ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/2744/15
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

розглянувши зареєстровану 17.03.2025 за вх. № 2-362/25

заяву Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про видачу дублікату виконавчого документа

у справі № 916/2744/15

за позовом Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача Приватного підприємства „Агроінвест 2008

про стягнення 66400,00 грн,

встановив:

Рішенням Господарського суду Одеської області (суддя Гут С.Ф.) від 03.09.2015 у справі № 916/2744/15 стягнуто з Приватного підприємства „Агроінвест 2008 на користь Державного бюджету суму штрафу у розмірі 33200 (тридцять три тисячі двісті) грн., пеню у розмірі 33200 (тридцять три тисячі двісті) грн; стягнуто з Приватного підприємства „Агроінвест 2008 на користь Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.

21 вересня 2019 року Господарським судом Одеської області видано накази на примусове виконання рішення від 03 вересня 2015 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.11.2015 виправлено помилки в пунктах резолютивній частині рішення від 03.09.2015 у справі № 916/2744/15, виклавши їх в у новій редакцій.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.11.2015 виправлено помилку у наказі Господарського суду Одеської області від 21.09.2015 у справі № 916/2744/15 замінивши не вірно вказану адресу відповідача на вірну, виклавши текст наказу, у новій редакцій.

17 березня 2025 року Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу дубліката виконавчого документа про стягнення з Приватного підприємства „Агроінвест 2008 на користь Державного бюджету суму штрафу у розмірі 33200 (тридцять три тисячі двісті) грн., пеню у розмірі 33200 (тридцять три тисячі двісті) грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення із заявою посилається на те, що після отримання наказів про примусове виконання рішення у справі, Позивач (котрим змінено назву на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України) звернувся до Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області із відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження. Виконавче провадження № 50724063 відкрито 04.04.2016, у зв`язку із відсутністю відомостей про стан виконавчого провадження 10.06.2024 Позивач звернувся із запитом до органу державної виконавчої служби, із відповіді (від 25.07.2024) на котрий з`ясовано, що 27.06.2019 виконавче провадження № 50724063 завершено на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу.

Втім, незважаючи на викладене, до Позивача оригінал виконавчого документа не надходив, відтак останній просить видати дублікат відповідного виконавчого документа у зв`язку із його втратою.

Розглянувши заяву Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про видачу дублікату наказу у справі № 916/2744/15, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 статті 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Приписами частини 1 та 3 статті 327 ГПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції… Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Господарський суд, застосовуючи практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року (пункт 43), зазначає, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

При цьому неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого ст. 1 Протоколу № 1 (пункт 53 рішення ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29 червня 2004 року № 18966/02).

Підпунктами 19.1 та 19.4 пункту 19 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюються в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як зазначалось, 21 вересня 2019 року Господарським судом Одеської області видано накази на примусове виконання рішення від 03 вересня 2015 року у справі № 916/2744/15.

Відповідно до представлених до заяви документів вбачається, що 15.03.2016 Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.09.2015 у справі № 916/2744/15. Згідно із відображеною в Автоматизованій системі виконавчого провадження інформацією 04.04.2016 відкрито відповідне виконавче провадження № 50724063.

03 червня 2020 року Позивачем змінено назву з Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

25 липня 2024 року Болградським відділом державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надано відповідь на звернення Позивача, відповідно до якої виконавче провадження № .06.2019 завершено на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернуто стягувачу, поштовою установою не повертався та повторно до виконання не надходив.

В силу вимог частини 1 статті 22 Закону України Про виконавче провадження від 1999 року (в редакції чинній, на дату видачі наказу), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі № 922/3137/15, від 28.12.2018 у справі № 910/11424/15 та від 20.05.2019 у справі № 904/10285/15 дійшов висновку, що Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження, який набрав чинності 05.10.2016, збільшено до трьох років строк пред`явлення до виконання як наказів суду, виданих після набрання ним чинності, так і наказів суду, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016 та строк пред`явлення до виконання яких станом на 05.10.2016 не сплинув.

Згідно з частинами 1-2 статті 12 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

В силу вимог частини 5 статті 12 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016 передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частина ж 5 названої статті встановлює, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Верховним Судом у постанові від 18.01.2024 у справі № 913/869/14 зазначено, що дублікат виконавчого документа це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат". Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013, від 01.11.2023 у справі № 1/137, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15.

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального України свідчить про те, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.08.2022 у справі № 21/5005/2686/2012, від 08.12.2022 у справі № 910/6772/14, від 13.09.2021 у справі № 922/4576/15.

Верховний Суд враховує, що приписи Господарського процесуального кодексу України не надають суду право відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язують стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 1/904/302/2013, від 01.11.2023 у справі № 1/137, від 17.08.2023 у справі № 910/22462/15.

Із представлених до заяви документів, вбачається звернення Позивача у березні 2016 року до відповідного органу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 21.09.2015 у справі № 916/2744/15, поряд із цим безпосередньо органом державної виконавчої служби у відповіді від 25.07.2024 на запит Позивача повідомлено, що виконавче провадження № 50724063 щодо виконання вищезазначеного наказу 27.06.2019 завершено, оригінал виконавчого документа надіслано стягувачу, враховуючи звернення Позивача із заявою про видачу дублікату виконавчого документа, господарський суд доходить до висновку про наявність підстав вважати виконавчий документ втраченим.

Враховуючи викладене, відсутність у стягувача оригіналу виконавчого документу, виданого на виконання рішення, господарський суд доходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про видачу дублікату наказу у справі № 916/2744/15, котрий має повністю відтворювати втрачений наказ.

Керуючись ст.ст.232,233,234,235, п.п.19.1,19.4 п.19 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, суд постановив:

Заяву (зареєстрована 17.03.2025 за вх. № 2-362/25) Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про видачу дублікату виконавчого документа у справі № 916/2744/15 задовольнити.

Видати Південному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 21 вересня 2015 року у справі № 916/2744/15, за яким стягнути з Приватного підприємства „Агроінвест 2008 (68713, Одеська область, Болградський район, с.Олександрівка, вул. Комсомольська, буд.9-Б, ) на користь Державного бюджету (рахунок УК у м. Одесі Приморського р-на, , МФО 828011, р/р 0008, код за бюджетним класифікатором 21081100, вид платежу „Адміністративні штрафи та інші санкції символ банку 106 Державний бюджет) суму штрафу у розмірі 33200 (тридцять три тисячі двісті) грн., пеню у розмірі 33200 (тридцять три тисячі двісті) грн.

Ухвала набирає чинності в порядку встановленому статтею 235 ГПК України та може бути оскаржена до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Гут Сергій Федорович

ДУБЛІКАТ

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

НАКАЗ

про примусове виконання рішення

"21" вересня 2015 р.Справа № 916/2744/15

На виконання рішення господарського суду Одеської області від 03.09.2015р.

Стягнути з Приватного підприємства „Агроінвест 2008 (68713, Одеська область, Болградський район, с.Олександрівка, вул. Комсомольська, буд.9-Б, ) на користь Державного бюджету (рахунок УК у м. Одесі Приморського р-на, , МФО 828011, р/р 0008, код за бюджетним класифікатором 21081100, вид платежу „Адміністративні штрафи та інші санкції символ банку 106 Державний бюджет) суму штрафу у розмірі 33200(тридцять три тисячі двісті)грн., пеню у розмірі 33200(тридцять три тисячі двісті)грн.

Рішення набрало законної сили 21.09.2015р.

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання в порядку Закону України Про виконавче провадження до 22.09.2016р.

Суддя С.Ф. Гут