номер провадження справи 5/186/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 Справа № 905/1133/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Акціонерного товариства "Таскомбанк" (електронна пошта: ; ; вул. Симона Петлюри, буд. 30, м.Київ, 01032; )

До відповідача-1: Приватного підприємства "Автотір" (електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1; пр. Богдана Хмельницького, буд. 34, кв. 25, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319; )

До відповідача-2: ОСОБА_1 (електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування та фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про солідарне стягнення 266 788,85 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Лаврів В.П. (в режимі відеоконференції) - довіреність №12 від 06.01.2025;

Від відповідача-1: не з`явився;

Від відповідача-2: не з`явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 № 905/1133/24 позовну заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" до Приватного підприємства "Автотір" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 266 788,85 грн. та додані до неї документи передано за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

23.09.2024 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу №905/1133/24 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.09.2024 вказану позовну заяву на підставі ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 164 ГПК України залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали шляхом направлення на адресу суду та іншим сторонам копії позовної заяви із зазначенням даних Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, паспортних даних та адреси реєстрації представника позивача - Лавріва В.П., які зазначені у довіреності, докази чого надати до суду у вказаний вище строк.

З урахуванням вимог викладених у вищевказаній ухвалі суду, 27.09.2024 до Господарського суду Запорізької області від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначені дані Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, паспортні дані та адресу реєстрації представника позивача - Лавріва В.П.

Ухвалою суду від 30.09.2022 справу № 905/1133/24 прийнято до свого провадження. Витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості щодо перебування на обліку (реєстрації) в єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та місце реєстрації на підконтрольній Україні території щодо фізичної особи: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), питання щодо відкриття провадження у справі №905/1133/24 буде вирішено після надходження до суду витребуваної інформації.

16.10.2024 від Міністерства соціальної політики України до суду надійшло повідомлення № 23336/0/2-24/3 від 10.10.2024 (вх. № 20374/08-08/24 від 16.10.2024), в якому зазначено, що станом на 02.10.2024 в ЄІБД ВПО міститься серед іншого така інформація про запитувану особу: ОСОБА_1 (громадянин України, чоловік); РНОКПП: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; особа була зареєстрована та фактично проживала: АДРЕСА_1 ; адреса листування та фактичного проживання: АДРЕСА_4 з 28.04.2022; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито провадження у справі № 905/1133/24 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті вирішено розпочато з 19.11.2024, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.

Ухвалою суду від 06.12.2024 розгляд справи № 905/1133/24 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі №905/1133/24 в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 15.01.2025 об 11 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою від 15.01.2025 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 10.02.2025 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою та запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 28.01.2025 заяву Акціонерного товариства "Таскомбанк" про забезпечення проведення всіх судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

Ухвалою суду від 10.02.2025 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 10.03.2025 об 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін, яке вирішено проводити в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 10.03.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 10.03.2025 здійснювалось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі обґрунтовуючи тим, що 29.09.2020 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ПП «АВТОТІР» укладено Заяву-договір № ID8563093 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 250 000,00 грн. із терміном повернення не пізніше 29.09.2023. В забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачем та ОСОБА_1 (поручитель/відповідач-2) укладено договір поруки № Т 28.01.2020 I 9162. Відповідачем - 1 отримано кошти від позивача та станом 15.07.2024 загальна заборгованість відповідача - 1 за кредитним договором становить суму 266 788,85 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) в сумі 156 949,96 грн. та по відсоткам (в тому числі прострочена) в сумі 109 838,89 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 15, 16, 525, 526, 553, 554, 610, 612, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Закон України «Про електронний цифровий підпис», позивач просить суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за Заявою-договором № ID8563093 від 29.09.2020 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» в загальному розмірі 266 788,85 грн.

Представники відповідачів - 1, 2 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, який наразі триває.

Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають електронного кабінету, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до інформації з бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" ГСЗО, у відповідачів - 1 та 2 зареєстровані електронні кабінети у підсистемі "Електронний суд" ЄСІКС.

Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідачі - 1, 2 повідомлені належним чином шляхом направлення ухвал суду на електронні пошти відповідачів, до електронних кабінетів підсистеми «Електронний суд» ЄСІКС та розміщення відповідних ухвал суду на офіційному веб-сайті «Судова влада України» в мережі Інтернет, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних листів та роздруківками з вказаного сайту.

Клопотань про розгляд справи без участі уповноважених представників відповідачів - 1, 2 або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії ухвал суду від 21.10.2024 про відкриття провадження у справі №905/1133/24, від 06.12.2024 про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, від 15.01.2025 про закриття підготовчого провадження та призначення першого судового засідання з розгляду справи по суті, від 10.02.2025 про оголошення перерви з розгляду справи по суті, які були направлені судом на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , та які повернулись до суду з відміткою АТ "Укрпошта" причина повернення - за закінченням терміном зберігання.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням вищевикладеного, відповідачі належним чином повідомлені про розгляд цієї справи в суді.

Однак, станом на 10.03.2025 відповідачі запропоновані ухвалами суду від 21.10.2024, від 06.12.2024, від 15.01.2025 письмові відзиви на позовну заяву та додані до них документи на адресу суду не надіслали, як і доказів повної або часткової оплати суми, заявленої позивачем до стягнення, отже своїми правами, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України, не скористалися.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У статті 194 ГПК України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та Приватним підприємством "Автотір" (далі - Позичальник) укладено Заяву - договір № ID8563093 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит у сумі 250 000,00 грн. із терміном повернення не пізніше 29.09.2023, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Цільове використання кредиту відповідно до п. 1.2. Кредитного договору - на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Позичальника та на придбання основних засобів та інших інвестицій у бізнес.

Відповідно до Кредитного договору, Клієнт (Відповідач-1) підтвердив свою обізнаність (ознайомленість) та поінформованість відносно запропонованих Банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповідну згоду, що засвідчив власним підписом 29.09.2020.

Таким чином, до відома клієнта протягом всього періоду обслуговування в АТ «ТАСКОМБАНК» регулярно доводилась вся необхідна інформація про банківські послуги та, зокрема, зміст Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», до яких Позичальник приєднався шляхом укладення вищенаведеної Заяви-договору.

Згідно з п. 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляд електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Отже, 29.09.2020 Відповідач - 1 скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний цифровий підпис» вчинив правочин, підписавши Заяву - договір №ID8563093 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, сформованого на сайті https://czo.gov.ua/ та відображенням ЕЦП на самому Договорі.

В забезпечення виконання умов Заяви - договору № ID8563093, 29.09.2020 між АТ «ТАСКОМБАНК» (далі Кредитор) та ОСОБА_1 (далі Поручитель) укладено Договір поруки № Т 28.01.2020 І 9162, у відповідності до умов якого Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі ПП «Автотір» зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору №ID8563093 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), що укладений між Кредитором та Боржником, зі всіма можливими змінам та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Отже, Поручитель - ОСОБА_1 29.09.2020, також скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний цифровий підпис» вчинив правочин, підписавши Договір поруки № Т 28.01.2020 І 9162 електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату.

Невиконання Відповідачами - 1, 2 взятих на себе зобов`язань відповідно за Кредитним договором №ID8563093 від 29.09.2020 та за Договором поруки № Т 28.01.2020 І 9162 від 29.09.2020 стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про солідарне стягнення з відповідачів загальної заборгованості в сумі 266 788,85 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 ЦК України закріплено, що якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ГК України).

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що Відповідачем-1 отримано кошти у передбачений Кредитним договором спосіб - шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в Кредитному договорі (п. 1.2) та Заяві, що підтверджується відповідними банківськими Виписками по особовому рахунку Відповідача-1 за період з 29.09.2020 по 15.07.2024.

Таким чином, Позивач, як Кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Однак, Відповідачем - 1 умови вищезазначеного Кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором, зокрема Графіком погашення кредиту, строки не повернуті та з 30.04.2022 Відповідачем - 1 було припинено здійснення платежів по кредитному договору.

Отже, згідно Виписок по особовим рахункам Відповідача-1 за період з 29.09.2020 по 15.07.2024 та відповідним Розрахунком заборгованості по кредитному договору вбачається, що станом на 15.07.2024 року заборгованість Позичальника - Відповідача - 1 за Кредитним договором, становить 266 788,85 грн., а саме:

- заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 156 949,96 грн.;

- заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 109 838,89 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Право на дострокове стягнення передбачено умовами Кредитного договору, зокрема в п. 4.2.1. зазначено, що умови цього Договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору вцілому.

Згідно з п. 18.2.23.8. Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК», Банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань Клієнтом за цим Договором, має право вимагати дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів та винагород, право Банку на отримання яких передбачено цим Договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього Договору, або порушення Клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Відповідно до п. 18.2.2.2.5 Правил, Клієнт доручає Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення Кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках Клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за Кредитом, Клієнт доручає Банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані Банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

Отже, наявність очевидних ознак неспроможності Позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати дострокового повернення суми Кредиту, що також передбачено нормами ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надіслав на електронну адресу Відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомлення-вимоги від 15.07.2024 за вих. №178671 та за вих. №178670, якими повідомив Відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором та про її дострокове погашення.

Факт направлення вказаного повідомлення підтверджується роздруківкою з електронної пошти АТ «ТАСКОМБАНК» від 16.07.2024.

У вказаних вимогах АТ «ТАСКОМБАНК» встановив строк для погашення заборгованості по Кредитному договору, а саме протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів дня направлення банком повідомлення Позичальнику.

Отже, Позичальник та Поручитель були повідомлені про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у строки вказані у вимогах.

Разом з тим, відповіді позивач від Відповідачів - 1, 2 не отримав, у строк для добровільного виконання зобов`язання грошові кошти Відповідачами - 1, 2 не сплачені.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно із ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручились перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що відповідачами - 1, 2 належних та допустимих доказів повернення кредитних коштів в загальній сумі 266 788,85 грн., яка складається з заборгованості: по тілу кредиту (в тому числі прострочена) в сумі 156 949,96 грн. та по відсоткам (в тому числі прострочена) в сумі 109 838,89 грн. за Заявою - договором № ID8563093 від 29.09.2020 в повному обсязі або частково суду не надано, а отже суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Автотір" (пр. Богдана Хмельницького, буд. 34, кв. 25, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319; ), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування та фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м.Київ, 01032; ) заборгованість за Заявою-договором №ID8563093 від 29.09.2020 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) в сумі 156 949 (сто п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 96 коп., по відсотках (в т.ч. прострочені) в сумі 109 838 (сто дев`ять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 89 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Автотір" (пр. Богдана Хмельницького, буд. 34, кв. 25, м. Мелітополь, Запорізька область, 72319; ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032; ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 601 (одна тисяча шістсот одна) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування та фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032; ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 601 (одна тисяча шістсот одна) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено та підписано: 20.03.2025.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.