25.03.2025Справа № 910/9278/24
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участю секретаря судового засідання Шадури М. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"
про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"
до Фізичної особи-підприємця Куклєвої Ірини Василівни
про стягнення 235 246,31 грн.
представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилась справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Фізичної особи-підприємця Куклєвої Ірини Василівни про стягнення 235 246,31 грн. з яких 100 000,00 грн. заборгованість за неповернутим кредитом, 135 246,31 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2025 позов задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Куклєвої Ірини Василівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 100 000,00 грн. основного боргу, 135 246,31 грн. нарахованих відсотків та 2 822,96 грн. судового збору.

Позивачем 17.03.2025 сформовано у системі "Електронний суд" заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2025 розгляд заяви призначено на 25.03.2025.

Позивачем 18.03.2025 сформовано у системі "Електронний суд" клопотання про розгляд заяви за відсутності представника.

У судове засідання 25.03.2025 представники учасників справи не з`явились.

Дослідивши подану заяву позивача, а також, матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною першою статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі 04.03.2025, а 11.03.2025 позивачем сформовано у системі "Електронний суд" заяву про ухвалення додаткового рішення.

Однак, зазначену заяву ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 повернуто без розгляду, у зв`язку із, невиконанням позивачем вимог статті 170 Господарського процесуального кодексу України в частині направлення заяви разом із додатками відповідачу.

Після усунення недоліків зазначеної заяви, позивач повторно звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Судом встановлено, що 25.11.2022 між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Правовий Баланс" укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язалося здійснити захист, представництво інтересів позивача та надавати інші види правової допомоги позивачу на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншим чинним законодавством, а позивач - оплатити адвокату гонорар (винагороду) за надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (на умовах окремих правочинів до цього договору).

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Умовами пунктів 4.1-4.2 договору визначено, що правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням, позивач оплачує в гривнях. Оплата за даним договором здійснюється на підставі отриманих позивачем рахунку (рахунків).

Відповідно до пунктів 4.3 - 4.5 договору, при розрахунку вартості (ціни) правової допомоги - гонорару (винагороди), враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами, адвокатами, помічниками адвоката та співробітниками. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість (ціна) - гонорар (винагорода). Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, а сума гонорару (винагороди) - узгодженою, якщо акт про надання правової допомоги підписаний обома сторонами.

Відповідно до акту від 22.07.2024 № Р--07/24 здачі-прийняття робіт (надання послуг) адвокатським об`єднанням було надано правову допомогу позивачу на загальну суму 10 000,00 грн. за підготовку позовної заяви щодо стягнення коштів з Фізичної особи-підприємця Куклєвої Ірини Василівни.

Таким чином, матеріали справи містять документи, які свідчать про надання правової допомоги та її вартість.

За приписами статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

У той же час, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд звертає увагу, що за приписами частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення судових витрат.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, суд встановив, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені представником позивача у розмірі 10 000,00 грн. є співрозмірні до ступеню складності справи, а також, фактичному об`єму наданих послуг.

Отже, заявлені до стягнення позивачем з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд відшкодувати йому сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.11.2024.

Згідно з підпунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Приписами частини четвертої другої 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до Фізичної особи-підприємця Куклєвої Ірини Василівни про стягнення 235246,31 грн залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 у справі № 910/9278/24.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 у справі № 910/9278/24 ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.11.2024 скасовано, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду. Також, у постанові, Північний апеляційний господарський суд суд наголосив, що судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

За подання вказаної апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 15.11.2024 № 3230 на суму 2 422,40 грн. Зазначена платіжна інструкція долучена до матеріалів справи.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви позивача та, відповідно, про її задоволення.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Куклєвої Ірини Василівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, місто Київ, б.Лесі Українки, будинок 26, офіс 411; ідентифікаційний ) 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 422,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у порядку та строк, встановлені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.03.2025.

Суддя Кирилюк Т.Ю.