ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.03.2025 м.Дніпро Справа № 908/2522/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді: Дарміна М.О., (доповідач)

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024

у справі №908/2522/24 (суддя Педорич С.І.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЙС" (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф.315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код юридичної особи 38039872)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" (Південне шосе, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 40262752)

про стягнення коштів у розмірі 209636,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

19.09.2024 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЙС" (скорочене найменування - ТОВ "НІКО-ТАЙС") до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" (скорочене найменування - ТОВ "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ") про стягнення заборгованості в розмірі 24 353,48 грн, три проценти річних в розмірі 12969,62 грн, інфляційних втрат в розмірі 172 313,76 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2516,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024р. у справі № 908/2522/24 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" (Південне шосе, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 40262752) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЙС" (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф.315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код юридичної особи 38039872) суму 24 353,48 грн (двадцять чотири тисячі триста п`ятдесят три гривні 48 коп.) основного боргу, 11 442,18 грн (одинадцять тисяч чотириста сорок дві гривні 18 коп.) трьох процентів річних, 110 909,44 грн (сто десять тисяч дев`ятсот дев`ять гривень 44 коп.) інфляційних втрат.

Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення трьох процентів річних в розмірі 1 527,44 грн та інфляційних втрат у розмірі 61 404,32 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" (Південне шосе, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 40262752) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЙС" (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф.315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код юридичної особи 38039872) суму1 760,70 грн (одну тисячу сімсот шістдесят гривень 70 коп.) витрат зі сплати судового збору.

25.11.2024 через систему «Електронний суд» до Господарського суду Запорізької області надійшла заява ТОВ «НІКО-ТАЙС» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2522/24, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 078,22 грн.

Додатковим рішення господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 у справі № 908/2522/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/2522/24 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» (Південне шосе, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006; ідентифікаційний код юридичної особи 40262752) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» (просп. Академіка Глушкова, буд. 40, оф.315, м. Київ, 03187; ідентифікаційний код юридичної особи 38039872) судові витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 13 385,47 грн (тринадцять тисяч триста вісімдесят п`ять тисяч 47 коп.).

У решті вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням та додатковим рішенням, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати Рішення Господарського суду Запорізької області 21.11.2024 р. по справі №908/2522/24 та Додаткове Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 р. по справі №908/2522/24 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКО-ТАЙС» 10709,00 грн. трьох процентів річних, 103192,58 грн. інфляційних втрат, 1367,00 грн. витрат зі сплати судового збору, 112910,01 грн. витрати на професійну (правничу) допомогу в розмірі 13 385,47 грн. Здійснити перерозподіл судових витрат за рішенням суду першої інстанції та стягнути з Відповідачів суми понесених судових витрат в розмірі сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги та по розгляду справи в апеляційні інстанції 10000,00 грн. .

Одночасно, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження Рішення Господарського суду Запорізької області 21.11.2024 р. по справі №908/2522/24 та Додаткового Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 р. по справі №908/2522/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Дармін М.О. (доповідач), судді - Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/2522/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 у справі №908/2522/24 (суддя Педорич С.І.) відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи № 908/2522/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

03.2.2025 на адресу Центрального апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЙС" надійшло заперечення щодо відкриття апеляційного провадження, в якому останній просить відмовити ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» у задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Рішення Господарського суду Запорізької області від 21 листопада 2024 року по справі №908/2522/24 та додаткове Рішення Господарського суду Запорізької області від 05 грудня 2024 року по справі №908/2522/24. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на Рішення Господарського суду Запорізької області від 21 листопада 2024 року по справі №908/2522/24 та додаткове Рішення Господарського суду Запорізької області від 05 грудня 2024 року по справі №908/2522/24. Апеляційну скаргу ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на Рішення Господарського суду Запорізької області від 21 листопада 2024 року по справі №908/2522/24 та додаткове Рішення Господарського суду Запорізької області від 05 грудня 2024 року по справі №908/2522/24, повернути скаржнику без розгляду.

Вказане заперечення обґрунтовано тим, що ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України із 18 жовтня 2023 року зобов`язане було зареєструвати електронний кабінет, проте станом на 23 січня 2025 року не здійснило виконання покладеного обов`язку із реєстрації електронного кабінету. Лише, 24 січня 2025 року ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» було зареєстровано електронний кабінет, як наслідок відкриття 22 січня 2025 року виконавчого провадження №76861572 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області по справі №908/2522/24 від 19 грудня 2024 року. Отож, посилання Апелянта на те, що лише 24 січня 2025 року останнім було ознайомлено із матеріалами даної справи (лише одна єдина причина/обставина вказана самим же Апелянтом, іншого - не зазначено) знаходиться в орбіті власного розпорядження та використання Апелянтом існуючих процесуальних прав, та наслідок їх використанням / не використанням не може бути тягарем та покладатись на обов`язки інших учасників справи, зокрема суду та Позивача. Таким чином, можливість вчасного подання апеляційної скарги із дотриманням норм/положень ГПК України та виконання обов`язку в період із 18 жовтня 2023 року по 23 січня 2025 року щодо реєстрації електронного кабінету залежить виключно від волевиявлення самого Апелянта, тобто має суб`єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається. Поряд із цим, підстави та мотиви нібито пропущення процесуального строку слугують наведені Апелянтом факти не поважності причини пропуску, а в якості обґрунтування причини пропуску надається оцінка та аналіз існуючим матеріалам даної справи, здійснюючи їх переоцінку та тлумачення їх існування на власний розсуд. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звертає увагу суду на те, що враховуючи особу представника Апелянта (згідно реєстру адвоката) про необхідність виконання та дотримання положення статі 259 ГПК України, представнику Апелянта було відомо, посилання на протилежне є проявом зловживанням адвокатом процесуальними правами відповідно до статті 43 ГПК України. Свідомо допущені Апелянтом раніше недоліки під час подання апеляційної скарги на Рішення Господарського суду Запорізької області від 21 листопада 2024 року по справі №908/2522/24 та додаткове Рішення Господарського суду Запорізької області від 05 грудня 2024 року по справі №908/2522/24 залежали виключно від волі, свідомості, бажання та відношення самого ж Апелянта. Посилання Апелянта на підстави пропущення процесуального строку на подання апеляційної скарги на судові рішення у даній справі, не може бути поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та заперечення щодо відкриття апеляційного провадження, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи (ч. 1 ст.17 ГПК України). Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (п.п. 2, 8, 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Апеляційний перегляд судових рішень урегульованого нормами глави 1 розділу IV ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 2 ст. 256 ГПК України. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому, ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку, суд, з врахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені в обгрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

В обґрунтування поважності причин пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Запорізької області 21.11.2024р. та додаткового рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 р. у даній справі скаржник, посилається на те, що на даний час у зв`язку з військовою агресією російської федерації ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» на даний час тимчасово припинило свою господарську діяльність, виключно здійснивши всі можливі дії по виконанню зобов`язань які виникли до 24.02.2022р., у зв`язку з чим не міг отримувати поштову кореспонденцію та дізнатись про наявність судового позову до нього.

Враховуючи призупинення господарської діяльності підприємство на момент винесення оскаржуємого рішення не мало зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС, що також позбавило його можливості своєчасно дізнатись про наявність судового рішення.

Інформацію про наявність судового рішення ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» дізнався виключно після отримання повідомлення про арешт банківських рахунків та після реєстрації електронного кабінету в системі ЄСІТС 24.01.2025р.

За таких обставин ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» не мав можливості своєчасно подати Апеляційну скаргу на судове рішення.

Із судовим рішенням підприємство ознайомилось виключно 24.01.2025 року після реєстрації електронного кабінету в системі ЄСІТС.

ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» не спростовує той факт, що з боку суду першої інстанції було вчинено необхідні дії, спрямовані на повідомлення Відповідача про наявність судового спору, проте просить суд при розгляді даного клопотання врахувати, що ТОВ «ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ» через особливості спрощеного провадження (без виклику сторін) не мало жодної інформації про наявність такої судової справи.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та додаткового рішення, та перевіривши матеріали справи, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувався без виклику (повідомлення ) учасників справи.

19.09.2024 до Господарського суду Запорізької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЙС" до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" про стягнення заборгованості в розмірі 24 353,48 грн, три проценти річних в розмірі 12 969,62 грн, інфляційних втрат в розмірі 172 313,76 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2516,00 грн.

Вказана позовна заява була направлена на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" (Північне шосе, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006 - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а.с.15, 48,т.1)

Копію ухвали суду від 23.09.2024р., про відкриття провадження у даній справі, яка направлялась судом на його електронну адресу та на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" (Північне шосе, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006) було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 "За закінченням терміну зберігання" (а.с.55-57, т.1).

Також судом першої інстанції вказана ухвала суду була розміщена на сайті «Судова влада України».

Верховний Суд у постановах від 21.02.2018р. у справі №2103/490/2012 та від 08.04.2021р. у справі №910/3154/20 вказав про те, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує висновок Європейського суду з прав людини, викладений у рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", згідно з яким сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено 21.11.2024р., отже останнім днем строку подання апеляційної скарги є 11.12.2024р.

Апеляційну скаргу сформовано в систему Електронний суд" 28.01.2025р., про що свідчить відповідна відмітка на першому аркуші апеляційної скарги.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском процесуального строку для її подання, встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Єдиного державного реєстру судових рішень, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в Єдиний державний реєстр судових рішень повний текст рішення надіслано судом 21.11.2024р. та зареєстровано 22.11.2024, забезпечено надання загального доступу 25.11.2024 року. Тобто, із вказаної дати будь-яка особа, в тому числі і апелянт, мала можливість ознайомитись з текстом даного судового рішення.

Копію оскаржуваного рішення у даній справі, направлялась судом на поштову адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" (Північне шосе, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006), проте були повернуті за зворотною адресою, з відміткою УДППЗ "Укрпошта" - "за закінченням терміну зберігання"(а.с. 104 т.1).

При цьому, слід зазначити, що дану адресу Апелянт зазначає і в апеляційній скарзі.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку із позначками, зокрема, "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній", тощо, з урахуванням конкретних обставин справи вважаються належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08.09.2021р. у справі №910/20604/20 та від 14.09.2021р. у справі №909/548/16.

З огляду на вищевикладене, враховуючи виконання судом обов`язку щодо надсилання копії ухвали про відкриття провадження у справі та рішення господарського суду у даній справі за належною адресою, а також невідкладне розміщення зазначених ухвали та рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом першої інстанції дотримані вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення Відповідача про рух справи.

Сам лише факт не отримання Апелянтом кореспонденції, яку суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною, оскільки вказане зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.06.2018р. у справі № 904/9904/17.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 2 ст. 13 ГПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Частиною 2 ст. 13 ГПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки можливість отримати копію судового рішення або ознайомитися з ним у Єдиному державному реєстрі судових рішень залежала виключно від волевиявлення особи, то ознайомлення із судовим рішенням підприємством виключно 24.01.2025 року після реєстрації електронного кабінету в системі ЄСІТС, не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для оскарження рішення суду.

Суд також звертає увагу, що з 05.10.2022р. офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд" підсистема відеоконференцзв`язку.

18.10.2023 р. введено в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" від 29.06.2023р. № 3200-IX. Зокрема, приписами ч. 6 ст. 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 8 ст. 6 ГПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, з початку функціонування підсистем ЄСІТС "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку змінився порядок подання апеляційних і касаційних скарг, надіслання судових рішень, тощо.

Також апеляційний господарський суд вважає за необхідне наголосити заявнику на наступних положеннях.

За змістом ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому із правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України зазначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Апеляційний суд вважає наведені апелянтом обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі необґрунтованими, а тому недостатніми для визнання їх поважними.

Апеляційний суд, також враховує, що згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (п.п. 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 р., п.п. 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 цього Кодексу.

За таких обставин, дійшовши висновку про неповажність причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, головуючий суддя приходить до висновку про надання скаржнику можливості зазначити інші підстави для поновлення цього строку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд констатує, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" Кравченко С.І. у клопотанні не наведено жодної поважної обставини з посиланням на відповідні докази, які б свідчили про об`єктивну неможливість у строк, встановлений ст. 256 ГПК України подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, оскільки можливість сторони в розумні інтервали часу з дня постановлення рішення господарського суду від 21.11.2024р. та додаткового рішення суду від 05.12.2024, звернутись до суду, в тому числі і для отримання копії судового рішення, залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, якою він вчасно не скористався.

Враховуючи вищевикладене, головуючий суддя вважає, що відповідно до положень ст. 260 ГПК України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху, з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, суд звертає увагу, що за положеннями п. 4 ч.1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 119, 174, 234, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ", підстави для поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 у справі №908/2522/24.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД РУСЛАН-КОМПЛЕКТ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 у справі №908/2522/24 залишити без руху, надавши апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме:

- для надання суду доказів на обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та додаткового рішення суду, ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі та в клопотанні про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2024 та на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 05.12.2024 у справі №908/2522/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.О. Дармін