн.

Відповідно до п.1.3. договору відступлення, до нового кредитора також переходить право на стягнення штрафних санкцій за порушення основних договорів боржником, в частині порушення зобов`язань по своєчасній оплаті грошових коштів, зазначених у п.1.2. договору.

Повідомленням про відступлення права вимоги від 01.11.2022р., ТОВ "Рост Капітал Активе" повідомило боржника про відступлення зобов`язання, що виникло на підставі договору про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) №У-03/22 від 20.07.2022р., укладеного між цедентом та боржником у розмірі 716 000,00 грн. (т.1 а.с.28).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з урахуванням відступлення права вимоги за Договором №ВПВ0111 від 01.11.2022р. в розмірі 716 000,00 грн., заборгованість відповідача за надані послуги становить 716 000,00 грн. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Апеляційним судом встановлено, що матеріалами справи, а саме копіями: специфікацій №1 від 20.07.2022р., №2 від 01.08.2022р., актів надання послуг №РК-00000017 від 16.08.2022р., №РК-00000019 від 22.08.2022р., №РК-00000018 від 23.08.2022р., а також акту звірки взаємних розрахунків за період з січня 2022 року по лютий 2023 року підтверджується факт надання послуг за Договором про виконання сільськогосподарський робіт (послуг) №У-03/22 від 20.07.2022р. на загальну суму 716 000,00 грн.

Апеляційний суд підтримує висновки місцевого суду щодо безпідставності доводів Фонду державного майна України щодо того, що у наданих позивачем специфікаціях до договору, які є наміром замовника і виконавця, вказані інші види робіт, ніж у актах виконаних робіт, що свідчить про те, що замовник і виконавець предмет договору не узгодили, а тому договір є неукладеним.

Так, пунктом 1.3. Договору №У-03/22 від 20.07.2022р. передбачено, що факт виконання робіт засвідчується актом виконаних робіт, який підписується після виконання робіт, що були узгоджені сторонами у специфікаціях.

Специфікацією №1 від 20.07.2022р. сторони узгодили такий вид робіт, як "Збирання озимих зернових" на 400,00 га. Також в Специфікації №1 зазначено, що дана специфікація є наміром (попередньою домовленістю) виконання робіт. Види, обсяг робіт та інші істотні умови за домовленістю сторін можуть змінюватись в процесі виконання після додаткового погодження та шляхом підписання додаткової специфікації.

Специфікацією №2 від 01.08.2022р. сторони узгодили такий вид робіт, як "Збирання зернових" на 50,00 га. Також в Специфікації №2 зазначено, що дана специфікація є наміром (попередньою домовленістю) виконання робіт. Види, обсяг робіт та інші істотні умови за домовленістю сторін можуть змінюватись в процесі виконання після додаткового погодження та шляхом підписання додаткової специфікації.

Актом надання послуг №РК-00000017 від 16.08.2022р. визначено, що вартість послуги по збиранню пшениці (110 Га) склала 176 000,00 грн. (з ПДВ).

Актом надання послуг №РК-00000019 від 22.08.2022р. визначено, що вартість послуги по збиранню урожаю: вівса (295 Га) склала 472800,00 грн. (з ПДВ).

Актом надання послуг №РК-00000018 від 23.08.2022р. визначено, що вартість послуги по збиранню урожаю: ячмінь ярий (42 Га) склала 67200,00 грн. (з ПДВ).

Відповідно до специфікації №1 та №2 сторони погодили такий вид робіт як "Збирання озимих зернових" та "Збирання зернових", відповідно до актів виконаних робіт було зібрано пшеницю, овес та ячмінь - які відносяться до групи озимих культур.

Крім того, на всіх зазначених специфікаціях та актах наданих послуг міститься підпис та печатка замовника - філії "Дніпропетровський кінний завод №65" ДП "Конярство України", що також підтверджує факт виконання та прийняття робіт.

Відповідач зазначав місцевому суду, що в Договорі про відступлення права вимоги №ВПВ0111 від 01.11.2022р. боржником, право вимоги до якого відступається ТОВ "Рост Капітал Активе" на користь ТОВ "Елкаро Холдінг" зазначено філію "Дніпропетровський кінний завод №65" ДП "Конярство України", тобто боржником вказаний відокремлений підрозділ, не юридична особа.

Відповідно до ст.ст.512, 513, 514, 516 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.03.2021р. у справі №906/1174/18 викладено правовий висновок, що договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Відповідно до п.1.1. Договору про відступлення права вимоги №ВПВ0111 від 01.11.2022р., первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності із договором про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) №У-03/22 від 20.07.2022р. (Основний договір), укладеного між первісним кредитором та філією "Дніпропетровський кінний завод №65" ДП "Конярство України".

Згідно п.1.2. договору, новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основними договорами, а саме, право на отримання грошових коштів у розмірі 716 000,00 грн.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за надані послуги відповідач місцевому суду не надав (такі докази відсутні в матеріалах справи), суд першої інстанції законно і обгрунтовано стягнув з ДП "Конярство України" на користь ТОВ "Елкаро Холдінг" основний борг в розмірі 716 000,00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 5% річних в розмірі 60 224,73 грн. та інфляційних втрат в розмірі 90 503,96 грн., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, відповідно до п.1.2. договору відступлення, новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань за основними договорами, а саме, право на отримання грошових коштів у розмірі 716 000,00 грн.

У п.1.3. договору відступлення сторони погодили, що до нового кредитора також переходить право на стягнення штрафних санкцій за порушення основних договорів боржником, в частині порушення зобов`язань по своєчасній оплаті грошових коштів, зазначених у п.1.2. Договору.

Таким чином, новий кредитор набув право вимагати від боржника належного виконання всіх зобов`язань, а у разі неналежного виконання - право на стягнення штрафних санкцій, передбачених договором №У-03/22 від 20.07.2022р.

В свою чергу, проценти річних та інфляційні втрати, передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями.

У постановах Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі №902/417/18, від 04.02.2020р. у справі №912/1120/16, від 19.06.2019р. у справі №646/14523/15-ц, від 19.06.2019р. у справі №703/2718/16-ц від 16.01.2019р. у справі №373/2054/16-ц, від 08.11.2019р. у справі №127/15672/16-ц, від 13.05.2021р. у справі №910/4391/19, від 15.04.2021р. у справі №911/421/20 зауважено, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає спеціальним способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В той же час, Договір про відступлення права вимоги від 01.11.2022р. не містить умов, які передбачали відступлення права вимоги стосовно стягнення інфляційних витрат

та процентів річних на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, які за своєю правовою природою не є штрафними санкціями.

З положень ст.625 Цивільного кодексу України вбачається, що заборгованість внаслідок нарахування інфляційних втрат та процентів річних виникає у разі відповідної вимоги кредитора. Проте матеріали справи не містять доказів направлення вимоги про стягнення інфляційних втрат та процентів річних до моменту укладення Договору про відступлення права вимоги від 01.11.2022р., а відтак на час відступлення права вимоги заборгованості в порядку ст.625 Цивільного кодексу України не існувало.

Крім того, додана до позовної заяви претензія позивача від 13.04.2023р. містить вимогу лише про сплату заборгованості у розмірі 716 000,00 грн. згідно з Договором про відступлення права вимоги №ВПВ0111 від 01.11.2022р.

Враховуючи те, що до позивача за умовами Договору про відступлення права вимоги перейшло право на стягнення конкретно визначеної суми основного боргу - 716 000 грн. та штрафних санкцій, а право на стягнення процентів річних та інфляційних втрат до позивача не перейшло, місцевий суд законно і обгрунтовано відмовив ТОВ "Елкаро Холдінг" у стягненні з відповідача процентів річних та інфляційних втрат.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 511 313,52 грн., а також 24 % штрафних санкцій в розмірі 289 078,70 грн., апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно п.п.6.4., 6.5. Договору про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) №У-03/22 від 20.07.2022р., за порушення термінів оплати, замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення терміну, від суми заборгованості за кожен день прострочення. За прострочення оплати замовник сплачує виконавцю штрафну санкцію у розмірі 24% річних виходячи з неповерненої суми за весь час прострочення.

З доданого до позовної заяви розрахунку штрафних санкцій вбачається, що Товариством було здійснено нарахування на заборгованість державного підприємства пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а також 24 % річних штрафних санкцій на аналогічну суму боргу. Також за змістом вказаного розрахунку пеня та 24 % річних нараховувались позивачем за кожен день прострочення та охоплювали однаковий період.

Приписами ст.549 Цивільного кодексу України розрізняється неустойка у вигляді штрафу, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а також пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на вказані положення закону, застосування штрафу передбачає одноразове

стягнення коштів від суми порушеного зобов`язання, в той час як нарахування пені здійснюється за кожен день прострочення за погоджений сторонами період.

У постанові Верховного Суду від 16.10.2024р. у справі №911/952/22 зроблено висновки, що поденне нарахування пені є ознакою, яка вирізняє її серед інших видів неустойки (штрафних санкцій) та визначає механізм обчислення (визначення розміру) пені.

Таким чином, нараховані позивачем пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 24 % річних штрафних санкцій є одним видом відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді стягнення пені.

Разом з тим, відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Схожа правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021р. у справі №910/12876/19.

Правова позиція щодо неможливості подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення міститься також у постановах Верховного Суду від 19.12.2019р. у справі №912/1153/19, від 10.07.2018р. у справі №927/1091/17, від 16.04.2018р. у справі №904/149/17, від 30.08.2018р. у справі №902/1054/17, від 06.03.2018р. у справі №910/9040/17, від 27.01.2020р. у справі №910/5051/19, від 06.11.2018р. у справі №913/89/18, від 04.12.2018р. у справі №916/65/18, від 03.07.2019р. у справі №917/791/18, від 18.03.2020р. у справі №902/417/18.

Частиною 2 ст.343 Господарського кодексу України, як спеціальною нормою, яка регулює відповідальність за порушення строків розрахунків, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне

виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Тобто незалежно від встановленого в договорі розміру пені, такий розмір в будь-якому випадку не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку, що розмір відповідальності, передбачений п.6.5. договору, не може застосовуватися, оскільки він перевищує максимальний розмір пені, визначений законодавством (який також передбачений п.6.4 договору).

Місцевий суд законно і обгрунтовано визнав безпідставною вимогу ТОВ "Елкаро Холдінг" про стягнення, передбаченої п.6.5 договору, штрафної санкції в розмірі 289 078,70 грн. та відмовив позивачу у задоволенні позову в цій частині.

Водночас у позові Товариства заявлено вимоги про стягнення пені, яку установлено

на підставі Договору про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) №У-03/22 від 20.07.2022р., а тому зазначена умова про пеню має застосовуватись з урахуванням строку дії договору.

Так, за приписами ст.ст.546-548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання

(основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У постанові Верховного Суду від 16.10.2018р. у справі №910/19094/17 зроблено висновки про те, що оскільки пеня є договірною величиною, то вона підлягає застосуванню тільки в період дії договору.

Згідно з п.8.5. Договору про виконання сільськогосподарських робіт (послуг) №У-03/22 від 20.07.2022р., термін дії договору встановлюється з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2022 року, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

У зв`язку із цим, а також приймаючи до уваги, що умова про пеню не встановлює зобов`язань, що визначають провову природу укладеного між сторонами договору, судом першої інстанції законно і обгрунтовано було відмовлено позивачу у стягненні пені, яку

нараховано поза межами строку дії договору.

Апеляційним судом перевірено зроблений місцевим судом підрахунок суми пені, розмір її склав 116 110,68 грн.

Тому суд першої інстанції законно і обгрунтовано стягнув з ДП "Конярство України" на користь ТОВ "Елкаро Холдінг" пеню в розмірі 116 110 грн. 68 коп.

Разом з тим, ДП "Конярство України" у відзиві на позов було викладено заяву про розстрочення виконання рішення суду, яка мотивована перебуванням значної частини єдиного (цілісного) майнового комплексу відповідача на тимчасово окупованій території України та у прифронтових районах, що значно ускладнює належне здійснення господарської діяльності відповідачем та негативно впливає на його майновий стан та спроможність поновного та своєчасного виконання грошових зобов`язань.

Як на підставу для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду відповідач також посилався на те, що ДП "Конярство України" перебуває в процедурі банкрутства з 2015 року, що також свідчить про незадовільний фінансовий стан підприємства.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Обставини, які зумовлюють надання розстрочення виконання судового рішення повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Питання щодо надання розстрочення виконання судового рішення повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Місцевим судом правильно зазначено, що Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що ДП "Конярство України" при зверненні до місцевого суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду у справі не було надано доказів на підтвердження виняткових обставин в розумінні ст.331 ГПК України, які б ускладнювали чи робили неможливим своєчасне виконання судового рішення та які б могли бути підставою для розстрочки його виконання.

Крім того, доказів реальної можливості виконати рішення суду у справі за умови надання розстрочення виконання на 10 місяців ДП "Конярство України" надано не було. Згода на розстрочення виконання рішення суду ТОВ "Елкаро Холдінг" не надавалась.

Такі докази і згода в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, місцевий суд правильно відмовив у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

Місцевий суд законно і обґрунтовано частково задовольнив позов та стягнув з ДП "Конярство України" на користь ТОВ "Елкаро Холдінг" основний борг в розмірі 716 000,00 грн., пеню в розмірі 116 110 грн. 68 коп., судовий збір в розмірі 9984 грн. 72 коп.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ТОВ "Елкаро Холдінг" і ДП "Конярство України" залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 18.11.2024р. у справі №910/21682/15(910/6521/24) - без змін.

Справу №910/21682/15(910/6521/24) повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 26.03.2025р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко