ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Від "24" березня 2025 р. м. Житомир Справа № 906/1182/24 (906/296/25)

За заявою: ОСОБА_1

До: 1) Державного підприємства "Рихальське"

2) Фонду державного майна України

про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на посаді

в межах справи №906/1182/24 про банкрутство Державного підприємства "Рихальське"

Суддя Гнисюк С.Д.

В провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/1182/24 про банкрутство Державного підприємства "Рихальське".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.01.2025, зокрема, відкрито провадження у справі №906/1182/24 про банкрутство Державного підприємства "Рихальське" (11246, Житомирська область, Ємільчинський район, с. Рихальське, вул. Соборна, 10; ); введено процедуру розпорядження майном строком на 170 (сто сімдесят) календарних днів; призначено розпорядником майна Державного підприємства "Рихальське" арбітражного керуючого Лященка Павла Володимировича, за його згодою; оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/1182/24.

07.03.2025 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ систему "Електронний суд", від ОСОБА_1 надійшла позовна заява від 07.03.2025 до Державного підприємства "Рихальське" та Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на посаді, з додатками.

11.03.2025 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ систему "Електронний суд", від Державного підприємства "Рихальське" надійшло клопотання від 11.03.2025 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства "Рихальське" про поновлення на роботі, підписану та подану адвокатом Карпенком В.К. та винесення окремої ухвали щодо вчинення адвокатом ОСОБА_2 конфлікту інтересів та порушення норм ГПК України, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Правил адвокатської етики та направлення її до Кваліфікаційно-дисциплінарної палати адвокатури Чернігівської області для відповідного реагування.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.03.2025 позовну заяву ОСОБА_1 від 07.03.2025 про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на посаді - залишено без руху; постановлено ОСОБА_1 надати суду докази сплати (доплати) судового збору на рахунок Господарського суду Житомирської області у сумі - 2422,40грн. Постановлено надати, разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви письмове пояснення, з нормативно-правовим обґрунтуванням, щодо належності визначення відповідачів, враховуючи предмет позову та відсутність вимог до Державного підприємства "Рихальське"; відзив на клопотання Державного підприємства "Рихальське" від 11.03.2025.

На адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ систему "Електронний суд", надійшли наступні документи:

-12.03.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява від 12.03.2025 про залишення позову без розгляду, в частині позовних вимог до Державного підприємства "Рихальське", з додатками;

- 12.03.2025 від ОСОБА_1 надійшло заперечення від 12.03.2025 на клопотання.

Крім того, 14.03.2025 від ОСОБА_1 , на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2025, надійшов письмовий відзив від 14.03.2025, до якого додано докази сплати судового збору у розмірі 2422,40грн.

У своєму клопотанні від 11.03.2025 Державне підприємство "Рихальське" зазначає про наступне. До Господарського суду Житомирської області в межах процедури банкрутства ДП «Рихальське» 07.03.2025 подано позовну заяву (про поновлення на роботі), подану представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Карпенком В.К. (ордер СВ 1068210 від 07.03.2025), до Відповідача ДП «Рихальське». За умовами ч. 2 ст. 59 ГПК України особа не може бути представником, якщо вона у цій справі представляє або представляла іншу особу, інтереси якої у цій справі суперечать інтересам її довірителя. При цьому адвокат Карпенко В.К. був представником ДП «Рихальське» у цій самій справі про банкрутство (ордер СВ № 1112102 від 21.02.2025), копія додано. Вважає, що адвокат Карпенко В.К. в порушення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики одночасно в одній і тій же справі виступає як представник і позивача ОСОБА_2 , і Відповідача ДП «Рихальське». Зазначає про те, що адвокату забороняється укладати договір про надання правничої допомоги у разі конфлікту інтересів. Адвокату забороняється укладати договір про надання правничої допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, у разі, якщо адвокат надає правничу допомогу іншій особі, інтереси якої можуть суперечити інтересам особи, яка звернулася щодо укладення договору про надання правничої допомоги (п. 7 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За умовами ст. 39 Правил адвокатської етики у період дії договору про надання правової допомоги клієнту - юридичній особі адвокат не повинен укладати договорів про надання правової допомоги з особами, які перебувають у трудових, цивільно - правових та інших правовідносинах з клієнтом, якщо це може суперечити інтересам клієнта - юридичній особі. Також адвокат не повинен укладати договори про надання правової допомоги із вищезазначеними особами, якщо він є носієм конфіденційної інформації, отриманої при наданні правової допомоги юридичній особі. Адвокат не може приймати доручення від клієнта, якщо суть доручення зводиться до необхідності вчинення дій в інтересах такого клієнта, спрямованих на захист його прав, які перебувають в конфлікті інтересів з юридичною особою, в якій адвокат раніше працював або надавав професійну правничу (правову) допомогу, якщо адвокат володіє інформацією, що може бути використана проти такої юридичної особи. Згідно п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. За умовами ч. 2 ст. 246 ГПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно (ч. 6 ст. 246 ГПК України).

За таких обставин ДП "Рихальське" просить суд:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Рихальське» про поновлення на роботі, підписану та подану адвокатом Карпенком В.К. - повернути.

2. Винести окрему ухвалу щодо вчинення адвокатом Карпенком В.К. конфлікту інтересів та порушення норм ГПК України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики та направити її до Кваліфікаційно-дисциплінарної палати адвокатури Чернігівської області для відповідного реагування.

У своєму запереченні від 12.03.2025 представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначає про наступне. 11.03.2025 представник ДП «Рихальське» Герасименко В.П. подав клопотання про повернення позовної заяви ОСОБА_1 поданої до ДП «Рихальське» про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі з одночасним проханням суду направити окрему Ухвалу до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області про порушення адвокатом Карпенко В.К. правил адвокатської етики. Проте ознайомившись з поданим клопотанням ОСОБА_3 , зазначає, що 21.02.2025 між ним та ДП «Рихальске» був укладений договір про надання правової допомоги №741-Г з приводу оскарження наказу Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 та наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 20.02.2025 року № 57. Вказує, що відповідно до умов вказаного договору мав подати позов до суду з вимогами визнати наказ Фонду державного майна України від 10.02.2025 №209 та наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 20.02.2025 року №57, що і було зроблено по суті. Ухвалою Господарського суду Житомирського області від 26 лютого 2025 року в справі №906/236/25 було прийнято до свого провадження поданий позов. І таким чином вважає, що мав би представляти інтереси державного підприємства «Рихальське» в якості позивача, а не боржника. Проте 06.03.2025 від ОСОБА_3 на електронну адресу надійшло повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку з одночасним поданням заяви до Господарського суду Житомирського області в справі №906/236/25 про закриття провадження на підставі якої 11.03.2025 ухвалою Господарського суду Житомирського області було закрито провадження по справі. Також, 06.03.2025 отримавши наказ Фонду державного майна України №337 від 28.02.2025 року про звільнення ОСОБА_1 з посади виконувача обов`язки директора ДП «Рихальське», останній звернувся для укладання договору про правову допомогу з метою оскарження вказаного наказу про звільнення, на що надав відповідну згоду та був укладений договір №735-ц від 06.03.2025 року. Відповідно було подано позов до Фонду державного майна України про скасування виданого ним наказу. Проте помилково було зазначено відповідача ДП «Рихальське». Вказує, що ні по договору №741-Г від 21.02.2025 ні по договору №735-ц від 06.03.2025 були відсутні суперечності між особистими інтересами та професійними правами і обов`язками перед ДП «Рихальське» та перед ОСОБА_1 наявність яких могла вплинути на об`єктивність або неупередженість під час виконання йог професійних обов`язків, а також на вчинення чи не вчинення дій під час здійснення адвокатської діяльності. Отже, вказані заявником ОСОБА_3 підстави наявності конфлікту інтересів в моїх діях, виходячи з його офіційного тлумачення в законі взагалі відсутні. Оскільки в справі №906/236/25 ним подано позов як представник ДП «Рихальське» (позивач по справі), а в справі №906/296/25 - як представник ОСОБА_1 (позивач по справі) з різними предметами позову (неправомірність дій та трудовий спір) та різними учасниками то ніякого порушення вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не відбулося. Зазначає, що представляв інтереси ДП «Рихальське» не в межах провадження про банкрутство, а в межах позовних вимог ДП «Рихальське» до Національної академії аграрних наук України, Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях про визнання недійсними наказів про приватизацію та акту приймання-передачі по справі № 906/236/25. Зазначає, що предметом спору по справі № 906/296/25 є вимога до Фонду державного майна України, а не до ДП «Рихальське» і ця вимога стосується законності звільнення ОСОБА_1 , що жодним чином не зачіпає права та інтереси, ні ОСОБА_3 , ні ДП «Рихальське». Вважає, що своїм клопотанням Герасименко В.П., як представник боржника ДП «Рихальське», зловживає своїми процесуальними правами, як представник учасника провадження про банкрутство цього підприємства, подаючи завідомо безпідставне клопотання до суду.

На підставі зазначеного просить суд:

1. Залишити без розгляду клопотання представника ДП "Рихальське" Герасименка В`ячеслава Петровича про повернення позовної заяви по справі №906/296/25.

2. Винести окрему ухвалу про притягнення до відповідальності представника ДП «Рихальське» Герасименка В`ячеслава Петровича за подання завідомо безпідставного клопотання, яким попередити представника про недопустимість зловживання процесуальними правами представника підприємства.

У своєму відзиві від 14.03.2025 Корецький С.А. від 14.03.2025 підтримав вищезазначену позицію Карпенка В.К. та просить суд:

1. Залишити без розгляду клопотання представника ДП "Рихальське" Герасименка В`ячеслава Петровича про повернення позовної заяви по справі №906/296/25.

2. Винести окрему ухвалу про притягнення до відповідальності представника ДП "Рихальське" Герасименка В`ячеслава Петровича за подання завідомо безпідставного клопотання, яким попередити представника про недопустимість зловживання процесуальними правами представника підприємства.

Щодо вимог про винесення окремої ухвали, суд зазначає про наступне.

За приписами статті 246 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд, виявивши п р и в и р і ш е н н і с п о р у порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу (частина перша). Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (частина друга). В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення (частина п`ята). Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню (частина шоста).

Отже, окрема ухвала суду у розумінні положень статті 246 ГПК України є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним с а м е п і д ч а с с у д о в о г о р о з г л я д у.

За своєю суттю окрема ухвала є формою реагування суду на виявлені порушення вимог законодавства та інструментом для їх усунення шляхом надання відповідних вказівок особі/особам, до компетенції та/або обов`язку яких відноситься усунення виявлених порушень.

Виходячи з аналізу правових норм ГПК України, суд зазначає, що чинним процесуальним законодавством не передбачено винесення окремої ухвали за клопотанням (заявою) сторін у справі та відсутнє посилання на порядок і строки розгляду такого клопотання (заяви). Судом самостійно встановлюються наявність обставин та підстав для винесення окремої ухвали, що визначені статтею 246 ГПК України.

Більш того, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення п р и в и р і ш е н н і с п о р у п о с у т і порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у пункт 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 171/2124/18, у пункту 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі № 521/18287/15-ц).

Крім того, виходячи з приписів норм ГПК України окрема ухвала виноситься за результатами розгляду справи по суті. Проте, в даному випадку провадження у справі, на момент подання клопотань про винесення окремої ухвали, не відкрито.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для постановлення окремих ухвал, з підстав передбачених статтею 246 ГПК України у справі, тому клопотання ДП "Рихальське", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про винесення окремих ухвал задоволенню не підлягають.

Щодо посилання представника ОСОБА_1 адвоката Карпенка В.К. на зловживання ОСОБА_3 процесуальними правами, як підставу для залишення без розгляду його клопотання про повернення позовної заяви, суд зазначає про наступне.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами належить до основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 5 статті 13 ГПК України, саме на суд покладається обов`язок щодо керування ходом судового процесу, сприяння учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав, запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вжиття заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 43 ГПК України, передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Водночас, системно-логічне тлумачення цієї норми дозволяє дійти висновку про те, що зазначений перелік не є вичерпним, а прийняття рішення щодо наявності у діях учасників процесу ознак зловживання правами належить до повноважень суду та здійснюється ним з урахуванням конкретних обставин справи, оцінки дій учасників процесу та інших осіб тощо.

В обґрунтування зловживання правами заявник посилається на подання ОСОБА_3 одного клопотання.

Заявником не доведено, що дії ОСОБА_3 носили системний або маніпуляційний характер, або іншим чином суперечать завданню господарського судочинства.

З огляду на зазначене, суд не вбачає, на даній стадії, зловживання ОСОБА_3 процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що клопотання ОСОБА_2 від 12.03.2025 та ОСОБА_1 від 14.03.2025, в частині залишення без розгляду клопотання представника ДП "Рихальське" Герасименка В.П. про повернення позовної заяви, задоволенню не підлягають.

Щодо підстав для повернення позовної заяви, суд в цій частині, зазначає про наступне.

ОСОБА_3 у своєму клопотанні від 11.03.2025 посилається на ч.5 ст. 174 ГПК України.

Відповідно ч. 5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За правилами господарського процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.03.2025 постановлено ОСОБА_1 надати суду докази сплати (доплати) судового збору на рахунок Господарського суду Житомирської області у сумі - 2422,40грн.

Тобто, у зазначеній ухвалі судом вказано позивачу про допущені недоліки позовної заяви, а саме: щодо необхідності сплати судового збору.

Інших недоліків (у тому числі щодо повноважень адвоката Карпенка В.К. на подання позову та його підписання), судом встановлено не було.

Дана ухвала набрала законної сили 12.03.2025.

Суд вказує на те, що представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Отже, правилами зазначеної статті визначено, що повноваження адвоката як представника сторони у справі може бути підтверджено як ордером, так і договором про надання правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На підтвердження своїх повноважень адвокат Карпенко В.К. надав копію договору від 06.03.2025 про надання правової допомоги ОСОБА_1 та ордер від 07.03.2025 серії СВ №1068210.

Суд зазначає також про те, що відповідно до ст. 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Тобто, позивач не позбавлений права звернутись до Кваліфікаційно-дисциплінарної палати адвокатури щодо неналежного виконання професійних обов`язків або іншого порушення законодавства ОСОБА_2 . Наразі в матеріалах справи докази такого звернення відсутні.

Таким чином, судом не встановлено обставин відсутності повноважень у представника ОСОБА_1 адвоката Карпенка В.К. на підписання та подання позовної заяви.

Враховуючи, що судом не встановлено обставин відсутності повноважень у представника ОСОБА_1 адвоката Карпенка В.К. на підписання та подання позовної заяви, клопотання представника ДП "Рихальське" Герасименка В.П. від 11.03.2025, в частині повернення позовної заяви, задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання Державного підприємства "Рихальське" від 11.03.2025, клопотання представника ОСОБА_1 Карпенка В.К. від 12.03.2025 та клопотання ОСОБА_1 від 14.03.2025.

Дослідивши позовну заяву та докази, додані до неї, Господарський суд Житомирської області встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно статті 7 Кодексу про банкрутство, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

У своїй заяві від 12.03.2025 представник позивача, ОСОБА_4 зазначає про те, що до Господарського суду Житомирської області 07.03.2025 було подано позовну заяву від імені позивача ОСОБА_1 , до ДП "Рихальське", Фонду державного майна України про скасування наказу про звільнення. В зв`язку з тим, що позовні вимоги стосуються виключно наказу про звільнення виданого Фондом державного майна України, при визначені складу учасників справи було помилково зазначено Державне підприємство "Рихальське", як відповідача по справі.

ОСОБА_5 , згідно заяви від 12.03.2025 та відзиву від 14.03.2025, підтримує позицію адвоката Карпенка В.К. та також просить залишити без розгляду позовні вимоги до Державного підприємства "Рихальське" та виключити його з числа відповідачів, оскільки він був включений до відповідачів помилково.

Враховуючи те, що вимоги до Державного підприємства "Рихальське" позивачем не заявлені, суд виключає його з числа відповідачів.

Дослідивши подану позовну заяву, суд встановив, що підстави для її повернення чи відмови у відкритті провадження - відсутні. Поданих матеріалів достатньо для прийняття її до розгляду та відкриття провадження у справі в межах справи про банкрутство в порядку спрощеного позовного провадження за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України без виклику сторін.

У той же час, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Фонду державного майна України від 28.02.2025 № 337 Про вирішення кадрових питань Державного підприємства "Рихальське", було звільнено ОСОБА_1 з посади виконувача обов`язків директора Державного підприємства "Рихальське" код 00729356 датою видання цього наказу відповідно до пункту 5 частини першої ст. 41 Кодексу законів про працю України.

Звільнення позивача здійснюється відповідачем ФДМУ вже не вперше, що підтверджується рішенням Шепетівського міськрайонного суду по справі №688/4708/24.

У зазначеному рішенні судом встановлено, що наказом Національної академії аграрних наук України № 96-к від 25.03.22 ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» з 28 березня 2022 року до призначення директора у встановленому законом порядку.

Наказом Фонду державного майна України № 2346 від 08.10.2024 "Про вирішення кадрових питань державного підприємства "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України" звільнено ОСОБА_1 виконувача обов`язків директора державного підприємства "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» датою видання цього наказу у зв`язку з закінченням строку, згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (пункт 1).

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2025 по справі "№688/4708/24 позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, третя особа Державне підприємство "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України" про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 8 жовтня 2024 року № 2346 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади виконувача обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України"; поновлено ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» () з дати звільнення 8 жовтня 2024 року. Рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Наразі вказане рішення перебуває на оскарженні у апеляційній інстанції.

У той же час, предметом розгляду справи №906/1182/24(906/296/25) є :

1. Визнання протиправним та скасування наказу Фонду державного майна України від 28 лютого 2025 року № 337 в частині: «1. Звільнити ОСОБА_1 виконувача обов`язків директора Державного підприємства «Рихальське» датою видання цього наказу, відповідно до пункту 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України.».

2. Поновлення ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язків директора Державного підприємства "Рихальське" з дати незаконного звільнення тобто з 28 лютого 2025 року.

Судом встановлено, що результат розгляду справи №688/4708/24 впливає на розгляд справи №906/1182/24(906/296/25), оскільки в разі скасування рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.01.2025 по справі "№688/4708/24 та відмові судом у позові ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, третя особа Державне підприємство "Дослідне господарство "Рихальське" Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України" про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, розгляд справи №906/1182/24(906/296/25) не призведе до ефективного захисту прав позивача, а рішення у даній справі не матиме практичного значення.

З огляду на встановлене, суд дійшов до висновку, що існує об`єктивна неможливість розглядати справу №906/1182/24(906/296/25) без результату вирішення справи №688/4708/24, яка має суттєве значення для її вирішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Підставою для зупинення провадження у даній справі є неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами. Відтак, зупинення провадження у цій справі не може вважатись затягуванням розгляду справи та не свідчить про порушення судом частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, зокрема, певної черговості розгляду вимог.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

За наявності передбачених законом підстав господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у даному випадку, на строк до набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, обставини встановлені у якому безпосередньо та істотно можуть вплинути на вирішення даної справи.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №906/1182/24(906/296/25) до набрання законної сили остаточного рішення суду у справі №688/4708/24.

Керуючись статтями 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями ст. 20, 227, 229, 234, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання Державного підприємства "Рихальське" від 11.03.2025 про повернення позовної заяви та винесення окремої ухвали - відмовити.

2. В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 Карпенка В.К. від 12.03.2025 - відмовити.

3. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 14.03.2025 - відмовити.

4. Заяву ОСОБА_1 від 12.03.2025 - задовольнити.

5. Виключити Державне підприємство "Рихальське" з числа відповідачів.

6. Прийняти позовну заяву Державного підприємства "Рихальське" про визнання недійсним акта, що порушує право власності до розгляду в межах справи про банкрутство №906/1182/24 та відкрити провадження у справі.

7. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.

8. Встановити Фонду державного майна України строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Відзив повинен відповідати вимогам ст.165 ГПК України.

9. Встановити ОСОБА_1 строк у 10 календарних днів з дня отримання відзиву на позов для подання відповіді на відзив.

Відповідь на відзив повинен відповідати вимогам ст. 166 ГПК України.

10. Встановити Фонду державного майна України строк у 10 календарних днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Заперечення повинно відповідати вимогам ст. 167 ГПК України.

11. Зупинити провадження у справі №906/1182/24(906/296/25) до набрання законної сили остаточного рішення суду у справі №688/4708/24.

12. ОСОБА_1 :

- повідомити суд про усунення обставини, які стали підставою для зупинення провадження у справі (надати суду копію остаточного судового рішення по справі №688/4708/24);

- надати суду письмове пояснення з документальним підтвердженням щодо трудових відносин з ДП "Рихальське", до звільнення (до 28.02.2025).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гнисюк С.Д.