ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 910/628/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання Громак В.О.,

учасники справи:

боржник - Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз",

представник боржника - Шпичка М.І., директор,

розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Ковальчук М.М.,

представник арбітражного керуючого - Ніколаєнко Д.В., адвокат,

кредитори - Товариство з обмеженою відповідальністю "Федорівка і К",

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Фіалка",

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Агро",

Приватне сільськогосподарське підприємство "Оберіг",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бобрик Агро",

Приватне акціонерне товариство "Лебідь",

Приватне підприємство "Полізурська",

представники кредиторів - Гузій С.М., Жмудінський В.П.,

кредитори - Товариство з обмеженою відповідальністю Агропідприємство "Зелена Хвиля",

Приватне підприємство "Велідницьке",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Зелена хвиля",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопром Агро",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порттрансбуд",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райз-Полісся",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Іванків".

представник кредиторів - Приходько І.С.,

кредитори - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрі-Альфа",

Товариство з обмеженою відповідальністю "ім. КЛ.Петровського",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіверське"

представник кредиторів - Круш Я.О.,

кредитор - Укрлендфармінг ПЛС (Ukrlandfarming PLC),

представник кредитора - Войцехівський О.В.,

кредитор - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України",

представник кредитора - Орендівський В.І., адвокат,

кредитор - Національний банк України,

представник кредитора - Пасацька В.В. (в порядку самопредставництва),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLANDFARMING PLC)

на ухвалу Господарського суду м. Києва (в частині відмови УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLANDFARMING PLC) у визнанні кредиторських вимог)від 17.04.2024

у складі судді: Омельченко Л.В.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 19.11.2024

у складі колегії суддів: Пантелієнка В.О., (головуючий), Доманської М.Л.,

Сотнікова С.В.,

у справі за заявою

Акціонерного товариства "Альфа-Банк", як правонаступника АТ "Укрсоцбанк"

до Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Акціонерне товариство "Альфа-Банк" як правонаступник АТ "Укрсоцбанк" (в подальшому змінено назву на АТ "Сенс Банк") звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (далі - ПрАТ "Компанія "Райз", боржник) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі № 910/628/20, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Компанія "Райз";

визнані грошові вимоги АТ "Альфа-Банк" до ПрАТ "Компанія "Райз" в розмірі 202 070 056,90 грн.;

введено мораторій на задоволення вимог кредиторів;

введено процедуру розпорядження майном ПрАТ "Компанія "Райз";

призначено розпорядником майна ПрАТ "Компанія "Райз" арбітражного керуючого Костіна Сергія Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 54 від 08.02.2013), інше.

3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 у справі № 910/628/20 в частині призначення розпорядником майна ПрАТ "Компанія Райз" арбітражного керуючого Костіна Сергія Олексійовича - скасовано.

Призначено розпорядником майна ПрАТ "Компанія Райз" арбітражного керуючого Ковальчука Миколу Миколайовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 62 від 01.02.2013).

4. УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLANDFARMING PLC) (далі - кредитор) звернулося до господарського суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника в сумі 2 244 948 441,23 грн.

4.1. На підтвердження заявлених грошових вимог кредитором було надано до місцевого суду копії:

Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р.; Додаткових угод №№ 1, 2, 3 від 18.07.2011р., від 15.02.2016р., від 30.08.2017р. до Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р.; реєстраційного свідоцтва № 14037; листа НБУ вих. № 24-0006/50004 від 13.06.2016р.; виписку боржника з відомостями про реєстрацію НБУ кредитного договору; платіжних доручень № 359 від 23.12.2011р., № 195 від 15.05.2012р., № 357 від 17.08.2012р., № 435 від 20.09.2012р., № 931 від 08.10.2013р., № 690 від 14.03.2013р.; платіжних документів про перекази через систему SWIFT; довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.04.2020р. № Г-31.0.0.0/1-5067; сертифікату НЕ 233280 про знаходження в реєстрі та місцезнаходження офісу компанії УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС, виданий Міністерством комерції, промисловості і туризму Департамент реєстрації компаній (апостиль від 28.11.2018р., від 28.08.2019р.); довіреності представників УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС адвоката Чугунова М.В. (свідоцтво серія ЛВ № 000812 від 29.11.2017р.) і адвоката Войцехівського О.В. (свідоцтво серія ЧН № 00057 від 28.12.2018р.); оригінал довідки ФТ "Перший Український міжнародний банк" № КНО -09.7.1/379 від 09.06.2023р.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

5. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.04.2024р. у справі № 910/628/20, зокрема, відмовлено у визнанні кредитором боржника УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на суму 2 244 948 441,23 грн.

6. Під час розгляду заяви УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) господарським судом першої інстанції, враховуючи заперечення інших кредиторів, з застосуванням підвищеного стандарту доказування, встановлені такі обставини:

6.1. УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) зареєстровано 07.07.2008р. за законодавством республіки Кіпр за реєстровим номером НЕ233280, адреса Куріакоу Матсі, 18,2 поверх, Егкомі, 2408, Нікосія, Кіпр (Kyriakou Matsi, 18 2nd floor, Egkomi, 2408, Nscosia, Cyprys).

6.2. 18.04.2023р. до місцевого господарського суду від УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) надійшли документи, які підтверджують правосуб`єктність за відповідним іноземним законом: сертифікат НЕ 233280 про знаходження в реєстрі та місцезнаходження офісу компанії УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС, виданий Міністерством комерції, промисловості і туризму Департамент реєстрації компаній (апостиль від 28.11.2018р., від 28.08.2019р.), завірений печаткою Міністерства Юстиції та Громадського порядку Республіки Кіпр, а також довіреність представника УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС Войцехівського О.В.

6.3. 25.06.2011р. між компанією УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (в якості позикодавця) та дочірніми компаніями УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС, а саме: ТОВ "Будівельний комплекс-2006", ТОВ "Вороб`ївське-Агро", ТОВ "Райз-Південь", ТОВ "Райз- Прикарпаття", ТОВ "Райз-Полісся", ТОВ "Спецагропроект", ПрАТ "Компанія "Райз", ПрАТ "Райз-Максимко", ТОВ "Райз-Цукор" (в якості позичальників) було укладено Внутрішньогруповий договір позики б/н (далі - Договір, Основний договір), відповідно до п.п.1.1, 2а, 2b, 2d, 5b, 14.1 якого, компанія УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС погоджується надати позики кожному з позичальників у таких основних сумах, які можуть бути письмово запитані відповідним позичальником у позикодавця.

6.4. Сукупна основна сума всіх позик, наданих всім позичальникам разом не може перевищувати до 600 000 000 дол. США (п.2 Договору), а кожному з позичальників, окрім ПрАТ "Райз-Максимко", не може перевищувати суму 60 000 000 дол. США. Дата припинення Договору - 24.06.2016р.

6.5. Позики мають бути надані позикодавцем на банківський рахунок, визначений для цього кожним із позичальників у письмовій формі. Проценти по кожній позиці встановлюються на рівні 11% річних або менше, в залежності від строку користування, які нараховуються з дати надання позики до дати повної сплати. Договір набирає чинності по відношенню до кожного з Позичальників з моменту його реєстрації в Національному банку України щодо кожного з Позичальників, як буде підтверджено у кожному випадку реєстраційним свідоцтвом, виданим НБУ цьому Позичальнику (п.14.1а Договору).

6.6. Додатковою угодою № 1 від 18.07.2011р. до Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р. сторонами було надано тлумачення термінам, які згадуються у Договорі.

6.7. 19.07.2011р. в Національному банку України було здійснено державну реєстрацію Договору із змінами, внесеними Додатковою угодою № 1 від 18.07.2011р., що підтверджується реєстраційним свідоцтвом № 14037.

6.8. Додатковою угодою № 2 від 15.02.2016р. до Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р. сторонами було внесено зміни до п.5 Договору, а саме: змінено порядок та розмір нарахування відсотків/процентів.

6.9. Зміни до Договору (Додаткова угода № 1 від 18.07.2011р. та Додаткова угода № 2 від 15.02.2016 до Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р.) було зареєстровано 13.06.2016р. за № 14037/1 в Національному Банку України, що підтверджується листом Національного Банку України вих. № 24-0006/50004 від 13.06.2016р.

6.10. Додатковою угодою № 3 від 30.08.2017р. до Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р. сторонами було внесено зміни до п.1.1 Основного договору, а саме: змінено термін дату припинення Договору (повернення суми позик) - продовжено до 31.12.2017р. та змінено платіжні реквізити сторін Договору.

6.11. Доказів реєстрації Додаткової угоди № 3 від 30.08.2017р. до Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р. у Національному Банку України кредитором місцевому суду надано не було. Такий доказ в матеріалах справи відсутній.

6.12. Як стверджував кредитор, на виконання умов Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р., ПрАТ "Компанія "Райз" було надано позику у сумі 59 979 495,00 дол. США та сплачено боржником суму у розмірі 12 054 236,48 дол. США.

6.13. 19.05.2020р. до місцевого господарського суду від УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) надійшла заява про збільшення грошових вимог за простроченими процентними платежами в розмірі 33 306 985,24 дол. США.

6.14. Вимога обґрунтована тим, що основним договором та Додатковими угодами до нього передбачались умови сплати відсотків, посилаючись на копію довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 07.04.2020р. № Г-31.0.0.0/1- 5067 щодо стану розрахунків за кредитною угодою від 25.06.2011р. № б/н (обліковий запис в ІС НБУ "Кредитні договори з нерезидентами № 14037 від 19.07.2011р.").

6.15. Відповідно до вказаної довідки, Договір від 25.06.2011р. знаходиться на обслуговуванні в АТ КБ "ПриватБанк" з 11.10.2017р. За час обслуговування операції за договором не проводилися. Як зазначено у вказаній довідці, згідно довідок, отриманих АТ КБ "ПриватБанк" з попередніх обслуговуючих банків ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" та АТ "УкрСибБанк", станом на 01.04.2020р. заборгованість ПрАТ "Компанія "Райз" перед кредитором за Внутрішньогруповим договором позики б/н від 25.06.2011р. складає 47 895 258,52 дол. США за основною сумою боргу, 33 306 985,24 дол. США за простроченими процентними платежами. Проценти розраховані до дати закінчення договору - 31.12.2019р.

6.16. 29.11.2023р. кредитором було надано місцевому суду довідку АТ "ПУМБ" за № КНО -09.7.1.1/379 від 09/06/ЗАМІНА щодо стану розрахунків за кредитною угодою від 25.06.2011 № б/н. Відповідно до вказаної довідки, Договір від 25.06.2011р. знаходиться на обслуговуванні в АТ "ПУМБ". За час обслуговування операції за договором не проводилися.

6.17. Як зазначено у вказаній довідці, згідно довідок, отриманих АТ "ПУМБ" з попередніх обслуговуючих банків ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" та АТ "УкрСибБанк", АТ "ПриватБанк", станом на 01.06.2023р. заборгованість ПрАТ "Компанія "Райз" перед кредитором за Внутрішньогруповим договором позики б/н від 25.06.2011р. складає 47 895 258,52 дол. США за основною сумою боргу, 3 329 255,36 дол. США за простроченими процентними платежами. Проценти розраховані до дати закінчення договору - 31.12.2019р.

6.18. Компанія УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) оригінали документів, доданих на підтвердження кредиторських вимог, місцевому суду не надавала.

Боржник надати для огляду суду першої інстанції оригінали первинних документів відмовився.

7. Судом першої інстанції також встановлено:

7.1. на момент виникнення вимог, заявлених до боржника у справі № 910/628/20, УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) було юридичною особою, разом з якою боржник перебував під контролем третьої особи - кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

7.2. господарські операції між кредитором і боржником, включаючи перекази грошових коштів, відбувались з використанням рахунків, відкритих кредитором і боржником у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" (код МФО 380054 код 33299878). Власником 100% акцій ПАТ "КБ" "Фінансова ініціатива" є ТОВ "Інвест-Сервіс".

7.3. Відповідно до даних, розміщених в загальнодоступному Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 100% статутного капіталу в ТОВ "Інвест-Сервіс" належить Компанії Quickcom Limited (Квікком Лімітед), кінцевим бенефіціаром якої, відповідно до даних того ж Єдиного реєстру, є ОСОБА_1 .

7.4. Іноземна юридична особа УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC), ПрАТ "Райз-Максимко", "Український дистрибуційний центр" є юридичними особами, що здійснюють контроль над боржником, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Річною інформацією емітента цінних паперів ПАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

8. Суд першої інстанції вказав також на те , що:

8.1 документи, які були надані суду першої інстанції кредитором і трактувались останнім, як доказ перерахування грошових коштів, не могли бути прийняті місцевим господарським судом, оскільки відомості, які вони містять, викладені іноземною (англійською) мовою, а відповідно до статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

8.2. Крім того, УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) було надано копії платіжних доручень № 359 від 23.12.2011р., № 195 від 15.05.2012р., № 357 від 17.08.2012р., № 435 від 20.09.2012р., № 931 від 08.10.2013р., № 690 від 14.03.2013р.

8.3. Допустимим доказом списання грошових коштів з рахунків кредитора у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" може бути лише виписка з особового рахунку, яка містить обов`язкові реквізити, передбачені п. 5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18.06.2003 № 254, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 за № 559/7880.

8.4. Виписки з особових рахунків, які вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і беззаперечно могли б підтвердити здійснення господарських операцій та існування боргу, надані не були.

8.5. Довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 07.04.2020 № Г-31.0.0.0/1 - 5067 та АТ "ПУМБ" за № КНО -09.7.1.1/379 від 09/06/ЗАМІНА щодо стану розрахунків за кредитною угодою від 25.06.2011 № б/н, не можуть бути прийняті судом як доказ існування заборгованості, оскільки дані, наведені у вказаних довідках містять протиріччя у сумах заборгованості.

8.6. Матеріали справи не містять розрахунку суми прострочених відсотків, які були заявлені кредитором.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 апеляційну скаргу УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024р. по справі № 910/628/20 в частині відмови у визнанні кредитором боржника УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на суму 2 244 948 441,23 грн.- залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 (в частині відхилення грошових вимог УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на суму 2 244 948 441,23 грн.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/628/20, з скасувати оскаржені судові рішення, справу № 910/628/20 направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/628/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.12.2024.

12. Ухвалою Верховного Суду від 19.12.2024 відкрито касаційне провадження у справі № 910/628/20 за касаційною скаргою УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024.

Засідання суду призначено на 17.02.2025, про що повідомлено всіх учасників справи.

13. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/628/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Картере В.І., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2025.

14. Ухвалою Верховного Суду від 17.02.2025 відкладено розгляд касаційної скарги УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/628/20. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) відбудеться 03.03.2025.

15. У зв`язку з відрядженням судді Картере В.І. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/628/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025.

16. В судових засіданнях 17.02.2025 та 03.03.2025 представник УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній, просив Верховний Суд ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 (в частині відмови УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) у визнанні кредиторських вимог) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/628/20 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

17. Представники Національного Банку України та АТ "Державний експортно-імпортний банк України", в засіданні суду 03.03.2025, проти вимог скаржника заперечили з підстав, викладених у відзивах, просили оскаржені судові рішення залишити без змін.

18. Представники інших кредиторів ПрАТ "Компанія "Райз", що були присутні в судовому засіданні 03.03.2025 (за переліком згідно вступної частини цієї Постанови), надали пояснення щодо доводів та вимог касаційної скарги (підтримали вимоги касаційної скарги УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC)), а також щодо оскаржуваних судових рішень.

19. Представник розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Ковальчука М.М. адвокат Ніколаєнко Д.В. поклався на розсуд суду.

20. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили.

Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином.

Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

21. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 14.01.2025 № 26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.01.2025 № 4220-IX), Верховний Суд розглядає справу № 910/628/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC))

22. В обґрунтування доводів касаційної скарги скаржник посилався на положення п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та зазначав про застосування судами попередніх інстанцій положень ст. ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" без врахування ряду правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, у постанові від 23.09.2021 у справі № 910/866/20, у постанові від 01.08.2024 у справі №903/1199/23, постанові від 18.04.2024 у справі № 921/644/21;

зазначав, що оскаржувані судові рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права: статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, статей 1, 8, 17, 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, яке було затверджене Постановою Правління НБУ від 28.07.2008 № 216;

вказував на те, що судами попередніх інстанцій невірно встановлено обставини щодо руху коштів по рахункам боржника на підставі недопустимого доказу;

а також на те, що судами попередніх інстанцій не досліджено зібрані у справі докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

23. Відповідно до вимог статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23.1. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23.2. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

23.3. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

24. Враховуючи встановлені приписами статті 300 ГПК України межі перегляду справі судом касаційної інстанції, виходячи зі змісту доводів та вимог касаційної скарги УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC), предметом касаційного перегляду є оскаржені судові рішення у цій справі в частинах щодо результатів розгляду грошових УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на суму 2 244 948 441,23 грн.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

25. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

26. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

27. Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником; надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

28. Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20);

29. Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

30. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17.

31. Така судова практика є сталою при застосуванні статей 45-47 КУзПБ (введеного в дію з 21.10.2019), що містять подібне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

32. Як встановлено судами попередніх інстанцій, заявником на підтвердження заявлених грошових вимог надано до місцевого суду копії:

Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р.; Додаткових угод №№ 1, 2, 3 від 18.07.2011р., від 15.02.2016р., від 30.08.2017р. до Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р.; реєстраційного свідоцтва № 14037; листа НБУ вих. № 24-0006/50004 від 13.06.2016р.; виписку боржника з відомостями про реєстрацію НБУ кредитного договору; платіжних доручень № 359 від 23.12.2011р., № 195 від 15.05.2012р., № 357 від 17.08.2012р., № 435 від 20.09.2012р., № 931 від 08.10.2013р., № 690 від 14.03.2013р.; платіжних документів про перекази через систему SWIFT; довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.04.2020р. №Г-31.0.0.0/1-5067; сертифікату НЕ 233280 про знаходження в реєстрі та місцезнаходження офісу компанії УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС, виданий Міністерством комерції, промисловості і туризму Департамент реєстрації компаній (апостиль від 28.11.2018р., від 28.08.2019р.); довіреності представників УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС адвоката Чугунова М.В. (свідоцтво серія ЛВ №000812 від 29.11.2017р.) і адвоката Войцехівського О.В. (свідоцтво серія ЧН №00057 від 28.12.2018р.); оригінал довідки ФТ "Перший Український міжнародний банк" №КНО -09.7.1/379 від 09.06.2023р.

33. Поряд з цим, у питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії колегія суддів враховує усталені правові висновки Верховного Суду, що полягають у такому:

34. У попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови від 26.02.2019 у справі № 908/710/18 від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 12.10.2021 у справі № 01/1494 (14- 01/1494));

35. Розглядаючи кредиторські вимоги, суд має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18, постанова Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №904/10560/17).

36. Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами.

37. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення.

38. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанова від 07.08.2019 у справі №922/1014/18).

39. Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку

40. Під час розгляду грошових вимог УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) судами попередніх інстанцій було досліджено подані заявником документи в обґрунтування заявлених вимог, а також документи подані в обґрунтування заперечень кредиторів (АТ "Державний експортно-імпортний банк України", Національний банк України, АТ "Ощадбанк" та Експортно-імпортний Банк Сполучених Штатів) щодо заявлених грошових вимог.

41. Судами попередніх інстанцій встановлено, що:

41.1. на момент виникнення вимог, заявлених до боржника у справі №910/628/20, УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) було юридичною особою, разом з якою боржник перебував під контролем третьої особи - кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також річною інформацією емітента цінних паперів ПрАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

41.2. господарські операції між кредитором і боржником, включаючи перекази грошових коштів, відбувались з використанням рахунків, відкритих кредитором і боржником у ПАТ "Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" (код МФО 380054 код 33299878). Власником 100% акцій ПАТ "КБ" "Фінансова ініціатива" є ТОВ "Інвест-Сервіс".

41.3. Відповідно до даних, розміщених в загальнодоступному Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 100% статутного капіталу в ТОВ "Інвест-Сервіс" належить Компанії Quickcom Limited (Квікком Лімітед), кінцевим бенефіціаром якої, відповідно до даних того ж Єдиного реєстру, є ОСОБА_1 .

41.4. Іноземна юридична особа УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC), ПрАТ "Райз-Максимко", "Український дистрибуційний центр" є юридичними особами, що здійснюють контроль над боржником, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Річною інформацією емітента цінних паперів ПАТ "Компанія "Райз" за 2014-2017 роки.

42. У справах про неплатоспроможність існує певна відмінність у розгляді та визнанні господарським судом грошових вимог кредиторів до боржника, від вирішення спору у позовному провадженні про стягнення заборгованості за відповідними правочинами.

Зазначена відмінність, серед іншого, полягає у тому, що визнання господарським судом вимог певного кредитора породжує відповідні правові наслідки, що впливають на права інших кредиторів цього боржника у процедурі неплатоспроможності. При цьому, у вказаній категорії справ існує ризик обопільної недобросовісної поведінки певного кредитора та боржника щодо створення фіктивної (неіснуючої, штучної) заборгованості останнього задля збільшення кількості голосів цього кредитора на зборах кредиторів та можливості впливу на саму процедуру неплатоспроможності фізичної особи, зокрема й у питанні формування та реалізації ліквідаційної маси боржника, що, у

кінцевому результаті, впливатиме на обсяг задоволених вимог.

43. Відтак, судом першої інстанції до розгляду грошових вимог УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC), враховуючи встановлені обставини, правомірно було застосовано підвищений стандарт доказування.

44. Предметом касаційного перегляду в цьому випадку, є правомірність відхилення грошових вимог судами першої та апеляційної інстанції УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на суму 2 244 948 441,23 грн.

45. В цій частині судами попередніх інстанцій встановлено, що грошові вимоги УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) ґрунтуються на: Внутрішньогруповому договорі позики б/н від 25.06.2011р.; Додаткових угод №№ 1, 2, 3 від 18.07.2011р., від 15.02.2016р., від 30.08.2017р. до Внутрішньогрупового договору позики б/н від 25.06.2011р.

46. Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів та інших правочинів.

47. Зокрема, згідно з положеннями статей 1046, 1049 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

48. Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19).

49. Саме первинними документами підтверджується заборгованість суб`єкта господарювання, її розмір (або ж рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору - тобто про заборгованість боржника перед кредитором); саме ці докази мають подаватися кредитором для встановлення судом невиконаного зобов`язання боржника та для визнання грошових вимог цього кредитора.

50. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

51. Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

52. Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

53. Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Цей перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

54. Аналіз викладеного свідчить, що за своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання (постанова Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №910/866/20).

55. Щодо підтвердження розміру вимог кредитора електронними доказами та банківською випискою слід зазначити наступне.

56. Розрахунок заборгованості самостійно, за відсутності первинних документів, не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу.

57. Виписки по особовому рахунку (картковому рахунку) можуть бути належним доказом заборгованості щодо тіла кредиту за кредитним договором, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.

58. Наявні в кредитора грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися електронними доказами у справі, поданими з урахуванням вимог та правил визначеними ГПК України для подання таких доказів.

59. Тлумачення статей 73, 77, 96 ГПК України свідчить, що учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку,

передбаченому законом.

60. Записаний на оптичний диск (цифровий носій інформації) електронний файл, який скріплено цифровим підписом автора, може бути поданий до суду в якості оригіналу електронного документа, паперова копія якого міститься у справі.

Не є порушенням норм процесуального права нездійснення дослідження оригіналу електронного доказу за наявності в матеріалах справи паперових копій цих доказів за відсутності обґрунтованих сумнівів у їх відповідності оригіналу.

61. На підтвердження заявлених грошових вимог, заявником до суду було подано копії:

платіжних доручень № 359 від 23.12.2011р., № 195 від 15.05.2012р., № 357 від 17.08.2012р., № 435 від 20.09.2012р., № 931 від 08.10.2013р., № 690 від 14.03.2013р.; платіжних документів про перекази через систему SWIFT.

Також, надані довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 07.04.2020р. № Г-31.0.0.0/1-5067 та ФТ "Перший Український міжнародний банк" № КНО -09.7.1/379 від 09.06.2023р.

62. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

63. Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

64. Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

65. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази виконання кредитором зобов`язання щодо перерахування грошових коштів на користь боржника за Внутрішньогруповим договором позики б/н від 25.06.2011р., місцевим господарським судом встановлено, що кредитором не було надано належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статей 76, 77, 78 ГПК України.

66. Висновок суду ґрунтується на тому, що документи, які були надані суду першої інстанції кредитором і трактувались останнім, як доказ перерахування грошових коштів, не могли бути прийняті місцевим судом, оскільки відомості, які вони містять, викладені англійською мовою, а, відповідно до статті 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

67. Так, відповідно до частини третьої статті 14 Закону № 5029-VI «Про засади державної мовної політики» сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

68. При цьому, до письмових доказів, викладених недержавною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Переклад має бути зроблений з усього тексту документа, що перекладається, і закінчуватися підписами. Під текстами оригіналу та перекладу вміщується підпис перекладача у разі здійснення перекладу перекладачем. Посвідчувальний напис викладається під текстами документа і перекладу з нього. Переклад, розміщений на окремому від оригіналу чи копії аркуші, прикріплюється до нього, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса і його печаткою.

69. Враховую встановлені обставини (пункт 7 цієї Постанови) місцевим господарським судом правильно вказано, що допустимим доказом списання грошових коштів з рахунків кредиторів може бути лише виписка з їх особових рахунків, яка містить обов`язкові реквізити, передбачені п.5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18.06.2003р. № 254, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 08.07.2003р. за №559/7880.

70. Так, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам відповідно до пунктів 5.5, 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254 та надана відповідно до вимог закону є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №201/8309/18).

71. Виписки з особових рахунків, які вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і беззаперечно могли б підтвердити здійснення господарських операцій та існування боргу, надані не були.

72. При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено:

72.1. 21.05.2019р. Правлінням Національного банку України було прийнято рішення № 352-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.05.2019р. № 1268 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" та Делегування повноважень ліквідатора банку". На підставі ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації. Тому, як зазначено вище, місцевим судом було витребувано докази здійснення господарських операцій безпосередньо у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

72.2. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на виконання вимог ухвали місцевого суду від 28.02.2024р. було надано відповідь (№ 60-3178/24 від 20.03.2024р.), у якій зазначено, що в Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду (далі - ЄОІС) зберігається інформація щодо кредитів та рахунків, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку, а саме: з 24.06.2015р. по 29.07.2019р. За даними ЄОІС в ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива" у клієнта ПрАТ «Компанія «Райз» по рахунку № НОМЕР_1 (980) за період запровадження тимчасової адміністрації у банку, а саме: з 24.06.2015р. по 29.07.2019р., рух коштів відсутній.

72.3. Згідно архівних даних операційних систем ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива", у клієнта ПрАТ "Компанія "Райз" по рахунку № НОМЕР_1 (980) за період з дати відкриття 08.02.2011р. по дату закриття 29.07.2019р. рух коштів відсутній.

73. Крім того, судами правомірно не були прийняті до уваги Довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" №Г-31.0.0.0/1-5067 від 07.04.2020р. та АТ "ПУМБ" за №КНО-09.7.1.1/379 від 09/06/ЗАМІНА щодо стану розрахунків за Внутрішньогруповим договором позики б/н від 25.06.2011р. як доказ існування заборгованості, оскільки дані в цих довідках містять протиріччя у сумах заборгованості, та означені довідки не є первинними документами в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

74. Відтак, дослідивши надані сторонами в цій справі докази, господарські суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що заявлені УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) грошові вимоги до Боржника не підтверджені належними доказами, оскільки до матеріалів справи не надано виписки з рахунка Боржника або інших первинних документів на підтвердження реального виконання Внутрішньогрупового договору позики з боку УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC).

75. Також місцевому господарському суду не було надано розрахунку суми прострочених відсотків, які були заявлені УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) 19.05.2020р. в заяві про збільшення грошових вимог за простроченими процентними платежами в розмірі 33 306 985,24 дол. США. Такий розрахунок в матеріалах справи відсутній.

76. Виходячи з викладеного, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що відсутність первинних бухгалтерських документів на підтвердження суми видачі УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) кредиту Боржнику, проведення нарахувань заборгованості Боржника, відомостей та обставин руху коштів за період дії договору, є підставою для відхилення Заяви з грошовими вимогами УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) у повному обсязі.

77. Водночас, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на висновок судів першої та апеляційної інстанції, про відсутність права заставного кредитора (АТ "Державний експортно-імпортний банк України") на твердження про сплив строку позовної давності, оскільки останній не є стороною у Внутрішньогруповому договорі позики б/н від 25.06.2011р., а сторони вказаного Договору компанія УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) і ПрАТ "Компанія "Райз" не заявляли клопотань щодо застосування строків позовної давності.

78. Означений висновок не ґрунтується на правових висновках Верховного Суду щодо застосування приписів частини 3 статті 267 ЦК України, викладених, зокрема, у постановах від 09.09.2021 у справі №916/4644/15, від 30.11.2021 у справі №904/709/20, від 13.02.2025 у справі №907/1096/23, де Верховний Суд виснував:

" Тлумачення частин п`ятої, шостої статті 23 Закону про банкрутство (частин п`ятої, шостої статті 45 КУзПБ з 21.10.2019) у взаємозв`язку зі статтею 256, частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України свідчить, що стороною, яка може зробити заяву про застосування позовної давності під час розгляду грошових вимог кредитора в процедурі розпорядження майном боржника, слід розуміти інших кредиторів, боржника та розпорядника майна боржника.".

79. Втім, означені недоліки не вплинули на прийняття по суті вірного рішення та не можуть бути визнанні підставою для скасування.

Щодо доводів касаційної скарги

80. Як вже зазначалось, в касаційній скарзі кредитор, крім іншого, посилався, як на підставу касаційного оскарження, на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.

81. За змістом пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

82. Для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення з наведеної підстави наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

83. Суд звертає увагу, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ, а регулятивний вплив пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, якою передбачено таку підставу касаційного оскарження як застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, поширюється саме на подібні правовідносини.

84. Верховний Суд неодноразово наголошував, що підставою для касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України є неврахування висновку саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

85. Відповідно, неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, як підстави для касаційного оскарження, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі, де мали місце подібні правовідносини.

86. Проаналізувавши обставини правовідносин у цій справі та у справах, на постанови в яких посилається скаржник, шляхом співставлення їх суб`єктів, об`єктів та юридичного змісту, колегія суддів дійшла висновку, що правовідносини у справах не є подібними, тому підстави для врахування позицій Верховного Суду, викладених у постановах відсутні.

87. Відтак, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції. За своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судами попередніх інстанцій оцінкою доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності переоцінки цих доказів і обставин, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

88. Порушень норм процесуального права, які б призвели до прийняття апеляційним господарським судом по суті невірного рішення або є підставами для обов`язкового скасування оскарженого судового рішення (частина 1 статті 310 ГПК України), колегією суддів під час касаційного провадження не встановлено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

89. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

90. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

91. З огляду на наведене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 (в частині відмови у визнанні кредиторських вимог УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на суму 2 244 948 441,23 грн.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі № 910/628/20 залишити без змін як таких, що прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Щодо судових витрат

92. У зв`язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення (в оскаржених частинах), суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 17.04.2024 (в частині відмови у визнанні кредиторських вимог УКРЛЕНДФАРМІНГ ПЛС (UKRLENDFARMING PLC) на суму 2 244 948 441,23 грн.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2024 у справі №910/628/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков