ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" березня 2025 р. Справа № 925/260/25

Суддя Господарського суду Черкаської області Васянович А.В., розглянувши

заяву акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк, м. Київ,

до боржника фізичної особи-підприємця Желтухіна Сергія Семеновича,

м. Черкаси

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області від акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк надійшла заява про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з фізичної особи-підприємця Желтухіна Сергія Семеновича 45 513 грн. 00 коп. суми кредиту (21 240 грн. 55 коп. прострочена заборгованість та 24 272 грн. 45 коп. строкова заборгованість), 4 682 грн. 04 коп. суми простроченої заборгованості за комісією та 302 грн. 80 коп. витрат на сплату судового збору за укладеним між сторонами в письмовій формі кредитним договором Кредит всеБІЗНЕС № від 07 червня 2023 року.

20 березня 2025 року від божника надійшов відзив на заяву про видачу судового наказу, в якому останній зазначає про необґрунтованість вимог стягувача, з тих підстав, що строк виконання зобов`язання не настав.

Зокрема, боржник вказує, що підстав для дострокового повернення кредиту наразі немає.

До розрахунку суми заборгованості заявник включив платежі строк погашення яких ще не настав (майбутні платежі), а саме:

07.04.2025 - 6 068.11 грн.

07.05.2025 - 6 068.11 грн.

07.06.2025 - 6 068.12 грн.

Судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Враховуючи заперечення боржника слід дійти висновку, що між сторонами існує спір про право.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу господарський суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Водночас, з урахуванням положень ст.157 ГПК України доводи боржника, що наведені ним у своєму відзиві є самостійною підставою для скасування судового наказу, за умови, що його було видано судом раніше.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Враховуючи доводи боржника, суд не вбачає підстав для видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

Одночасно суд роз`яснює акціонерному товариству Перший Український Міжнародний Банк про можливість звернутися до Господарського суду Черкаської області з вимогами про стягнення заборгованості у порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись п.8 ч.1 ст.152, 154, ст.234 ГПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству Перший Український Міжнародний Банк у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович