ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2025 м. Дніпро Справа № 908/2828/19 (908/1302/24)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2024 у справі № 908/1302/24

за позовом Акціонерного товариства «Вінницяобленерго», м. Вінниця

до Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», м. Запоріжжя

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України, м. Київ

про стягнення грошових коштів ,

розглянутої в межах справи № 908/2828/19

про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», м. Запоріжжя,-

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Акціонерне товариство «Вінницяобленерго» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариство «Вінницяобленерго» 115182900,00 грн, право вимоги зі сплати яких позивач набув внаслідок виконання забезпечених порукою зобов`язань відповідача.

Позов мотивований виконанням Акціонерним товариством «Вінницяобленерго» частини зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» за кредитним договором перед Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», забезпечених порукою, сума яких становить 115182900,00 грн.

Господарський суду Запорізької області рішенням від 30.07.2019 позов у справі № 908/2828/19 (908/1302/24) задовольнив.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що право вимоги сплати зазначену суму грошових коштів перейшло до позивача після виконання ним забезпеченого порукою зобов`язання відповідача перед кредитором за основним зобов`язанням.

Місцевий господарський суд зазначив, що сторони договору поруки встановили моментом припинення дії поруки закінчення трьох років з дня настання строку виконання зобов`язань. Внаслідок пред`явлення кредитором 18.10.2019 вимоги про дострокове погашення кредитної заборгованості, змінено строк виконання основного зобов`язання, а строк на дострокове повернення кредиту закінчився 03.12.2019 через 30 днів після отримання кредитором зазначеної вимоги, тобто саме з цього часу почався перебіг трирічного строку права банку на пред`явлення вимоги до поручителя. Своєю чергою, пред`явлення банком 09.12.2019 вимоги до поручителя, свідчить про дотримання погодженого сторонами договору строку дії поруки, у зв`язку з чим місцевий господарський суд відхилив доводи відповідача щодо виконання поручителем своїх зобов`язань після припинення поруки.

За висновком місцевого господарського суду, договірне списання банком 06.03.2024 з рахунку поручителя 115180900,00 грн, не свідчить про виконання зобов`язань поза межами строку дії поруки, оскільки строки припинення поруки неодноразово продовжені внаслідок введення на території країни карантину і воєнного стану, про що до Цивільного кодексу України внесені відповідні зміни, якими зокрема продовжені строки, визначені статтею 559 цього Кодексу, частина четверта якої пов`язує припинення поруки із закінченням строку поруки, встановленого договором поруки. Крім того, сторони договору поруки встановили строк дії поруки, припинення якої пов`язали з моментом закінчення трьох років з дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором, тому положення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України не підлягають до правовідносин за договором поруки у даній справі.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2024 у справі № 908/2828/19 (908/1302/24) та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Скаржник вважає, що виконання позивачем зобов`язань за договором поруки відбулося поза межами строку дії поруки, тому його вимоги про стягнення з боржника за основним зобов`язанням сплачених поручителем кредитору грошових коштів, є безпідставним.

Скаржник зазначив, що умовами пункту 6.1.1 договору термін дії поруки обмежено трьома роками з моменту настання строку повернення кредиту (основне зобов`язання) у повному обсязі. Оскільки 17.10.2019 стосовно відповідача відкрито провадження у справі про банкрутство, то саме з цієї дати настав строк виконання усіх зобов`язань боржника, тому відлік трирічного строку права банку на пред`явлення вимог до поручителя почав свій перебіг саме з 17.10.2019, а не з 03.12.2019, як зазначив місцевий господарський суд. Водночас списання грошових коштів у межах договору поруки відбулося 06.03.2024, тобто після припинення поруки.

Скаржник зауважує, що виконання поручителем умов договору поруки після припинення строку дії поруки, не породжує у нього прав кредитора у такому зобов`язанні, тому позовні вимоги у даному випадку є безпідставними. Крім того, позивач лише частково погасив заборгованість відповідача за кредитним договором, тому з огляду на висновки Верховного Суду, зокрема викладені в постановах від 10.02.2021 у справі № 496/3234/15-ц і від 14.06.2020 у справі № 311/245/18, не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

З огляду на диспозицію частини другої статті 556 Цивільного кодексу України, відповідно до якої до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язання, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, позивач вважає, що позивач не набув права вимагати від позичальника повернення сплачених поручителем банку грошових коштів, оскільки позивач частково виконав зобов`язання за кредитним договором, своєю чергою наведені положення статті 556 Кодексу право поручителя на вимогу до позичальника ставлять у залежність від попереднього погашення заборгованості у повному обсязі.

На думку скаржника, з огляду на перебування відповідача у процедурі банкрутства, способом захисту прав позивача є звернення з грошовими вимогами у справі про банкрутство із визначенням їх статусу конкурсних чи поточних, а не пред`явлення позову до боржника у справ про банкрутство.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Акціонерне товариство «Вінницяобленерго» у відзиві заперечило доводи апеляційної скарги, просило залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.

Позивач вважає, що встановлений пунктом 6.1.1 договору поруки і частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України строк поруки не сплинув, оскільки він продовжений введенням на території країни карантину і воєнного стану, про що до Цивільного кодексу України внесені зміни, відповідно до яких строки, встановлені зокрема статтею 559 названого Кодексу, продовжені на час дії карантину та воєнного стану.

На думку позивача, виконання ним частини забезпечених порукою зобов`язань відповідача за договором кредиту, породжують право вимоги до кредитора за цим договором, тому місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов у справі.

Позивач зазначає, що на момент відкриття стосовно відповідача провадження у справі про банкрутство, він не мав кредиторських вимог до боржника, оскільки кредитором він став лише після виконання договору поруки 06.03.2024, тому саме з цього часу він набув право на вимогу до відповідача у розмірі виконаних за договором поруки зобов`язань, тому доводи скаржника про необхідність звернення до нього з грошовими вимогами, замість пред`явлення позову, є безпідставними.

Міністерство оборони України у відзиві підтримало доводи апеляційної скарги, просило її задовольнити, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмови.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Центральний апеляційний господарський суд ухвалою від 22.11.2024 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2024 у справі № 908/2828/19 (908/1302/24).

В судовому засіданні 21.03.2025 колегія суддів оголосила вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (кредитодавець; в подальшому змінено на Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк») 19.03.2012 уклало з Публічним акціонерним товариством «Запоржтрансформатор» (позичальник; в подальшому змінено на Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» кредитний договір № 123/16.1-К/12 із змінами та доповненнями до нього, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 15000000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, здійснити плату за кредит та повернути кредит банку в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором.

Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкривши Публічному акціонерному товариству «Запоріжтрансформатор» позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти.

Зазначені обставини не заперечуються Приватним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор».

Пунктом 6.1 кредитного договору, в редакції додаткової угоди № 29 від 21.06.2019, позичальник зобов`язаний повернути кредит та виконати боргові зобов`язання за кредитом в повному обсязі в день закінчення кожного відповідного періоду користування кредитом. Строк користування кредитом може бути продовжено, при цьому загальна кількість періодів користування кредитом не може перевищувати 9-ти (дев`яти) періодів користування кредитом У випадку продовження строку користування кредитом на останній період користування кредитом, датою повернення кредиту є 01.11.2025.

Відповідно до пункту 5.4 кредитного договору, у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 6.1 Кредитного договору, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно Кредитного договору, в строк не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (кредитор; в подальшому змінено на Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк») 20.07.2015 уклало з Публічним акціонерним товариством «Вінницяобленерго» (поручитель; в подальшому змінено на Акціонерне товариство «Вінницяобленерго») договір поруки № ПZAP-юр/06-21/2 із додатковими угодами від 28.04.2016, від 29.11.2016, 29.03.2018, 05.06.2018, згідно з умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання Публічним акціонерним товариством «Запоріжтрансформатор» (боржник) зобов`язань за кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012 (пункти 1.1, 2.1 договору поруки).

Відповідно до пункту 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржника частково в обсязі, що не перевищує 3000000,00 доларів США на строк до повного виконання зобов`язання за кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012. Водночас вказаний розмір відповідальності обмежується виключно зазначеною сумою заборгованості боржника перед кредитором, сумою комісій, процентів та інших платежів нарахованих/виконаних кредитором та не сплачених/не відшкодованих боржником кредитору відповідно до умов кредитного договору, з усіма змінами та доповненнями до нього.

Відповідно до пункту 1.3 договору поруки у разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Згідно з пунктом 3.1 договору поруки у разі порушення зобов`язання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або певну його частину), кредитор направляє вимогу, в якій зазначається загальна сума заборгованості, при цьому не зобов`язаний підтверджувати будь яким чином факт невиконання зобов`язання боржником. вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов`язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів.

Пунктом 3.2. договору поруки встановлено, що поручитель зобов`язаний виконати пред`явлену йому вимогу кредитора в валюті зобов`язання в повному обсязі в строк не пізніше 5 банківських днів з моменту отримання такої вимоги.

Після виконання поручителем зобов`язання до нього переходить відповідна частина прав кредитора у зобов`язанні, в тому числі й тих, що забезпечували його виконання.

Відповідно до підпунктів 6.1.1 і 6.1.2 пункту 6.1 договору, порука припиняється в наступних випадках:

- якщо протягом трьох років з дня настання строку повернення кредиту в повному обсязі, встановленого пунктом 2.1.1 цього договору, кредитор не пред`явить до поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (6.1.1);

- у випадку невиконання умов підпункту 6.1.1 цього договору, догові діє до повного виконання зобов`язання (6.1.2).

Господарський суд Запорізької області ухвалою від 17.10.2019 відкрив провадження у справі № 908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансворматор».

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» листом за вих.№ КНО-61.1.1-128 від 18.10.2019, який позичальник отримав 22.10.2019, відповідно до якого банк вимагав достроково повернути заборгованість за кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012, яка складається з 14656151,64 доларів США заборгованості за основною сумою кредиту; заборгованості за відсотками, нарахованими станом на 17.10.2019 за користування кредитом у сумі 875813,69 доларів США.

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулося до Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» листом № КНО-61.1.1/153 від 09.12.2019, у якому вимагало від поручителя в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання цієї вимоги погасити заборгованість Приватного акціонерного товариства «Запоріжжятрансформатор» за кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012 у сумі 14821905,30 доларів США.

Акціонерне товариство «Вінницяобленерго» листом № 08.14-12652 від 17.12.2019 повідомило Приватне акціонерне товариство «Запоріжжятрансформатор» про отримання вимоги банку № КНО-61.1.1/153 від 09.12.2019.

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» 06.03.2024 списало з рахунку Акціонерного товариства «Вінницяоблеенрго» грошові кошти в сумі 115182900,00 грн в рахунок погашення заборгованості кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012, що підтверджується випискою з рахунку від 06.03.2024 та інформаційним повідомленням про списання коштів на підставі платіжної інструкції банку № 12219_1 від 06.03.2024. Призначення платежу: «Эквивалент. Договірне списання».

Станом на 06.03.2024 офіційний курс гривні щодо долару США становив 38,3943 грн.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Об`єктом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду про стягнення з боржника грошових коштів, сплачених поручителем кредитору за основним зобов`язанням.

Предметом апеляційного оскарження є встановлення моменту припинення договору поруки і наявності підстав для пред`явлення поручителем вимоги до кредитора за основним зобов`язанням.

Як встановлено місцевим господарським судом і не заперечується сторонами у справі, Приватне акціонерне товариство «Запоріжжятрансформатор» уклало з Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» кредитний договір. Кінцевою датою повернення отриманих позичальником грошових коштів за кредитним договором відповідно до пункту 6.1, в редакції додаткової угоди № 29 від 21.06.2019, є 01.11.2025.

Відповідно до частин першої, другої статті 1054 Цивільного кодексу Укранїи за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Станом на 08.12.2019 прострочена заборгованість Приватного акціонерного товариства «Запоріжжятрансформатор» перед Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012 складає 14821905,30 доларів США, з яких: заборгованість за сумою кредиту 14656151,64 доларів США; заборгованість за відсотками, нарахованими станом на 08.12.2019 року (включно) за користування кредитом у розмірі 13841,92 доларів США; заборгованість за комісіями, нарахованими станом на 08.12.2019 року (включно) у розмірі складає 151911,74 доларів США. Зазначені обставини не заперечуються Приватним акціонерним товариством «Запоріжжятрансформатор».

Господарським судом встановлено, що 17.10.2019 відкрито провадження у справі № 908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» і у встановленому порядку оприлюднено повідомлення про відкриття процедури банкрутства.

У постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 911/2711/22 наведено правовий висновок, відповідно до якого аналіз норм статей 1, 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника провадження у справі про банкрутство є таким, що фактично настав строк виконання усіх зобовязань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, строк виконання зобов`язань Приватним акціонерним товариством «Запоріжжятрансформатор» за кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012 перед Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» настав 17.10.2019.

Банк 18.10.2019 направив позичальнику вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять доказів повернення Приватним акціонерним товариством «Запоріжжятрансформатор» отриманих від Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» грошових коштів відповідно до умов кредитного договору № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012, що свідчить про порушення позичальником своїх зобов`язань перед кредитодавцем.

Частиною першою статті 546 Цивільного кодексу визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Господарським судом встановлено, що виконання зобов`язань Приватного акціонерного товариства «Запоріжжятрансформатор» перед Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за кредитним договором № 123/16.1-К/12 від 19.03.2012, забезпечено порукою, наданою Акціонерним товариством «Вінницяобленерго» відповідно до умов укладеного 20.07.2015 з кредитодавцем договором поруки № ПZAP-юр/06-21/2.

Відповідно до частин першої, другої статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

За змістом статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з умовами договору поруки № ПZAP-юр/06-21/2, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання позичальника за договором кредиту № 123/16.1-К/12 частково в обсязі, що не перевищує 3000000,00 доларів США.

Таким чином, відповідальність Акціонерне товариство «Вінницяобленерго» перед Акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» за порушення Приватним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» умов кредитного договору № 123/16.1-К/12, обмежено 3000000,00 доларів США.

Частиною четвертою статті 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 договору поруки порука припиняється, якщо протягом трьох років з дня настання строку повернення кредиту в повному обсязі, встановленого пунктом 2.1.1 цього договору, кредитор не пред`явить до поручителя вимоги або позову, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (6.1.1).

Таким чином, сторони договору поруки погодили строк припинення поруки, який пов`язаний з моментом закінчення трьох років з дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором та у разі не пред`явлення до поручителя вимоги або позову.

Апеляційний господарський суд зазначає, що кредитодавець пред`явив до поручителя вимогу у межах строку дії договору поруки, оскільки вимога заявлена 18.10.2019, а строк виконання основного зобов`язання настав 17.10.2019, що свідчить про дотримання строків, встановлених умовами договору поруки і положеннями частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України.

Договірне списання еквіваленту 3000000,00 доларів США з рахунку поручителя відбулося 06.03.2024.

Апеляційний господарський суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» 12.03.2020 на усій території України встановлено карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Таким чином, встановлені положеннями статті 559 Цивільного кодексу України строки припинення поруки, продовжені з 30.03.2020 на період дії карантину.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46 гс 22).

Крім того, Законом України № 2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Апеляційний господарський суд погоджується з доводами скаржника, що встановлені статтею 559 Цивільного кодексу України строки є присічними (преклюзивними) і їх закінчення є підставою для припинення поруки, водночас тривалість цих строків продовжена Законами № 540-ІХ і № 2120-IX.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає обґрунтованими висновки місцевого господарського суду щодо правомірного списання 06.03.2024 Публічним акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» з рахунку Акціонерного товариства «Вінницяобленерго» грошових коштів в сумі 115182900,00 грн, що є еквівалентом 3000000,00 доларів США, визначених умовами договору поруки зобов`язань поручителя за невиконання Приватним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» зобов`язань за кредитним договором № 123/16.1-К/12.

За змістом частин другої, третьої статті 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, наслідком виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, є заміна кредитора у зобов`язанні. Саме боржник є особою, за рахунок якої поручитель одержує задоволення своїх вимог, у зв`язку з чим Приватне акціонерне товариство «Запоріжжятрансформатор» (позичальник) набуло обов`язок відшкодувати Акціонерному товариству «Вінницяобленерго» (поручитель) грошові кошти в розмірі, який останній перерахував Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк».

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23.09.2020 у справі № 759/17152/16-ц, від 14.06.2020 у справі № 311/245/18, від 10.02.2021 у справі № 496/3234/15-ц, відповідно до яких часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором, оскільки правовідносини у наведених справах не є релевантними до правовідносин у справі № 908/2828/19 (908/1302/24).

Апеляційний господарський суд зазначає, що інститут поруки передбачає часткову або відповідальність поручителя, а також солідарну чи субсидіарну. Сторони договору поруки у даному випадку відповідальність поручителя обмежили 3000000,00 доларів США, тому саме таку суму поручитель перерахував кредитору, у зв`язку з чим він набув право вимогі її відшкодування до позичальника.

Своєю чергою зміна кредитора у зобов`язанні не порушує прав позичальника.

Апеляційний господарський суд зауважує, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2024 у справі № 908/2828/19 (908/1302/24) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 30.07.2024 у справі № 908/2828/19 (908/1302/24) залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 26.03.2025

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя О. ІВАНОВ