ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1194/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А., розглядаючи справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ" (65012, м. Одеса, вул. Троїцька, 33, ) в особі ліквідатора Степаненко Ірини Євгеніївни (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, 1/27, офіс 204, РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідачів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» (03065, м. Київ, просп. Любомира Гузара, 44, )

про покладення субсидіарної та солідарної відповідальності

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/615/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ».

Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ" в особі ліквідатора Степаненко Ірини Євгеніївни звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про покладення субсидіарної та солідарної відповідальності в якій просило:

- визнати керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ» (вул. Троїцька, 33, м. Одеса, 65012, ) ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) таким, що допустив порушення приписів частини шостої статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства;

- покласти на ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) солідарну відповідальність за вимогами кредитора у справі № 916/615/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ» (вул. Троїцька, 33, м. Одеса, 65012, );

- покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ «АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ» перед кредиторами на ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) винних в доведені до банкрутства ТОВ «АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ»;

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ» (вул. Троїцька, 33, м. Одеса, 65012, ; р/р НОМЕР_5 в АБ «Південний» МФО 328209) 13 282 183,32 грн. (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят дві тисячі сто вісімдесят три гривні 32 коп.) солідарно з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

В обґрунтування вказаної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ" в особі ліквідатора Степаненко Ірини Євгеніївни зазначає, що у зв`язку з неможливістю погашення вимог кредиторів ТОВ «АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ» за рахунок коштів ліквідаційної маси, відповідальність по зобов`язаннях товариства перед кредиторами несуть особи, винні в навмисному доведенні його до банкрутства, визначені в якості відповідачів у цій позовній заяві.

Ухвалою суду від 28.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України» та призначено підготовче засідання на 25.04.2025.

Разом із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ" в особі ліквідатора Степаненко Ірини Євгеніївни було подано заяву про забезпечення позову від 25.03.2025 (вх. № 2-425/25 від 26.03.2025) в якій просить суд:

- забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно - ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) в межах суми стягнення 13 282 183,32 грн.

Вказана заява обґрунтована тим, що за наслідками проведення процедури банкрутства № 916/615/24 було встановлено, що у Боржника відсутні активи для погашення кредиторських вимог, і як наслідок, ліквідатором було подано Заяву про покладення субсидіарної та солідарної відповідальності на керівника, засновника та третю особу, яка мала вплив на діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Амбра Інвест Юкрейнінг» (вул. Троїцька, 33, м. Одеса, 65012, код 37401913), в межах суми стягнення 13 282 183,32 грн.

Тобто, фактичним наслідком розгляду заяви про покладення субсидіарної та солідарної відповідальності буде включення заявленої суми до ліквідаційної маси Боржника, та подальше погашення кредиторських вимог.

Отже, виконання судового рішення в цій справі (за умови задоволення позовних вимог) безпосередньо залежить від того, чи матимуть Відповідачі необхідну суму грошових коштів.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, доказів, поданих в її обґрунтування, господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктами 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що таким заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 № 3477-IV при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

Суд на підставі частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки щодо застосування норм права викладені у пунктах 29, 30, 31, 32, 33 постанови Верховного Суду від 11.12.2023 у справі № 904/1934/23, згідно із якими, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 ГПК).

Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

За таких обставин, у разі звернення із позовом про стягнення грошових коштів, саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить в суду позивач, зокрема і ту обставину, що застосовані заходи забезпечення позову створять перешкоди його господарській діяльності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22.

Суд вважає що вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідачів є адекватним, тобто, співмірними відповідно вимогам, на забезпечення яких вони вживаються та прямо стосується предмету спору щодо стягнення грошових коштів у розмірі 13 282 183,32 грн.

Згідно із частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частинами першою та четвертою статті 141 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків ТОВ Дунайська імпортна компанія у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, вказана особа не позбавлена права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду в порядку та протягом строків, встановлених статтею 141 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини сьомої статті 145 Господарським процесуальним кодексом України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись статтями 136-138, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ" в особі ліквідатора Степаненко Ірини Євгеніївни про забезпечення позову від 25.03.2025 (вх. № 2-425/25) задовольнити.

2. Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно - ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в межах суми стягнення 13 282 183,32 грн. (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят дві тисячі сто вісімдесят три гривні 32 коп.).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АМБРА ІНВЕСТ ЮКРЕЙНІНГ" (65012, м. Одеса, вул. Троїцька, 33, ) в особі ліквідатора Степаненко Ірини Євгеніївни (65031, м. Одеса, вул. Хімічна, 1/27, офіс 204, РНОКПП НОМЕР_1 )

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Боржник: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала набрала законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя Шаратов Юрій Анатолійович