ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2025 р. Справа№ 910/3840/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Алданової С.О.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Гуменюк І.П.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: Градов А.Р.

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024, повний текст якого складено та підписано 17.07.2024

у справі № 910/3840/24 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерства оборони України

про стягнення 8 744 522,76 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2024 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" про стягнення 8 744 522,76 грн заборгованості за Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-43821306/2023-0002 від 01.02.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не забрав вантаж зі станції призначення, який прибув на його адресу, у зв`язку з чим працівниками станції Одеса-Застава 1 Одеської залізниці складено акт загальної форми №1777 від 21.06.2023 про початок затримки вагонів. Вантажовідправник - ТОВ "МГК РЕЙЛ" був повідомлений про затримку вагонів на станції призначення та наступним нарахуванням платежів та зборів, з урахуванням двократного розміру збору за зберігання вантажу. Після переадресації відправлення за зверненням відповідача на іншу станцію призначення складено акт загальної форми про закінчення затримки вагонів та акт загальної форми про нарахування платежів у сумі 7 287 102,36 грн без ПДВ. В свою чергу відповідач направив лист на станцію Луцьк Львівської залізниці про те, що він гарантує оплату тарифу та додаткових зборів. Проте відповідач заборгованість не сплатив. На його особовому рахунку відсутні кошти на рахунку, заборгованість по накопичувальній картці №10100531 не стягнуто, тому позивач вимагає стягнення заборгованості у судовому порядку.

Матеріально-правовою підставою позову позивач обрав ст.ст. 525-527, 908, 920 ЦК України, ст.ст. 193, 306, 307 ГК України, ч.1 ст., 36, ст.ст. 46, 48, 62, 129 Статуту залізниць України, п. 31.5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, що затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 26.03.2009 № 317.

Короткий зміст доводів та заперечень відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що несвоєчасне відправлення, перебування вантажу на коліях та супутні витрати пов`язані із вантажем, виникли виключно з вини уповноважених осіб Міністерства оборони з яким відповідачем укладено договір про постачання для державних потреб товару (за кошти Державного бюджету України), що виключає необхідність сплачувати платежі та збори, які виникли в процесі перевезення для залізниці.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі №910/3840/24 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 8 744 522 грн 76 коп. заборгованості та 131 167 грн 85 коп. судового збору.

Рішення, з посиланням на ст.ст. 11, 509,525-526, 626-629,908, 909, 920 ЦК України, ст.ст. 193, 306, 307 ГК України, ч.1 ст, 36, ст.ст. 46, 48, 62, 129 Статуту залізниць України, п. 31.5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, що затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 26.03.2009 № 317 мотивовано тим, що статутом залізниць України та Правилами користування вагонами і контейнерами визначено вичерпний перелік випадків, за яких вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, проте в даному випадку не встановлено наявності таких обставин у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на п. 137 Статуту залізниць України просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

А саме апелянт посилається на те, що:

- відправлення перебування вантажу на коліях та супутні витрати пов`язані із вантажем, виникли виключно з вини уповноважених осіб Міністерства оборони України, з яким відповідачем було укладено договір №286/1/23/10 про постачання для державного товару та техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), що виключає необхідність сплачувати платежі та збори, які виникли в процесі перевезення для залізниці;

- сплинув шестимісячний строк для звернення з позовом, що є підставою для відмови у позові.

Правова позиція щодо апеляційної скарги позивача

Позивач з апеляційною скаргою не погодився посилаючись на те, що покладення вини на третю особу є безпідставним, оскільки правовідносини між сторонами не створюють обов`язку для третьої сторони. Затримка вагонів підтверджена належними та допустимими доказами. Строк позивної давності позивачем не порушений.

Правова позиція щодо апеляційної скарги третьої особи

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні з апеляційною скаргою не погодився, просив залишити її без задоволення а оскаржене рішення без змін посилаючись на те, що Твердження відповідача не ґрунтуються на нормах закону та публічного договору, а покладення вини затримки вагонів на Третю особу є безпідставним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2024 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3840/24 та відкласти вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження матеріалів справи №910/3840/24.

Після надходження матеріалів справи, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження та доказів сплати судового збору у розмірі 196 751,76 грн. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази.

02.09.2024 до суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, додано докази сплати судового збору - платіжна інструкція №35 від 30.08.2024 на суму 196 751,78 грн. Також, в заяві викладено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі №910/3840/24. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "МГК Рейл" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/3840/24. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 21.10.2024. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі не пізніше ніж 14.10.2024. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі не пізніше ніж 14.10.2024. Явка учасників справи не визнана обов`язковою. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі №910/3840/24 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 оголошено перерву в судовому засіданні за розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі №910/3840/24 на 28.10.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2024 залучено до участі у справі №910/3840/24 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України (03168, місто Київ, пр. Повітряних Сил, будинок 6 ідентифікаційний код: 00034022). Повідомлено учасників справи про відкладення розгляду апеляційної скарги на 11.11.2024. Зобов`язано позивача у найкоротший строк направити Міністерству оборони України копію позовної заяви з додатками, докази чого надати до суду. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "МГК Рейл" у найкоротший строк направити Міністерству оборони України копію апеляційної скарги з додатками, докази чого надати до суду. Роз`яснено Міністерству оборони України право подати до суду апеляційної інстанції відзиви на позовну заяву та на апеляційну скаргу в письмовій формі у найкоротший строк, але не пізніше 06.11.2024. Встановлено Міністерству оборони України найкоротший строк для надання письмових пояснень по суті спору в письмовій формі, але не пізніше 06.11.2024. Постановлено здійснювати розгляд справи за участі представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - адвоката - Гуменюк Інна Петрівна (логін - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у судовому засіданні у справі №910/3840/24 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення. Явка учасників справи не є обов`язковою.

Розгляд справи відкладався, зокрема на 10.03.2025.

Явка представників учасників справи

Представник позивача та третьої особи в судовому засіданні 10.03.2025 заперечили проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

В судове засідання 10.03.2025 представник відповідача не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином в електронному кабінеті, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін та третьої особи обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

11.11.2024 до суду від Міністерства оборони України надійшло клопотання про поновлення йому строку на подання відзивів на позовну заяву та апеляційну скаргу та вставлення нового строку на їх подання.

Протокольною ухвалою суду від 11.11.2024 це клопотання задоволено та надано Міністерству оборони України строк на подання відзивів на позовну заяву та апеляційну скаргу до наступного судового засідання - 16.12.2024.

13.12.2024 Міністерство оборони України подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просив поновити строк на його подання.

Протокольною ухвалою суду від 16.12.2024, на підставі ст.ст. 118, 119 ГПК України поновлено Міністерству оборони України строк на подання відзиву.

На підтвердження своїх доводів проти позову та апеляційної скарги, до відзиву Міністерством оборони України додано копії додаткових доказів, а саме:

- ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі №757/33901/23-к від 10.06.2023;

- ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі 757/39058/23-к від 26.09.2023;

- листа Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів №370/6/2/1/1139 від 03.05.2023;

- претензії №220/14/297 від 22.01.2024;

- протоколу робочої зустрічі від 20.07.2023;

- листа Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів №370/6/2/1/946 від 14.04.2023;

- листа Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів 370/6/2/1/1229 від 10.05.2023;

- листа Департаменту ресурсного забезпечення Міністерства оборони України №286/5269 від 17.08.2023; №370/6/2/1/3264 від 24.11.2023; №286/5140 від 11.08.2023; №286/6331 від 02.10.2023; №286/7205 від 06.11.2023; №286/5050 від 08.08.2023; №270/6/2/1/2074 від 01.08.2023; №370/6/2/1/2124 від 07.08.2023; 15/08/23-55 від 16.08.2023; №220/14/7513 від 24.11.2023; №05-02/24 від 05.02.2024;

- додатку №12.3 до договору.

Враховуючи той факт, що Міністерство оборони України помилково не було залучено до участі у справі судом першої інстанції, після залучення його до участі у справі судом апеляційної інстанції, Міністерство оборони України має право подати докази на підтвердження своєї правової позиції. Отже, в цій частині клопотання про залучення доказів підлягає задоволенню.

Також до відзиву додано копії договору №286/1/23/10 від 16.03.2023 та додатків №12.1, 12.2 (рознарядки), 12.4 до договору; додаткової угоди №1 від 15.05.2023 та додатку №12.2 (рознарядки)до договору ДУ №1 від 15.05.2023; додаткової угоди №2 від 23.05.2023; додаткової угоди №3 від 15.08.2023 та додатку №12.2 (рознарядки)до договору ДУ №3 від 15.08.2023.

Щодо цих документів, колегія суддів зазначає, що вони вже містяться в матеріалах справи, а тому їх повторне залучення не є необхідним.

13.12.2024 Міністерство оборони України подало клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 16.12.2024 задоволено клопотання Міністерства оборони України про розгляд справи у закритому судовому засіданні.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Суд першої інстанції, на підстав сукупності належних та допустимих доказів встановив такі обставини правовідносин сторін.

01.02.2023 між позивачем (Перевізник) та відповідачем (Замовник) укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-43821306/2023-0002 (далі - Договір), шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепт) щодо укладення Договору, згідно з п. 1.1. якого предметом Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 1.4. Договору надання послуг може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Відповідно до п. 1.5. Договору він є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пунктом 2.1.4. Договору встановлено, що Замовник зобов`язується сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за Договором, з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника.

Згідно з п. 2.1.5. Договору Замовник зобов`язаний відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Пунктом 2.1.7. Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний у строки, встановлені розд. 4 Договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу Замовника - підписувати та надавати Перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги.

Пунктом 7.3. Договору визначено, що строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовників, що випливають з Правовідносин Сторін за Договором, становить один рік.

У пункті 8.1. Договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовуються виключно власні інформаційні системи Перевізника.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2023 зі станції Рені Одеської залізниці відповідачем, згідно СМГС накладної №41745068 було відправлено вагони №№73992364, 72323207, 73731218, 73977472, 74734146, 75079558, 74938838, 74952334 з вантажем. Отримувач - ТОВ "МГК РЕИЛ", станція призначення - Одеса-Застава 1 Одеської залізниці.

21.06.2023 означені вагони прибули на станцію призначення - Одеса-Застава 1, про що повідомлено відповідача та внесено відповідні відомості в книгу прибуття вантажів форми ГУ-42.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не забрано вантаж зі станції призначення, який прибув на його адресу, у зв`язку з чим працівниками стації Одеса-Застава 1 Одеської залізниці складено акт загальної форми №1777 від 21.06.2023 про початок затримки вагонів.

21.06.2023 о 10:30 год. станцією Одеса-Застава 1 направлено телеграму на станцію відправлення Рені про повідомлення вантажовідправника ТОВ "МГК РЕЙЛ" про затримку вагонів на станції призначення та наступним нарахуванням платежів та зборів.

Телеграмою №38 від 22.06.2023 станцією Одеса-Застава 1 направлено на станцію відправлення Рені повідомлення про інформування вантажовідправника про збільшення збору за зберігання вантажу до двократного розміру.

Наказом від 22.06.2023 директором регіональної філії "Одеська залізниця" збільшено розмір збору за зберігання вантажу у зв`язку із ускладненням роботи станції до двократного розміру.

На адресу відповідача неодноразово надсилалися листи №493 від 22.06.2023, №505 від 30.06.2023, №ДН-1-18/527 від 28.06.2023, №ДН-1-18/1 від 30.06.2023, №ДН- 1-18/4 від 14.07.2023 про затримку вагонів з вантажем на станції Одеса-Застава 1 та про застосування двократного розміру збору за зберігання вантажу, однак дані листи поверталися у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

26.09.2023 ТОВ "МГК РЕЙЛ" звернулося до Департаменту комерційної роботи AT "Укрзалізниця" з проханням переадресувати відправлення за накладною №41745068 на станцію Луцьк Львівської залізниці, отримувач - А0959.

27.09.2023 видано наказ № 12100 на переадресування вантажів на одну нову адресу. Вагони за накладною №41745068 відправлено на станцію Луцьк Львівської залізниці.

Станцією Одеса-Застава 1 складено акт загальної форми №4166 про закінчення затримки вагонів (27.09.2023 19-15) та акт загальної форми №4171 про нарахування платежів у сумі 7 287 102,36 грн без ПДВ.

Відповідач направив лист на станцію Луцьк Львівської залізниці про те, що компанія ТОВ "МГК РЕЙЛ" гарантує оплату тарифу, додаткових зборів.

10.10.2023 станцією Луцьк було сформовано накопичувальну картку №10100531 на підставі актів загальної форми станції Одеса-Застава 1 та акту загальної форми станції Луцьк №1463 від 10.10.2023 на суму 7 287 102,36 грн без ІІДВ. Дану накопичувальну картку ТОВ "МГК РЕЙЛ" не підписано. У зв`язку з тим, що на особовому рахунку відповідача відсутні кошти на рахунку, тому заборгованість по накопичувальній картці №10100531 не стягнуто.

На поштову адресу відповідача станцією Луцьк додатково направлено лист №25 від 29.01.2024 про наявність заборгованості та усі накопичувальні картки, у які включено суми платежів та зборів під час затримки вагонів.

Судом першої інстанції встановлено, та не заперечується сторонами, що нарахована заборгованість відповідачем не сплачена, що зумовило звернення позивача до суду з позовною заявою.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції

За результатами апеляційного перегляду справи колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції повно та правильно дослідив усі обставини справи, надав їм належну правову оцінку, а також правильно застосував положення укладеного між сторонами договору та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а саме ст 11, 509,525-527, 626-629, 908, 920, ЦК України, ст.ст. 193, 306, 307 ГК України, ст. 8,26 Закону України "Про залізничний транспорт", ч. 1 ст, 36, ст ст 6, 46, 48, 62, 71, 119, 129 Статуту залізниць України, п. 8 Правил зберігання вантажів, п.п. 31.1., 31.5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, що затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 26.03.2009 №317, Правила складання актів, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, п. 9, 10, 16 Правил користування вагонами і контейнерами, п. п. 2.1.- 2.3.,2.6.- 2.7. Правил розрахунків за перевезення вантажів.

Колегія перевірила розрахунки нарахованих відповідачу платежів та встановила їх обґрунтованість та арифметичну вірність.

Доводи апелянта про те, що несвоєчасне відправлення перебування вантажу на коліях та супутні витрати пов`язані із вантажем, виникли виключно з вини уповноважених осіб Міністерства оборони України колегія відхиляє, оскільки Міністерство оборони України не є стороною укладеного між позивачем та відповідачем договору, а отже твердження відповідача не ґрунтуються на нормах закону та публічного договору, тому покладення вини затримки вагонів на третю особу є безпідставним.

В цьому контексті слід зазначити, що Статутом залізниць України та Правилами користування вагонами і контейнерами визначено вичерпний перелік випадків, за яких вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, проте в даному випадку не встановлено наявності таких обставин у справі.

Колегія враховує, що відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора, договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 99- 43821306/2023-0002 від 01.02.2023, що укладений між АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «МГК Рейл» не передбачає таких випадків.

Також колегія відхиляє доводи апелянта про те, що позивачем пропущений шестимісячний строк позовної давності.

Відповідно до пункту 7.3 укладеного між сторонами договору сторони збільшили строк позовної давності за вимогами перевізника до замовника, та встановили його у один рік. Таке право сторін договору передбачено статтею 259 ЦК України. Отже апелянт помилково посилається на шестимісячний строк позовної давності.

Окрім того, затримка вагонів на станції призначення є єдиною подією, яка фіксується як порушення одноразово та водночас триває певний проміжок часу. Отже, у цьому випадку, строк позовної давності розраховується при визначенні його початку як до єдиної події. У справі що переглядається позов подано 27.03.2024, тобто у межах шестимісячного строку після закінчення затримки вагонів.

Разом з тим, колегія констатує, що відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не подав заяву про застосування строку позовної давності, а отже посилаючись на позовну давність в апеляційній інстанції він не звернув увагу на те, що відповідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2024 у справі № 910/3840/24 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано, - 28.03.2025.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.О. Алданова

О.О. Євсіков