ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.03.2025м. ДніпроСправа № 904/3206/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Губи К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайберг» м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нуміс» м. Дніпро
від позивача: не з`явився
від відповідача: Халізова А.О., діє на підставі ордеру АЕ№1364613 від 27.02.2025, адвокат
Під час розгляду справи платіжним дорученням №457 від 31.01.2022 відповідач перерахував позивачу 1000000грн за договором №964 від 17.02.2021.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 суд задовольнив позовні вимоги частково; закрив провадження у справі в частині стягнення суми боргу в розмірі 1000000грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору; присудив до стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 755136грн02коп., 3%річних в розмірі 33767грн65коп., суму інфляційної складової в розмірі 216481грн74коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 15080грн78коп.; відмовив у задоволенні решти позовних вимог.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023, яке набрало законної сили 24.03.2023, суд 29.03.2023 видав наказ про примусове виконання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2023 суд повернув без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Нуміс про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду Дніпропетровської області про примусове виконання від 29.03.2023 у справі №904/3206/22.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2023 суд задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Нуміс та визнав наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2023 у справі №904/3206/22 таким, що не підлягає виконанню повністю, у зв`язку з добровільним виконанням боржником свого обов`язку

На адресу суду 26.02.2025 надійшла сформована в системі Електронний суд заява позивача від 25.02.2025 про ухвалення додаткового рішення.

Позивач вказав судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 50000грн.

Позивач зазначив, що у позовній заяві ставилось питання про повернення судових витрат. В розрахунку суми судових витрат позивач заявляв суму в розмірі 50000грн, сплачену позивачем адвокату Петрику Сергію Анатолійовичу. Витрати позивача на оплату правничої допомоги підтверджуються доданим до позову договором доручення від 22.08.2022 та платіжним дорученням №524 від 22.09.2022. Ця сума була включена до попереднього орієнтовного розрахунку суми судових витрат.

На адресу суду 26.02.2025 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява позивача від 25.02.2025 про повернення судового збору в розмірі 15000грн.

Позивач послався на закриття судом провадження у справі в частині стягнення суми боргу в розмірі 1000000грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору, положення статті 7 Закону України «Про судовий збір» та просив повернути суму судового збору в розмірі 15000грн.

На адресу суду 27.02.2025 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» заперечення відповідача щодо стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 50000грн.

Відповідач вказав, що платіжне доручення №524 від 22.09.2022 не є доказом оплати послуг саме адвоката Петрика С.А. Адже кошти були сплачені на рахунок фізичної особи-підприємця Петрика С.А.

Також відповідач зазначив, що позивач не надав детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); відсутня інформація про витрачений адвокатом час на надання послуг, вартість окремих послуг, тощо. Позивач не надав достатніх та належних доказів, на підставі яких можливо визначити розмір його витрат на професійну правничу допомогу, понесених у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 суд задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайберг» від 25.02.2025 про повернення судового збору в розмірі 15000грн у справі №904/3206/22.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2025 суд прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайберг» від 25.02.2025 про ухвалення додаткового рішення у справі №904/3206/22 та призначив судове засідання з розгляду заяви на 17.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 суд відмовив в задоволенні заяви представника позивача - адвоката Петрика С.А. від 07.03.2025 про участь у судовому засіданні, призначеному на 17.03.2025 об 11:30год, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На адресу суду 17.03.2025 надійшли сформовані в системі «Електронний суд» додаткові пояснення позивача.

Позивач пояснив, що порядок оформлення адвокатом рахунку для оплати наданих ним послуг та оподаткування грошових доходів фізичної особи-підприємця та самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність за ставками внеску до бюджету перебуває поза межами предмету дослідження питання витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач зазначив, що в пункті 2.1 договору-доручення від 22.08.2022 зазначений обсяг робіт, що надаються адвокатом позивачу. Пунктом 4.2. договору-доручення від 22.08.2022 визначено, що сума гонорару становить фіксовану суму. Тобто розмір гонорару адвоката не залежить від кількості витраченого адвокатом часу на правничу допомогу.

Позивач вказав, що розмір гонорару адвоката (50000грн) дорівнює 2,5% від суми ціни позову. Такий розмір витрат на правничу допомогу у справі є цілком співрозмірним з ціною самого позову. Всі докази понесених витрат на правничу допомогу були подані позивачем під час подачі позову.

На адресу суду 17.03.2025 надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява позивача про проведення засідання за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні від 17.03.2025 представник відповідача підтримав правову позицією, викладену письмову, щодо розподілу судових витрат позивача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представника відповідача, господарський суд зазначає наступне.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем були надані до суду копії договору-доручення про надання правової допомоги №б/н від 22.08.2022, платіжного доручення №524 від 22.09.2022 на суму 50000грн, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №5397/10 від 04.09.2015; ордер на надання правничої допомоги серія АІ №1282734 від 22.08.2022.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайберг» у справі №904/3206/22 здійснювалось адвокатом Петриком Сергієм Анатолійовичем.

Між адвокатом Петриком Сергієм Анатолійовичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайберг» (далі клієнт) був укладений договір-доручення про надання правової допомоги від 22.08.2022 (далі договір від 22.08.2022).

Відповідно до пункту 1.1 договору від 22.08.2022 предметом договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Відповідно до пункту 2.1 договору від 22.08.2022 адвокат зобов`язується

- надати правову допомогу, щодо захисту прав та інтересів клієнта щодо підготовки та подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви до ТОВ «Нуміс» щодо стягнення заборгованості та штрафних санкцій за несвоєчасний розрахунок по договорам №964 від 17.02.2021 та №662 від 30.07.2018;

- скласти та подати позовну заяву та інші необхідні процесуальні документи, представляти права і законні інтереси клієнта в судових засіданнях, в т.ч. в суді апеляційної інстанції (в разі необхідності), а також в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, якщо це буде необхідним для збору додаткових доказів та документів, які можуть бути необхідні для захисту прав клієнта.

Пунктами 4.1 - 4.3 договору від 22.08.2022 передбачено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару.

Гонорар адвоката погоджений сторонами становить фіксовану суму - 50000грн.

Оплата гонорару адвокату здійснюється шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок адвоката.

До позову долучене платіжне доручення №524 від 22.09.2022 про перерахування ТОВ «Кайберг» на користь фізичної особи-підприємця Петрика С.А. 50000грн. У графі «призначення платежу» цього платіжного доручення міститься посилання на договір доручення від 22.08.2022.

Щодо зауважень відповідача про недоведеність позивачем фактичних витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати за надану професійну правничу допомогу (у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості) підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.03.2019 у справі №922/445/19, Верховним Судом у постановах від 29.10.2020 у справі №686/5064/20, від 19.01.2022 у справі №910/789/21.

Таким чином розподіл витрат за надану професійну правничу допомогу здійснюється судом незалежно від факту оплати таких послуг.

Щодо зауваження відповідача про відсутність детального опису наданих послуг та витраченого часу адвокатом, суд зазначає таке.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру;

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Аналогічна права позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

У додаткових поясненнях від 17.03.2025 позивач послався на пункт 2.1 договору від 22.08.2022 та вказав, що цей пункт договору містить опис робіт (наданих послуг) адвоката.

Відповідно до пункту 2.1 договору від 22.08.2022 адвокат зобов`язується:

- надати правову допомогу, щодо захисту прав та інтересів клієнта щодо підготовки та подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви до ТОВ «Нуміс» щодо стягнення заборгованості та штрафних санкцій за несвоєчасний розрахунок по договорам №964 від 17.02.2021 та №662 від 30.07.2018;

- скласти та подати позовну заяву та інші необхідні процесуальні документи, представляти права і законні інтереси клієнта в судових засіданнях, в т.ч. в суді апеляційної інстанції (в разі необхідності), а також в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, якщо це буде необхідним для збору додаткових доказів та документів, які можуть бути необхідні для захисту прав клієнта.

Позов, відповідь на відзив були складені та подані до суду адвокатом Петриком С.А. також адвокат надав до суду клопотання з процесуальних питань.

Таким чином матеріали справи містять докази надання адвокатом Петриком С.А. правової допомоги ТОВ «Кайберг» у справі №904/3206/25.

У пункті 4.2 договору від 22.08.2022 вказаний фіксований гонорар адвоката -50000грн. Тобто при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, не є обов`язковими для суду. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268).

Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України так і у частинах п`ятій-сьомій статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, Верховний Суд дійшов висновків, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вирішує питання щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 49815грн.

Врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; враховуючи кількість виготовлених представником позивача документів та їх зміст, суд дійшов до висновку не розподіляти витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 34815грн. Суд покладає на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 15000грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу залишається на позивачеві.

Керуючись статтями 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76, 77, 86, 91, 123, 126, 129, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нуміс» (Ідентифікаційний код 44762781; місцезнаходження: 49100, м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 7к) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кайберг» (Ідентифікаційний код 42933553; місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Теслярська, буд.4) витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 15000грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В судовому засіданні 17.03.2025 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошене скорочене додаткове рішення.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складене 27.03.2025

Суддя Р.Г. Новікова