ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5133/24

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Чуйко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Оборотова Ю.Р.;

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18, ) в особі Одеської філії Акціонерного товариства Укртелеком (65001, м. Одеса, вул. Павла Зеленого, 39, ) до відповідача Фізичної особи-підприємця Думанського Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення 62 056,28грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Думанського Сергія Володимировича про стягнення 62 056,28грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» посилається на неналежне виконання Фізичною особо-підприємцем Думанським Сергієм Володимировичем умов укладеного між сторонами договору оренди нерухомого №51Е100 від 12.12.2023.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.12.2024 відкрито провадження у справі №916/5133/24, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 16.01.2025 о 11:50.

В судовому засіданні від 16.01.2025 було оголошено перерву на 11.02.2025 о 12:50 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.01.2025 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 11.02.2025 було оголошено перерву на 18.03.2025 о 12:30 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2025 викликано учасників справи у судове засідання.

В судовому засіданні від 18.03.2025 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/5133/24.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 12.12.2023 між АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком», (позивач) та Фізичною особою-підприємцем Думанським Сергієм Володимировичем (відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна №51Е100 - 836/23 (далі договір) відповідно до умов якого позивач передає, а відповідач бере в строкове платне користування нерухоме майно розташоване за адресою: м. Одеса, вул. 37 лінія комплекс будівель та споруд №45 корпуси Б та В, загальною площею 499,6кв.м. для використання у якості складу, автомайстерні.

Згідно пункту 3.1.1 договору плата за користування нерухомим майном, була визначена Сторонами за орендною ставкою 49,47грн за 1кв.м. за місяць, що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становила 29 658,25грн за 499,6кв.м. за місяць. Та послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якого зазначено в Додатку №2 до договору. При визначенні такої плати застосовувався коефіцієнт використання загальних площ. Пункт 3.3. договору встановлював, що деталізація послуг з утримання орендованого майна наведена у Додатку 2 до договору.

Відповідно до п. 3.5. договору відшкодування відповідачем вартості використаної електроенергії здійснювався згідно із показниками окремо встановленого лічильника (якщо окремий лічильник не встановлено то згідно до суми середнього електроспоживання, що визначається позивачем).

Згідно п.п. 3.6 3.8 договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Орендна плата сплачується щомісяця шляхом її перерахування у безготівковому порядку на банківський рахунок позивача у наступному порядку: Орендна плата сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця. Плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Орендна плата сплачується на підставі рахунку-акту, що надсилається позивачем відповідачу на його e-mail або за допомогою іншого узгодженого сторонами сервісу обміну документами. У разі не отримання відповідачем рахунку-акту від позивача відповідач зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа розрахункового (поточного)місяця в якому має бути здійснена така оплата. При цьому розмір плати за надання послуг з утримання орендованого майна визначається в розмірі, що дорівнює попередній оплаті за надання таких послуг з подальшим корегуванням (переплати/недоплати) позивачем.

Згідно пункту 3.10 договору будь-які грошові зобов`язання відповідача перед позивачем забезпечувалися грошовою заставою в розмірі 37 887,27грн. При закінченні строку дії договору сума застави за рішенням позивача може бути зарахована в рахунок оплати платежів, належних з відповідача на дату повернення орендованого майна з користування (як правило, на оплату послуг з утримання Орендованого майна).

Згідно з п. 6.1 та 6.2 договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню, яка нараховується від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення, а також несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором в межах чинного законодавства України.

Факт передачі комерційної нерухомості та виникнення взаємних зобов`язань між позивачем та відповідачем підтверджується Актом приймання-передачі майна від 01.01.2024 року на 499,6кв.м.

Позивач зазначає, що Одеська філія АТ «Укртелеком», сумлінно дотримуючись своїх зобов`язань за договором, щомісячно виставляла відповідачу Рахунок-Акт, якими підтверджувався обсяг, вартість та стан заборгованості за послуги оренди за попередні місяці. Відповідні рахунки-акти одночасно є актами передавання-приймання наданих послуг за визначені в них періоди. Такими рахунками-актами є: Рахунок-акт №51008/2406-77 від 30.06.2024 та Рахунок-акт №51008/2407-81 від 31.07.2024. Проте всупереч положенням договору відповідач свої зобов`язання за договором не виконав у повному обсязі та не сплатив належну плату за орендоване майно. Відтак за станом на момент подання позовної заяви до суду за відповідачем наявна заборгованість у сумі - 55 994,92грн. 10.07.2024 відповідач звернувся до позивача із листом, яким визнав наявну заборгованість з орендної плати у сумі - 93 208,84грн (наявну на той час) та просив не відключати на об`єкті оренди електропостачання.

Як зазначає позивач, до написання вищевказаного листа 08.07.2024 відповідач погасив частину заборгованості, а саме сплатив 20 000,00грн, що відображено у Акті звіряння взаєморозрахунків. 31.07.2024 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до договору оренди, пунктом 1 якої було встановлено, що на підставі п. 11.6.1 договору, сторони дійшли згоди припинити дію договору достроково, а саме вважати останнім днем оренди 31.07.2024. Всі інші умови договору залишити без змін (п.4 Додаткової угоди № 1 від 31.07.2024 р.) 31.07.2024 сторони підписали Акт прийому-передачі орендованого майна назад від відповідача позивачу. Згідно пункту 3.11 договору після дострокового розірвання договору позивач зарахував в рахунок оплати платежів, належних з Орендаря на дату повернення орендованого майна внесену ним суму застави 37 887,27грн, що також відображене у Акті звіряння взаєморозрахунків, що додається і таким чином у відповідача залишилася не погашена заборгованість у розмірі 55 994,92грн.

Позивач вказує, що він звертався до відповідача з Претензією №223-ВИХ-OD-51Е100-2024 від 12.07.2024 з проханням оплатити борг. При цьому текст цієї претензії особисто нарочно було вручено відповідачу і відповідач самостійно проставив на Претензії свою відмітку про її отримання. Письмової відповіді на вищевказану претензію від відповідача не надходило і заборгованість відповідачем погашено не було.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо своєчасної оплати орендних та інших платежів, позивач, на підставі п.6.1 договору нарахував останньому пеню у сумі 4 375,56грн та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних у сумі 504,87грн та інфляційне збільшення у сумі 1 180,93грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 55 994,92грн основного боргу, 4 375,56грн пені, 504,87грн 3% річних, 1 180,93грн інфляційного збільшення.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а як встановлено у ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Як видно з матеріалів справи, 12.12.2023 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нерухомого майна №51Е100 - 836/23 відповідно до умов якого позивач передає, а відповідач бере в строкове платне користування нерухоме майно розташоване за адресою: м. Одеса, вул. 37 лінія комплекс будівель та споруд №45 корпуси Б та В, загальною площею 499,6кв.м. для використання у якості складу, автомайстерні.

Статтею 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.

Згідно пункту 3.1.1 договору плата за користування нерухомим майном, була визначена Сторонами за орендною ставкою 49,47грн за 1кв.м. за місяць, що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становила 29 658,25грн за 499,6кв.м. за місяць.

Згідно п.п. 3.6 3.8 договору розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Орендна плата сплачується щомісяця шляхом її перерахування у безготівковому порядку на банківський рахунок позивача у наступному порядку: Орендна плата сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця. Плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Орендна плата сплачується на підставі рахунку-акту, що надсилається позивачем відповідачу на його e-mail або за допомогою іншого узгодженого сторонами сервісу обміну документами. У разі не отримання відповідачем рахунку-акту від позивача відповідач зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа розрахункового (поточного)місяця в якому має бути здійснена така оплата. При цьому розмір плати за надання послуг з утримання орендованого майна визначається в розмірі, що дорівнює попередній оплаті за надання таких послуг з подальшим корегуванням (переплати/недоплати) позивачем.

Позивач, дотримуючись своїх зобов`язань за договором, щомісячно виставляв відповідачу Рахунок-Акт, якими підтверджувався обсяг, вартість та стан заборгованості за послуги оренди за попередні місяці. Відповідні рахунки-акти одночасно є актами передавання-приймання наданих послуг за визначені в них періоди. Такими рахунками-актами є: Рахунок-акт №51008/2406-77 від 30.06.2024 та Рахунок-акт №51008/2407-81 від 31.07.2024.

Проте відповідач свої зобов`язання за договором не виконав у повному обсязі та не сплатив належну плату за орендоване майно.

10.07.2024 відповідач звернувся до позивача із листом, яким визнав наявну заборгованість з орендної плати у сумі - 93 208,84грн (наявну на той час) та просив не відключати на об`єкті оренди електропостачання.

До написання вищевказаного листа 08.07.2024 відповідач погасив частину заборгованості, а саме сплатив 20 000,00грн, що відображено у Акті звіряння взаєморозрахунків.

31.07.2024 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до договору оренди, пунктом 1 якої було встановлено, що на підставі п. 11.6.1 договору, сторони дійшли згоди припинити дію договору достроково, а саме вважати останнім днем оренди 31.07.2024. Всі інші умови договору залишити без змін (п.4 Додаткової угоди № 1 від 31.07.2024 р.) 31.07.2024 сторони підписали Акт прийому-передачі орендованого майна назад від відповідача позивачу.

Згідно пункту 3.11 договору після дострокового розірвання договору позивач зарахував в рахунок оплати платежів, належних з Орендаря на дату повернення орендованого майна внесену ним суму застави 37 887,27грн, що також відображене у Акті звіряння взаєморозрахунків, що додається і таким чином у відповідача залишилася не погашена заборгованість у розмірі 55 994,92грн.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 55 994,92грн.

Доказів оплати заборгованості та доказів які б спростовували позовні вимоги відповідач не надав, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі 55 994,92грн, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у сумі 4 375,56грн за період 21.07.2024 07.11.2024 слід зазначити наступне.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 6.1 та 6.2 договору, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню, яка нараховується від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення, а також несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язань за договором в межах чинного законодавства України.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 4 375,56грн за період 21.07.2024 07.11.2024, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 4 375,56грн.

Щодо стягнення з відповідача 504,87грн 3% річних, 1 180,93грн інфляційного збільшення слід зазначити наступне.

За вимогами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 504,87грн за період 21.07.2024 07.11.2024, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 504,87грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційного збільшення у сумі 1 180,93грн за період 21.07.2024 07.11.2024, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні витрати у сумі 1 180,93грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Акціонерного товариства Укртелеком в особі Одеської філії Акціонерного товариства Укртелеком до відповідача Фізичної особи-підприємця Думанського Сергія Володимировича про стягнення 62 056,28грн у тому числі 55 994,92грн основного боргу, 4 375,56грн пені, 504,87грн 3% річних, 1 180,93грн інфляційного збільшення, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00грн покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18, ) в особі Одеської філії Акціонерного товариства Укртелеком (65001, м. Одеса, вул. Павла Зеленого, 39, ) до відповідача Фізичної особи-підприємця Думанського Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення 62 056,28грн задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Думанського Сергія Володимировича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 18, ) в особі Одеської філії Акціонерного товариства Укртелеком (65001, м. Одеса, вул. Павла Зеленого, 39, ) 55 994,92грн основного боргу, 4 375,56грн пені, 1 180,93грн інфляційного збільшення, 504,87грн 3% річних, 3 028,00грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 24 березня 2025 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова