ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 Справа № 914/2606/24

За позовом:Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче комерційне підприємство «Спаринг-Віст», м. Львів
провизнання недійсним пункту договору, стягнення грошових коштів
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача:Бондар О.І. представниця; Сірак В.В. представник;
від відповідача:Котовщиков Р.А. адвокат.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі Позивач, ВЧ НОМЕР_1 ) звернулася до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче комерційне підприємство «Спаринг-Віст» (надалі Відповідач, ТОВ «Спаринг-Віст») про визнання недійсним пункту договору, стягнення грошових коштів.

Ухвалою від 23.10.2024 суд залишив позовну заяву без руху та встановив заявникові строк для усунення недоліків позову.

Представником позивача подано за допомогою підсистеми «Електронний суд» заяву вх. №25977/24 від 28.10.2024, якою усунуто недоліки позову, визначені ухвалою від 23.10.2024.

Ухвалою від 31.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 02.12.2024.

Ухвалою від 02.12.2024 підготовче засідання відкладено на 16.01.2025.

16.01.2025 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.02.2025.

Ухвалою від 03.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 27.02.2025.

Ухвалою від 27.02.2025 судове засідання у справі відкладено на 13.03.2025.

У судове засідання 13.03.2025 представниця позивача Бондар О.І. з`явилася у режимі відеоконференції. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача також з`явився у судове засідання 13.03.2025, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено Договір купівлі-продажу №30В3 від 27.09.2023 на закупівлю радіостанцій автомобільних Motorola DM4401EM на загальну суму 136`466,00 грн., у т.ч. ПДВ 22`741,00 грн. Вказану суму грошових коштів позивач сплатив на користь відповідача.

Як стверджує позивач, сторони незаконно включили у пункті 5.2 Договору до ціни договору суму ПДВ, адже до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для забезпечення транспорту Національної гвардії обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою.

Зважаючи на це, позивач просить суд:

- визнати недійсним пункт 5.2 Договору в частині включення до ціни договору суми ПДВ у розмірі 22`741,00 грн.;

- стягнути із відповідача безпідставно перераховану суму ПДВ у розмірі 22`741,00 грн.

Аргументи відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з таких підстав:

1) Договір купівлі-продажу №30В3 від 27.09.2023 не місить жодних посилань на мету закупівлі. Ним, серед іншого, не передбачено, що поставлені радіостанції необхідні для забезпечення військового транспорту. Вказане унеможливлює застосування до спірної операції з поставки нульової ставки ПДВ.

2) Постанова Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 не містить чіткого визначення поняття «товарів для забезпечення транспорту», а враховуючи зміст листа ДПС №12537/5/99-00-21-03-02-05 від 28.12.2022, спірну операцію з поставки не можна віднести до переліку операцій з постачання будь-яких інших товарів, що використовуються для забезпечення транспорту. Відтак, до неї не застосовуються положення про оподаткування нульовою ставкою ПДВ.

3) Мобільна радіостанція може бути опціонально встановлена у транспортний засіб. Вона не є комплектуючою складовою, запасною частиною, додатковим обладнанням, що визначено нормативними та/або технічними документами виробника транспортного засобу.

4) Згідно із пунктом 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, радіостанція, що поставлялася за кодом УКТ ЗЕД , не підпадає під звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання на митній території України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

27.09.2023 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено Договір купівлі-продажу товарів №30ВЗ (надалі Договір), згідно із пунктами 1.1, 1.3 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, поставити покупцю (передати у власність покупця) товар (номенклатурна позиція ДК 021:2015-32230000-4 (апаратура для передавання радіосигналу з приймальним пристроєм), який відноситься до ТМЦ термін експлуатації більше одного року перелік якого визначено в додатку №1 до договору (специфікації), а покупець зобов`язується на умовах та в порядку, визначених договором, прийняти названий товар та оплатити його. Даний договір укладений відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №1275 від 11.11.2022.

У додатку №1 до Договору «Специфікація» сторони погодили поставку радіостанцій автомобільних Motorola DM4401E, 403-470 МГц, 25 Вт, у кількості 3 шт. загальною вартістю 136`466,00 грн. з ПДВ (Т.1; а.с. 16).

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.3 Договору передбачений додатком №1 товар повинен бути переданий постачальником покупцю до 01.12.2023. Перехід права власності на товар, відбувається в момент підписання покупцем документу, що підтверджує передачу та прийняття товару згідно із накладною на поставку товару. Місцем поставки товару є склад в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України.

На виконання умов Договору відповідач поставив обумовлений товар на загальну суму 136`446,00 грн., у т.ч. ПДВ 22`741,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №У-00000176 від 09.10.2023 (Т.1; а.с. 17).

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що покупець оплачує 100% вартості поставленого постачальником товару протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання товару за умови наявності коштів на рахунку установи на відповідні цілі.

Позивач сплатив ціну поставленого товару разом із включеним до неї податком на додану вартість, що підтверджується платіжною інструкцією №3635 від 12.10.2023 (Т.1; а.с. 18).

Судом встановлено, що відповідно до Сертифікату відповідності №UA.283.0353-23 (Т.1; а.с. 80-82) радіостанції Motorola DM4401E, що були поставлені відповідачем є возивно-стаціонарними, тобто мають подвійне призначення передавання радіосигналу стаціонарно або мобільно.

Після виконання сторонами умов Договору, ВЧ НОМЕР_1 звернулася до відповідача із листом №50/08/13-872 від 29.04.2024 та просила повернути сплачену нею суму ПДВ у розмірі 22`741,00 грн. Позивач посилався на те, що поставлений йому товар звільнений від оподаткування, що підтверджується змістом роз`яснення ДПС України №598/ІПК/99-00-21-03-02-05 від 06.06.2022 щодо питань застосування вимог постанови Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 (Т.1; а.с. 19-20).

Відповідач відмовився повертати перераховані на його користь грошові кошти, адже поставлений товар було офіційно ввезено в Україну, за нього сплачено усі податки і збори, а згідно із кодом УКТ ЗЕД відповідна товарна підкатегорія не підпадає під звільнення від ПДВ. Вказане підтверджується змістом листа №249 від 09.05.2024 (Т.1; а.с. 21).

Враховуючи відмову відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до частини 1 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

У даній справі позивач звернувся до суду із позовною вимогою немайнового характеру про визнання недійсним пункту 5.2 Договору в частині включення до ціни договору ПДВ у розмірі 22`741,00 грн., а також позовною вимогою майнового характеру про стягнення безпідставно перерахованої суми ПДВ у розмірі 22`741,00 грн.

Позивач посилається на існування між сторонами зобов`язальних відносин на підставі Договору, поставку відповідачем радіостанцій автомобільних у кількості 3 шт. загальною вартістю 136`446,00 грн., до якої включено ПДВ у сумі 22`741,00 грн., а також оплату ВЧ НОМЕР_1 у повному обсязі вартості поставлено товару. Згідно із його твердженнями господарська операція з поставки радіостанцій оподатковується за нульовою ставкою ПДВ, адже такий товар поставлявся для забезпечення транспорту Національної гвардії України. Відтак, безпідставно було включати до ціни товару ПДВ та оплачувати його вартість з урахуванням ПДВ.

Правовими підставами позову визначено підпункт «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 розділу V Податкового кодексу України (надалі ПК України), постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» №178 від 02.03.2022 (надалі Постанова №178), частину 1 статті 203, частину 1 статті 215, статті 217, 1212 ЦК України.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, поясненням і запереченням кожної зі сторін, суд зазначає таке.

Згідно із частинами 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як передбачено частиною 1 статті 662, частиною 1 статті 692 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, а покупець оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджуються ті обставини, що між сторонами існували договірні відносини на підставі Договору купівлі-продажу №30В3 від 27.09.2023, на виконання якого позивач поставив, а відповідач прийняв і оплатив вартість трьох поставлених радіостанцій автомобільних Motorola DM4401E загальною вартістю 136`466,00 грн. з ПДВ.

Судом встановлено, що при визначенні договірної ціни (пункт 5.2 Договору) сторони включили до неї податок на додану вартість у розмірі 22`741,00 грн., який перераховано відповідачу 12.10.2023.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підпунктом «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 ПК України передбачено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи наведене вище положення ПК України, Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №178.

Станом на момент укладення Договору (27.09.2023), поставки товару (09.10.2023) та оплати його вартості (12.10.2023), пунктами 1, 2 Постанови №178 було установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Національної гвардії для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Указом Президента України №64 від 24.02.2022 на усій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та залишається чинним станом на дату ухвалення рішення у справі №914/2606/24.

Враховуючи предмет та підстави заявленого позову, суд зазначає, що для вирішення питання про відповідність пункту 5.2 Договору вказаним вище приписам ПК України та Постанови №178, слід встановити, чи поширюється на операцію з поставки спірних радіостанцій режим нульового оподаткування податком на додану вартість.

У матеріалах справи наявна індивідуальна податкова консультація ДПС України №598/ІПК/99-00-21-03-02-05 від 06.06.2022 надана Головному управлінню Національної гвардії України (Т.1; а.с. 111-114), згідно із якою нульова ставка податку на додану вартість, відповідно до підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 ПК України та Постанови №178 застосовується як до операцій з постачання пального (товар для заправки), так і до операцій з постачання будь-яких інших товарів, що використовуються для забезпечення транспорту (інші паливно-мастильні матеріали, запасні частини, комплектуючі, охолоджуючі рідини, інструменти, додаткове обладнання, визначені відповідними нормативними технічними документами), при умові, що такі операції здійснюються категоріями суб`єктів, що визначені Постановою №178.

Аналогічної позиції системно притримується Верховний Суд в своїй практиці (див. наприклад постанови КГС ВС: від 14.11.2023 у справі № 910/2416/23, від 23.05.2024 у справі № 911/1870/23, від 28.05.2024 у справі № 910/12151/23, від 10.09.2024 у справі № 922/4055/23, від 12.09.2024 у справі № 916/2677/23, від 17.09.2024 у справі № 915/1377/23 та від 18.09.2024 у справі № 916/3864/23).

При цьому, нормами ПК України та Постанови №178 не визначено обмежень чи критеріїв щодо видів транспорту, для якого здійснюється постачання; не визначено ні переліку товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту, ні переліку кодів з Єдиного закупівельного словника ДК 021:2015 чи кодів УКТ ЗЕД.

Режим застосування нульової ставки не є тотожним режиму звільнення від оподаткування податком на додану вартість, нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за правилами, встановленими пунктом 198.5 статті 198 розділу V ПК України, постачальником при здійсненні операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість, не здійснюється.

Із наведеного випливає, що положення ПК України та Постанови №178 носять загальний характер, оскільки прямо не визначають товарів, які відносяться до категорії тих, що використовуються для забезпечення транспорту. Питання належності того чи іншого товару до відповідної категорії повинно вирішуватися у кожному конкретному випадку, виходячи із приписів нормативних та технічних документів.

На переконання суду, у даній справі відсутні підстави для віднесення автомобільних радіостанцій Motorola DM4401E до товарів, що використовуються для забезпечення транспорту Національної гвардії України, зважаючи на таке.

Насамперед слід звернути увагу, що умовами Договору не передбачено цільового призначення придбаних радіостанцій, зокрема відсутня будь-яка вказівка на мету їх придбання. За таких умов використання радіостанцій не обмежується виключно транспортом військової частини та може здійснюватись і в інших не пов`язаних із транспортом цілях.

Суд враховує ту обставину, що спірні радіостанції в Специфікації до Договору найменуються автомобільними. Однак, наведене не може беззаперечно свідчити про їх використання для забезпечення транспорту, позаяк згідно із наявним у матеріалах справи Сертифікатом відповідності №UA.283.0353-23 радіостанції, що були поставлені відповідачем, можуть бути як возивними (мобільними), так і стаціонарними.

Таким чином, з одного боку, встановлення радіостанцій у транспортний засіб не виключається, проте, з другого боку, відсутні підстави однозначно стверджувати, що вони є комплектуючими транспортного засобу або його додатковим обладнанням, що передбачено нормативними або технічними документами. Будь-яких доказів неможливості забезпечення належної роботи транспортних засобів без цих радіостанцій позивач не надав.

Особливо важливим є те, що в судовому засіданні 13.03.2025 представниця позивача визнала, що спірні радіостанції не використовувалися та не використовуються на транспортних засобах ВЧ НОМЕР_1 .

Зважаючи на все викладене вище, суд доходить висновку, що приписи Постанови №178 та ПК України не поширюються на спірні правовідносини, а тому відсутні підстави для визнання недійсним пункту 5.2 Договору та, відповідно, стягнення із відповідача 22`741,00 грн. Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, судовий збір за подання позову покладається на ВЧ НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 2, 12, 42, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Покласти на Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України судовий збір за подання позовної заяви.

3. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повне рішення складено та підписано 21.03.2025.

Суддя Крупник Р.В.