ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025м. ХарківСправа № 922/4618/24

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санктум-Грейд", м. Харків
про стягнення 515903,21 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - Оксана КАЛІНІНА,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Харківобленерго", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санктум-Грейд», відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 515903,21 грн, що складається з авансу в сумі 270591,18 грн, інфляційних нарахувань в сумі 121862,23 грн, штрафу в сумі 108236,47 грн та 3% річних в розмірі 15213,33 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду № Ш0970 від 18.01.2022. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 27.12.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

03.02.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Санктум-Грейд" надійшла зустрічна позовна заява до Акціонерного товариства "Харківобленерго", в якій позивач за зустрічним позовом просить суд:

- поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Санктум-Грейд" строк на подання зустрічної позовної заяви з дати фактичного ознайомлення представника з матеріалами справи в електронному вигляді;

- змінити договір № Ш0970 від 18.01.2022 року, укладений між Акціонерним товариством "Харківобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санктум-Грейд" в частині ціни та строку, а саме - викласти пункт 3.1 договору в редакції "Ціна цього договору є твердою і становить 974128,23 грн. (з ПДВ)" і викласти пункт 5.1 договору в редакції "Строк (термін) виконання робіт передбачено календарним планом (графіком) виконання робіт та починає перебіг протягом 3 днів з дати виключення населеного пункту, на території якого мають проводитись роботи, з переліку територій бойових дій. Підрядник зобов`язаний виконувати роботи у відповідні строки, що встановлені календарним планом (графіком) виконання робіт (додаток 2 до Договору)";

- у зв`язку з початком 24.02.2022 року триваючої широкомасштабної збройної агресії РФ проти України та введенням воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, а також визнанням м. Харкова та Харківської області територіями активних/можливих бойових дій, відстрочити сплату судового збору до дати винесення рішення по справі.

04.02.2025 до суду від АТ "Харківобленерго" надійшли заперечення на клопотання про поновленням строку на подання зустрічної позовної заяви, в якому позивач за первісним позовом просить суд відмовити ТОВ "Санктум-Грейд" у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку, оскільки зустрічна позовна заява подана відповідачем поза строком для подання відзиву та зважаючи на те, що відповідачем не наведені поважні причини пропуску такого строку.

Ухвалою суду від 10.02.2025 повернуто зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санктум-Грейд" до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про внесення змін до договору № Ш0970 від 18.01.2022 року.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

13.03.2025 в судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Про місце, дату та час проведення судових засідань другий відповідач повідомлявся належним чином, відповідно до ст. ст. 120, 121 ГПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Зокрема, у справі Осіпов проти України, суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Отже, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи документи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора та представника позивача, суд встановив наступне.

18.01.2022 між АТ "Харківобленерго" (Позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санктум-Грейд" (Відповідач, Підрядник) був укладений договір підряду (на виконання робіт з реконструкції) № Ш0970 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору Пiдрядник зобов`язується власними силами зi cвoїx матерiалiв виконати для Замовника наступнi роботи (код ДКПП (Державний класифiкатор продукції та послуг) 43.21): "Реконструкцiя "ПС 35/10/6 кВ Пiсочин" (інв. № 00503563/01). Реконструкцiя ЛЕП "ПЛ 6 кВ Курортний" (інв. № 00300002/01), з встановленням ПС 6 кВ., з прокладанням ЛЕП 0,4 кВ. для зовнiшнього електропостачання об`єкта "житловий будинок" за адресою: вул. Надпрудна б. 47/3, смт. Пiсочин, Харкiвський р-н, Xарківська обл., Україна (реєстр. № 113682)" замовник - Мелiхова Араксiя Айказiвна, а Замовник - прийняти i оплатити такі роботи. Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт визначаються договірною ціною (кошторис), яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п.3.1 договору ціна цього договору є твердою і становить 450985,29 грн. (чотириста п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять грн. 29 коп.), крім того ПДВ 20 % - 90197,06 грн. (дев`яносто тисяч сто дев`яносто сім грн. 06 коп.). Загальна вартість договору 541182,35 грн. (п`ятсот сорок одна тисяча сто вісімдесят дві грн. 35 коп.).

Відповідно до п. 3.2 договору ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник сплачує Підряднику аванс у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків), що складає 270591,18 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 45098,53 грн, від загальної вартості договору на виконання робіт, придбання (постачання) необхідних матеріалів, виробів, обладнання, протягом 90 календарних днів з моменту підписання договору.

Відповідно до п.5.1 договору строк (термін) виконання робіт передбачено календарним планом (графіком) виконання робіт та починає перебіг протягом 3 днів з дати набрання чинності цього договору та отримання авансу (за наявності авансу) або заявки від Замовника на виконання робіт. Підрядник зобов`язаний виконувати роботи у відповідні строки, що встановлені календарним планом (графіком) виконання робіт (додаток 2 до договору).

Згідно Додатку 2 до договору Календарний план-графік Реконструкція ПС 35/10/6 кВ Пісочин (інв. № 00503563/01). Реконструкція ЛЕП ПЛ 6 кВ Курортний (інв. № 00300002/01), з встановленням ПС 6 кВ., з покладанням ЛЕП 0,4 для зовнішнього електропостачання об`єкта житловий будинок за адресою: вул. Надпрудна, б. 47/3, смт. Пісочин, Харківський р-н, Харківська обл., Україна (реєстр. № 113682) замовник Меліхова Араксія Айказівна, строк виконання робіт з реконструкції електричних мереж становить 120 днів.

Відповідно до п. 5.17 договору здавання-приймання робіт після їх закінчення здійснюється відповідно до чинного порядку. Перелік документів, що оформлюються при здаванні об`єктів в експлуатацію, повинен відповідати передбаченому переліку, що встановлений будівельними нормами і правилами і стандартами. При підписанні актів виконаних робіт Підрядник передає Замовнику акти прихованих робіт, паспорти або сертифікати на матеріали та обладнання, виконавчі схеми та підтверджуючі документи з доставки (товарно-транспортні накладні, дорожні листи тощо) з урахуванням ДБН А.3.1-5-2016 та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.11.2011 № 691. при здаванні об`єктів в експлуатацію Підрядник передає замовнику виконавчу геодезичну зйомку, яка має бути зареєстрована в Управлінні містобудування та архітектури.

За приписами пп. 6.3.1 п. 6.3. договору підрядник зобов`язаний забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п.11.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022 року.

На виконання п. 4.1. договору, позивач 27.01.2022 сплатив на розрахунковий рахунок відповідача аванс в розмірі 270591,18 грн.

З огляду на приписи п. 5.1. договору, відповідач повинен був розпочати роботи з реконструкції електричних мереж 31.01.2022 та закінчити 30.05.2022.

Однак, як зазначає позивач, в порушення п. 5.1, пп. 6.3.1 п. 6.3. договору відповідач взагалі не приступив до виконання робіт, передбачених договором, акт виконаних робіт сторонами не складався та не підписувався.

Пунктом 12.5. договору визначено, що сторона, що прийняла рішення про призупинення дії або розірвання договору у випадках, передбачених пунктами 12.3. та 12.4 договору, повідомляє про це письмово іншу сторону не менш ніж за 15 днів до вступу в дію такого рішення і якщо протягом цього строку обставини, що зумовили таке рішення, суттєво не змінилися, сторона, що проявила ініціативу має право розірвати договір.

Також, п. 9.1., п. 9.2. та п. 9.4. договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є випадки, передбачені ст. 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні. Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), повинна негайно не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та строку їх дії є сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою.

Відповідач не скористався наданим п. 12.5. договору правом на призупинення або розірвання договору, крім того, не надав ані повідомлення про виникнення форс-мажорних обставин, ані сертифікату про форс-мажорні обставини, а тому договір підряду діяв і зобов`язання за ним повинні були виконуватися у строки, визначені цим договором.

Також, відповідно до п. 7.2 договору у разі порушення терміну виконання робіт за цим договором від 15 днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від ціни договору. У разі порушення терміну виконання робіт за цим договором понад 15 днів - підрядник сплачує замовнику штраф 20%, а у разі здійснення попередньої оплати підрядник, крім сплати зазначеного штрафу, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

18.01.2023 року позивачем на адресу відповідача направлена вимога №04-6/277 щодо повернення сплаченого авансу в сумі 391019,28 грн разом з інфляційними втратами та штрафом у строк до 31.01.2023. Однак, вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді.

12.10.2023 року позивач направив відповідачу лист №08/42/6211 щодо повернення авансу з урахуванням індексу інфляції та штрафом у строк до 01.11.2023.

Відповідач направив позивачу лист №02/10-24 від 01.10.2024 щодо внесення змін до укладених договорів.

09.10.2024 року позивач направив відповідачу лист №08-43/7319 щодо відмови від договору.

14.10.2024 року відповідач направив позивачу лист №280-01, в якому просив розглянути пропозицію, викладену в листі від 01.10.2024.

28.10.2024 року позивач направив відповідачу лист №08-43/7784 щодо розірвання договорів та повернення коштів.

Оскільки відповідач не приступив до виконання робіт у строк, визначений договором, сплачений аванс не повернув, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення авансу в розмірі 270591,18 грн, штрафу в розмірі 108236,47 грн, інфляційних нарахувань в розмірі 121862,23 грн та 3% річних в розмірі 15213,33 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Так, укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до положень ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 2 статті 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Частиною 4 статті 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Як встановлено судом, позивач на виконання умов п. 4.1. договору 27.01.2022 сплатив на розрахунковий рахунок відповідача аванс в розмірі 270591,18 грн.

Водночас, з огляду на приписи п.5.1. договору, відповідач повинен був розпочати роботи з реконструкції електричних мереж 31.01.2022 та закінчити 30.05.2022.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 викладено висновок, відповідно до якого, виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства, аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі N 910/12382/17).

Відповідач не надав суду доказів, що ним роботи були виконані у строк та у обсягах авансу, який він отримав від позивача. Доказів повернення авансу відповідач також суду не надав.

Отже, обставини щодо порушення відповідачем строків виконання робіт за договором є такими, що підтверджуються матеріалами справи та відповідачем не спростовані.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми авансу у розмірі 270591,18 грн підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню штрафу, суд дійшов висновку про його арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України та договору, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 108236,47 грн підлягають задоволенню.

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Відповідно до правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19) нарахування на суму боргу інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Зокрема Верховний Суд вказав, що за змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відтак, оскільки відповідач не приступив до виконання робіт у строки, визначені договором (повинен був виконати роботи у строк до 30.05.2022) та відповідно порушив терміни виконання робіт понад 15 днів (станом на 16.12.2024 цей термін складає 685 днів), а тому, відповідно до п. 7.2. договору, у нього виник обов`язок повернути сплачений позивачем аванс з урахуванням індексу інфляції. При цьому, інфляційні нарахування здійснюються з лютого 2022 по листопад 2024.

Нарахування 3% річних розпочинається з 01.02.2023, після закінчення встановленого вимогою позивача строку на повернення відповідачем авансу.

Перевіривши періоди нарахування та відповідні розрахунки 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку про їх арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 15213,33 грн 3% річних та 121862,23 грн інфляційних є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, правомірними, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, отже, підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.129 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 79, 80, 86, 129, 238, 240, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САНКТУМ-ГРЕЙД" (61052, м. Харків, вул. Зброярська (стара назва вул. Маліновського), буд. 5, офіс 4, ) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, ) заборгованість що складається: з авансу в сумі 270591,18 грн, інфляційних втрат у сумі 121862,23 грн, штрафу в сумі 108236,47 грн, та 3% річних у сумі 15213,33 грн, витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви у сумі 6190,84 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено "24" березня 2025 р.

Суддя Л.В. Шарко