ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2025 р. Cправа № 902/678/23(128/1294/24)

Господарський суд Вінницької області у складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Полотнянко Б.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (РНОКПП )

до: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 56 716,72 грн

в межах справи № 902/678/23

за заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

за участю :

від Відповідача: Цимбал А.А. (в режимі відеоконференцзв`язку)

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/678/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 21.08.2023 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .. Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Солов`я Ю.А..

Ухвалою суду від 29.05.2024 року, зокрема, було задоволено клопотання арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. б/н від 15.05.2024 року про припинення повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 902/678/23 відповідно до ч. 4 ст. 28 КУзПБ. Відсторонено арбітражного керуючого Солов`я Ю.А. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі № 902/678/23.

Ухвалою суду від 28.11.2024 року задоволено клопотання представника Боржника б/н від 18.11.2024 року (вх. № 01-36/1152/24) про призначення керуючим реструктуризації арбітражного керуючого Бігдана О.А. та заяву арбітражного керуючого Бігдана О.А. б/н від 15.11.2024 року про участь у справі про неплатоспроможність фізичної особи № 902/678/23. Призначено керуючим реструктуризацією у справі № 902/678/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Бігдана О.А..

В подальшому, ухвалою суду від 19.03.2025 року задоволено заяву арбітражного керуючого Бігдана О.А. б/н від 02.01.2025 року (вх. № 01-36/4/25) про затвердження плану реструктуризації боргів боржника у справі № 902/678/23. Затверджено план реструктуризації боргів у справі № 902/678/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , станом на 09.09.2024 року, який погоджений боржником 09.09.2024 року та схвалений більшістю голосів кредиторів згідно протоколу зборів кредиторів у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (шляхом опитування, протокол від 13.12.2024 року), на умовах визначених у ньому.

Разом з тим, 03.12.2024 року до суду від Вінницького апеляційного суду надійшла за підсудністю справа № 128/1294/24 за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 56 716,72 грн.

Так, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.04.2024 року відкрито провадження у справі № 128/1294/24. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 29.11.2024 року, зокрема, постановлено матеріали справи № 128/1294/24 за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати на розгляд Господарського суду Вінницької області, у провадженні якого перебуває справа №902/678/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/678/23(128/1294/24)) від 03.12.2024 року, вказану справу передано на розгляд судді Тісецькому С.С..

Ухвалою суду від 04.12.2024 року призначено справу № 902/678/23(128/1294/24) за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 56 716,72 грн, в межах справи № 902/678/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 - до розгляду на 18.02.2025 року о 14:30 год..

13.12.2024 року до суду від представника Відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву б/н від 13.12.2024 року у справі №902/678/23(128/1294/24).

Поряд з цим, ухвалою суду від 16.12.2024 року ухвалено забезпечити участь представника Відповідача адвоката Цимбал А.А. у судовому засіданні, яке призначено на 18.02.2025 року о 14:30 год. та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 902/678/23(128/1294/24), в приміщенні Господарського суду Вінницької області з використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Водночас, ухвалою суду від 18.02.2025 року призначено справу №902/678/23(128/1294/24) за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 56 716,72 грн, в межах справи № 902/678/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 - до розгляду на 26.03.2025 року.

На визначену дату - 26.03.2025 року в судове засідання, яке проведено в режимі відеоконференції, з`явилась представник Відповідача.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив, відповіді на відзив Відповідача не надав.

При цьому, судом встановлено, що 24.02.2025 року до суду від представника Позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява б/н від 24.02.2025 року про розгляд справи за відсутності представника ТОВ "Бізнес Позика".

Враховуючи викладене та положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а також беручи до уваги вказану вище заяву представника Позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за відсутності представника ТОВ "Бізнес Позика" та за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду справи представник Відповідача вказала, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановив наступне.

За змістом позову, позовні вимоги мотивовано тим, що 06.10.2021 року між ТОВ "Бізнес Позика" (далі - Позивач, ТОВ "Бізпозика") та ОСОБА_1 (далі - Позичальник, Відповідач) укладено договір № 398457-КС-002 про надання кредиту (далі - договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Так, ТОВ "Бізпозика" 06.10.2021 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти договір № 398457-КС-002 про надання кредиту.

06.10.2021 року ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 398457-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ "Бізпозика" направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-5665 на номер телефону НОМЕР_2 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Відповідно до умов договору кредиту, ТОВ "Бізпозика" надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом договір).

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,867325 процентів за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

ТОВ "Бізпозика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_3 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Також, 18.12.2021 року між ТОВ "Бізпозика" та Вітюк Надією Михайлівною укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 398457-КС-002 про надання кредиту (далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписана у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ "Бізпозика" надає Позичальнику додатково кредит в сумі 13 000,00 грн.

Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1 950,00 грн.

Разом з тим, до теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 398457-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за договором № 398457-КС-002, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 398457-КС-002, Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за вказаним договором на загальну суму 33 999,56 грн.

Таким чином, на переконання Позивача, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, Відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог Позивача за договором про надання кредиту.

Водночас, у Боржника станом на 11.03.2024 року утворилась заборгованість за договором № 398457-КС-002 про надання кредиту в розмірі 56 716,72 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 27 100,42 грн; суми прострочених платежів по процентах - 29 616,30 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

На підставі викладеного, Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 398457-КС-002 про надання кредиту від 06.10.2021 року, що становить 56716,72 грн, яка складається з : суми прострочених платежів по тілу кредиту - 27 100,42 грн та суми прострочених платежів по процентах - 29 616,30 грн, а також 2 422,40 грн - сплаченого судового збору.

Згідно відзиву представника Відповідача на позовну заяву б/н від 13.12.2024 року у справі № 902/678/23(128/1294/24), викладені такі заперечення.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 398457-КС-002 вбачається, що своїми діями Відповідач не надавала дозволу на пролонгацію кредитного договору, а Позивач не мав права застосовувати автоматичну пролонгацію в односторонньому порядку.

Доказів на надання ОСОБА_1 дозволу на пролонгацію кредитного договору Позивачем не надано. При цьому, кредитним договором взагалі не передбачена автоматична пролонгація договору в односторонньому порядку Позикодавцем.

Крім цього, з огляду на викладені у відзиві норми законодавства, на переконання представника Відповідача, умови щодо нарахування відсотків після закінчення терміну дії кредитного договору між вказаними сторонами є нікчемними, тому, що кредитор і позичальник не досягнули згоди з усіх істотних умов змін до договору.

З огляду на вищевикладене, Відповідач - ОСОБА_1 вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ "Бізнес Позика" в частині нарахованих відсотків потрібно відмовити, адже в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо укладення та дозволу пролонгації за договором № 398457-КС-002.

Також, Позивачем не надано до суду виписки по даному рахунку, яка є первинним документом та підтверджує факт отримання й користування кредитними коштами відповідно до договору. Тобто належних та достовірних доказів перерахування Позивачем грошових коштів на користь Відповідача до суду не надано.

Разом з тим, у відзиві вказано, що спірний договір позики не підтверджує факт підписання договору позики Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Окрім цього, відносини, які склались між сторонами після закінчення терміну дії кредитного договору відносяться до п. 12. кредитного договору, який передбачає, що "Договір може бути змінений та/або припинений за взаємною згодою Сторін, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, Договором та Правилами.".

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що "Зміни до Договору вносяться за взаємною згодою Кредитодавця та Позичальника шляхом укладення Додаткових угод до Договору, якщо такі зміни не є реалізацією прав Позичальника чи Кредитодавця, які чітко визначені Договором, цими правилами або законодавством України".

Але, всупереч вказаної умови кредитного договору між Відповідачем та Позивачем жодної додаткової угоди не було підписано/укладено.

До того ж, розрахунок заборгованості по кредиту зазначає, що борг накопився за платежами, які не були погодженні в кредитному договорі, зокрема, які нараховані після 01 квітня 2022 року.

З огляду на вищевикладене, Відповідач вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ "Бізнес Позика" в частині нарахованих відсотків потрібно відмовити, адже в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо укладення та дозволу пролонгації кредитного договору.

Враховуючи вказане представник Відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ "Бізнес Позика" в повному обсязі.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.01.2021 року у справі № 910/17743/18, Суд зауважив, що розглядаючи позов в межах справи про банкрутство, суд в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу наведених вище особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, в тому рахунку і тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №911/2548/18).

Як вбачається із матеріалів справи № 902/678/23, Позивач - ТОВ "Бізнес Позика" не звертався до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника у вказаній справі про неплатоспроможність Відповідача - ОСОБА_1 .

Водночас, як зауважив Верховний суд у своїй постанові від 23.09.2021 року у справі №904/4455/19, зважаючи на притаманну позовному провадженню автономію в межах справи про банкрутство, незаявлення позивачем грошових вимог до боржника у справі про банкрутство не може вважатися відмовою від таких вимог у позовному провадженні або бути підставою для відмови у задоволенні позову з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що розглядається в межах справи про банкрутство відповідача в порядку статті 7 КУзПБ (п. 117).

У разі незаявлення вимог до боржника у справі про банкрутство справа за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, відповідно до приписів статті 7 КУзПБ має бути розглянута господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство відповідача, по суті спору за правилами ГПК України у позовному провадженні в межах справи про банкрутство (п. 118).

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Як встановлено судом, згідно наявної у справі Пропозиції укласти договір (оферта) №398457-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 06.10.2021 року, ТОВ "Бізнес Позика" (надалі - Кредитодавець), пропонує Вітюк Надії Михайлівні (надалі - Позичальник), укласти Договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", на наступних умовах :

Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн (Двадцять тисяч грн) на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (надалі - Договір). Строк кредиту - 24 тижні. Загальний розмір наданого кредиту - 20 000,00 грн. Термін дії договору - до 23.03.2022 р..

Відповідно до Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №398457-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 06.10.2021 року, Вітюк Надія Михайлівна (надалі - Позичальник), з умовами ТОВ "Бізнес Позика" (надалі - Кредитодавець) пропозиції (оферти) укласти Договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію" ознайомлена. Повністю і безумовно їх приймає та акцептує (копія наявна у справі).

Також, згідно Пропозиції укласти Додаткову угоду (оферта) до договору №398457-КС-002 про надання кредиту від 06 жовтня 2021 р. (Споживчий кредит. Електронна форма) від 18.12.2021 року, ТОВ "Бізнес Позика" (надалі - Кредитодавець), пропонує Вітюк Надії Михайлівні (надалі - Позичальник), укласти цю Додаткову угоду до договору №398457-КС-002 про надання кредиту від 06 жовтня 2021 р. (надалі - Додаткова угода) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", на наступних умовах :

Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 18.12.2021 р. сума неповернутого Позичальником кредиту (отриманого відповідно до Договору про надання кредиту № 398457-КС-002 від 06 жовтня 2021 р., далі за текстом - Договір) становить 16673,63 грн (далі за текстом - Кредит) (п. 1).

Кредитодавець та Позичальник домовились, що після укладення Додаткової угоди (п.2) : Кредит збільшується на 13 000,00 грн та Кредитодавець, на умовах викладених у Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути Кредит збільшений на 13 000,00 грн у строки та на умовах викладених у Договорі (пп. 2.1.). Продовжити строк кредиту на 73 днів (пп. 2.3.). Продовжити термін дії Договору до 04.06.2022 р. (пп. 2.4.).

За змістом Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Додаткової угоди до Договору № 398457-КС-002 про надання кредиту від 06 жовтня 2021 р. (Споживчий кредит. Електронна форма) від 18.12.2021 року, Вітюк Надія Михайлівна (надалі - Позичальник), з умовами пропозиції (оферти) ТОВ "Бізнес Позика" (надалі - Кредитодавець) укласти цю Додаткову угоду до Договору № 398457-КС-002 про надання кредиту від 06 жовтня 2021 р. (надалі - Додаткова угода) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", ознайомлена. Повністю і безумовно їх приймає та акцептує.

Також, суд зважає на те, що в матеріалах справи наявна копія договору № 398457-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 06.10.2021 року, укладений між ТОВ "Бізнес Позика" (Кредитодавець) та Вітюк Надією Михайлівною (Позичальник), предметом якого є надання грошових коштів в розмірі 20 000,00 грн на строк 24 тижні із терміном дії договору до 23.03.2022 року.

При цьому, Позивачем долучено до позову копію Додаткової угоди 1 від 18.12.2021 року до договору № 398457-КС-002 про надання кредиту від 06.10.2021 року (Споживчий кредит. Електронна форма), за умовами якої кредит збільшується на 13 000,00 грн, а строк кредиту продовжено на 73 дні із терміном дії договору до 04.06.2022 року.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

В силу ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Стаття 643 ЦК України визначає, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Принагідно, суд звертає увагу на наявні у справі Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (далі - Правила), затверджені Наказом директора ТОВ "Бізпозика" від 22.06.2021 р. № 10-ОД.

Ці "Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі за текстом - Правила) визначають порядок і умови надання ТОВ "БІЗПОЗИКА" (далі за текстом - Кредитодавець) споживчих кредитів, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення і належного виконання умов Договору (як визначено у пункті 1.4.3 Правил), а також регулюють відносини, що виникають між Кредитодавцем і фізичною особою (далі за текстом - Позичальник), які є сторонами Договору (п. 1.1.).

Акцепт - відповідь Заявника про повне та безумовне прийняття пропозиції (Оферти) Кредитодавця укласти Договір (Додаткову угоду) в електронній формі. Акцепт здійснюється (надається) в Інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю, яке (таке електронне повідомлення) підписане шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором (пп. 1.4.1.).

Договір (Договір про надання кредиту) - домовленість Сторін, спрямована ш встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, відповідно до яке Кредитодавець зобов`язується надати Кредит (грошові кошти) Позичальникові в розмірі на умовах, встановлених умовами Договору, а Позичальник зобов`язується повернути: Кредит і сплатити проценти, а також інші платежі, встановлені Договором. Будь-які додатка графіки, додаткові угоди тощо до Договору, які укладені Сторонами у формі, встановлені: чинним законодавством України, є невід`ємною частиною Договору з моменту їх підписанні обома Сторонами, а будь-яке посилання у тексті Правил на "Договір" є посиланням Договір з будь-якими змінами чи доповненнями, внесеними відповідними додатками графіками, Додатковими угодами тощо, чинними на момент застосування (пп. 1.4.3.).

Додаткова угода - домовленість Сторін про внесення змін та/або доповнень до умов Договору (пп. 1.4.4.).

Заявка - звернення Заявника до Кредитодавця щодо наміру отримати Кредит, що містить відомості та/або документи про Заявника та іншу інформацію, визначену Кредитодавцем (пп. 1.4.7.).

Заявник - фізична особа, що звертається до Кредитодавця з наміром отримання фінансової послуги (пп. 1.4.8.).

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Заявником/Позичальником, який прийняв пропозицію (Оферту) укласти електронний договір або Додаткову угоду, та надсилаються Кредитодавцю (пп. 1.4.9.).

Оферта - пропозиція Кредитодавця Заявнику укласти Договір про надання кредиту (Додаткової угоди) та взяти на себе відповідні права та обов`язки (пп. 1.4.20.).

Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електрону комерцію" відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електрону комерцію", включає умови, викладені у цих Правилах, які є невід`ємною частиною Договору. Після отримання Заявником Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор (пп. 3.1.1.).

Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, про повне та безумовне її прийняття (акцепт) надається надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю, підписаного в порядку передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" (пп. 3.1.4.).

Позичальник отримує підтвердження вчинення електронного правочину електронного документа у момент укладання Договору (пп. 3.1.5.).

Договір про надання кредиту (Додаткова угода), укладений в порядку визначеної Законом України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовий наслідками прирівнюється до Договору (Додаткової угоди), укладеного у письмовій формі (пп. 3.1.6.).

Згідно пунктів 4, 6, 7, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (тут і далі - Закон у редакції на час укладення договору про надання кредиту), електронне повідомлення - інформація, представлена в електронній формі, надана учасником відносин у сфері електронної комерції з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 6, 7, 8, 12 ст. 11 Закону, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" (тут і далі у редакції на час укладення договору про надання кредиту), Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Суд звертає увагу на те, що описані вище Прийняття (акцепти) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 398457-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 06.10.2021 року та щодо укладення Додаткової угоди до Договору №398457-КС-002 про надання кредиту від 06 жовтня 2021 р. (Споживчий кредит. Електронна форма) від 18.12.2021 року, не містять відомостей щодо їх підписання електронним підписом Позичальника - Вітюк Надією Михайлівною згідно наведених вище вимог Правил та законодавства.

Відтак, матеріали справи не містять належних доказів щодо надання Відповідачем акцепту шляхом надсилання електронного повідомлення Позивачу підписаного електронним підписом.

Разом з тим, на підтвердження надання кредитних коштів Відповідачу за договором №398457-КС-002 від 06.10.2021 року та за вказаною Додатковою угодою 1 від 18.12.2021 року, Позивачем долучені до позову копії роздруківок квитанцій з платіжної системи, а саме: № 450553437 від 06.10.2021 року на суму 20 000,00 грн та № 472266429 від 18.12.2021 року на суму 13000,00 грн.

У квитанціях зазначено про перерахування відповідних грошових коштів Вітюк Н.М. на картку № НОМЕР_4 .

Разом з цим, матеріали справи не містять обумовленої пп. 1.4.7. Правил Заявки Відповідача в якій повідомлено останньою відомості про згадану вище картку на момент укладення договору № 398457-КС-002 від 06.10.2021 року.

Також, в умовах договору № 398457-КС-002 від 06.10.2021 року та Додаткової угоди 1 від 18.12.2021 року відсутні відомості про перерахування кредитних коштів Відповідачу саме на картку № НОМЕР_4 .

Крім цього, матеріали справи не містять довідок та банківських виписок щодо належності ОСОБА_1 картки № НОМЕР_4 та користування нею останньою у період з 06.10.2021 року по 18.12.2021 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, Позивачем не надано суду належних доказів та не доведено обставин, які б підтверджували перерахування ТОВ "Бізнес Позика" зазначених вище грошових коштів в загальній сумі 33 000,00 грн саме на належний Відповідачу картковий рахунок та отримання цих коштів останньою.

Поряд з цим, суд звертає увагу на викладені у позові твердження Позивача про те, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 398457-КС-002, Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за вказаним договором на загальну суму 33 999,56 грн.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, зокрема, квитанцій, платіжних інструкцій, банківських виписок, які б підтверджували здійснення Відповідачем часткових оплат саме за договором № 398457-КС-002 від 06.10.2021 р. на загальну суму 33 999,56 грн.

Слід зазначити, що долучений до позову розрахунок заборгованості за договором №398457-КС-002 від 06.10.2021 року станом на 11.03.2024 року не є доказом, який підтверджує здійснення Відповідачем часткових оплат, оскільки, такими доказами є первинні бухгалтерські документи (платіжні документи, банківські виписки тощо).

Відтак, за відсутності належних доказів на підтвердження здійснення Відповідачем часткових оплат, суд позбавлений можливості надати їм оцінку та встановити дійсні суми боргу по тілу кредиту та по нарахованих процентах.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами заявлені до Відповідача позовні вимоги щодо стягнення з останньої суми прострочених платежів по тілу кредиту - 27 100,42 грн та суми прострочених платежів по процентах - 29 616,30 грн.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.10.2024 року у справі № 914/3740/21, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

З огляду на навеведні вище положення законодавства та встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 56 716,72 грн у справі № 902/678/23(128/1294/24), в межах справи № 902/678/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, судом повністю відмовлено у задоволенні позову по цій справі, судові витрати на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн підлягають покладенню на Позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у задоволенні позову ТОВ "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення 56 716,72 грн у справі № 902/678/23(128/1294/24), в межах справи № 902/678/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 , повністю.

2. Копію рішення суду надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні адреси: ТОВ "Бізнес Позика" - ; представникам ТОВ "Бізнес Позика" Мишевській Н.М. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; представнику ОСОБА_1 - адвокату Цимбал А.А. - ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 28 березня 2025 р.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.