ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/220/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дерік М.О.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1)

до відповідача: Державної установи "Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" (73026, Херсонська обл., місто Херсон, вулиця Професора Уварова, будинок 3)

про стягнення 578 539,02 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Жигадло І.Б. довіреність №136 від 12.12.2024 р.;

від відповідача: Лупєєв А.І. довіреність від 12.12.2023 р..

ВСТАНОВИВ:

23.01.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Одеської області до Державної установи "Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 578 539,02 грн, який складається з основного боргу у сумі 19 444,66 грн, пені у сумі 285 053,22 грн, 3% річних у сумі 33 592,17 грн, інфляційних втрат у сумі 240 448,97 грн, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором постачання природного газу від 12.11.2021 у частині повної та своєчасної оплати вартості спожитого природного газу.

Так, позивач вказує, що на виконання умов Договору, протягом листопада 2021-серпня 2022 року Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 2 013 353,19 грн. Період споживання листопад 2021-липень 2022 Відповідачем сплачено, проте з порушенням строку оплати, у зв`язку з чим нараховано штрафні санкції. Серпень 2022 сплачено частково, грудень 2022 не сплачено.

Ухвалою суду від 28.01.2025 відкрито провадження у справі № 916/220/25, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "19" лютого 2025 р. о 12:00, у якому розгляд справи відкладено на 17.03.2025.

21.02.2025 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №908/1162/23.

У судовому засіданні 17.03.2025 представник відповідача вказане клопотання підтримав. Представник позивача проти задоволення клопотання не заперечував, посилаючись на необхідність формування єдиної правозастосовчої практики.

Вказане клопотання було залишено судом на розгляді до наступного судового засідання 24.03.2025.

20.03.2025 до суду надійшла заява від представника позивача з додатковими поясненнями.

24.03.2025 в судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача, які підтвердили позиції, викладені у попередньому засіданні.

Відповідно до ч.7 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.03.2024 справу №908/1162/23 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Вказана ухвала мотивована тим, що Верховний Суд вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23, щодо того, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону.

При цьому, колегія суддів Верховного Суду вважає, що положення статей 13 та 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахуванням частини першої цих статей, а саме за рішенням Кабінету Міністрів України.

Ухвалою від 19.04.2024 справу №908/1162/23 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

У вказаній ухвалі Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначено, що характер спірних правовідносин у справах №908/1162/23 та №910/9680/23 в контексті застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не є очевидно неподібним, а доводи, викладені в ухвалі від 27.03.2024 щодо необхідності передачі цієї справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, не є вочевидь неприйнятними, з огляду на що касаційна скарга ТОВ "ВІМК" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 у цій справі підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду.

Як встановлено судом, ухвалою від 17 січня 2025 року об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передала справу № 908/1162/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила про існування виключної правової проблеми щодо застосування норм статей 13 та 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» до правовідносин, які виникли та існували на тимчасово окупованих після 24 лютого 2022 року територіях України, у питанні надання / оплати послуг, зокрема й електропостачання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважила, що регулювання, яке міститься у статтях 13 та 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», поширюється як на господарські спори, так і на трудові правовідносини (виплата заробітної плати), а також на порядок переміщення товарів фізичними особами та порядок в`їзду фізичних осіб на тимчасово окуповані території та виїзду з них, а питання щодо правового регулювання, які виникли у цій справі, актуальні не лише у господарських чи цивільних справах, але й в публічному праві (адміністративному, кримінальному), тобто в невизначеній кількості справ.

Водночас, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2025 справу №908/1162/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» до Комунального некомерційного підприємства «Територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення заборгованості у розмірі 1 593 623,84 грн за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМК» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06 грудня 2023 року в цій справі повернуто об`єднаній палаті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Велика Палата зазначила, що питання застосування норм матеріального права у даному випадку належить до повноважень об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду як належного суду.

За таких обставин, справу №908/1162/23 станом на 24.03.2025 не розглянуто.

Суд вказує, що відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

Ретельно проаналізувавши судову практику касаційної інстанції щодо зупинення провадження у справі з аналогічних підстав, суд вказує, що першочерговим для вирішення питання щодо подібності правовідносин та підстав для зупинення провадження є визначення спірного періоду.

Як встановлено судом, предметом розгляду ОП КГС ВС у справі №908/1162/23 є питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року

При цьому у справі №916/220/25 позовні вимоги заявлені за період, починаючи з березня 2022 року (початок нарахування штрафних санкцій за зобов`язаннями січня 2022) по грудень 2022 (штрафні санкції нараховані по 31.10.2024). Тобто спірний період перетинається з періодом, що є предметом спору у справі №908/1162/23.

Враховуючи зміст правовідносин у справі № 908/1162/23 та у справі, що розглядається, суд зазначає, що прийняття рішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 908/1162/23 має суттєве значення для вирішення спору в цій справі та для єдності судової практики у спорах з подібними правовідносинами.

Згідно з пунктом 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Державної установи "Херсонський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України" про стягнення 578 539,02 грн до закінчення розгляду справи № 908/1162/23 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись п. 7 ч.1 ст.228, ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №916/220/25 зупинити до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 908/1162/23.

Ухвала набирає чинності 24.03.2025 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 24.03.2025.

Суддя Ю.М. Щавинська