ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
26.03.2025 року м. Дніпро Справа № 917/1057/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.
секретар судового засідання: Скородумова Л.В.
представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача-1:не з`явився
від відповідача-2:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву
товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка
про ухвалення додаткового рішення
у справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Україна, Запорізька область, Пологівський район, с. Успенівка
до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка, м. Запоріжжя
до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю ГАРАНТ ЕКСПРЕС ТОРГ,
про стягнення 690 479,26 грн.
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю Україна звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка та товариства з обмеженою відповідальністю ГАРАНТ ЕКСПРЕС ТОРГ, про солідарне стягнення заборгованості згідно договору від 28.07.2021 р. № ГЖ-019/2021, у розмірі 690 479,26 грн., а саме: 500 000,00 грн. основного боргу ( попередньої оплати ), 31 132,49 грн. 3 % річних та 159 346,77 грн. інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.09.2024 р. у справі № 917/1057/24 залишено без розгляду позовні вимоги ТОВ Україна в частині звернення до ТОВ Полетехніка, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
Не погодившись з вказаною ухвалаю суду, товариство з обмеженою відповідальністю Україна звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024 р. у справі № 917/1057/24 про залишення без розгляду позовних вимог ТОВ Україна в частині звернення до ТОВ Полетехніка на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю Полетехніка, на виконання п. 8 ст. 165 ГПК України, повідомив суд, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 50 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, а також інші додаткові витрати, які можуть бути уточнені в подальшому, в порядку ст. 124 ГПК України. Разом з тим, Товариство повідомило суду, що надання професійної правничої допомоги клієнту по цій справі надається постійно до моменту винесення судом рішення, саме тому надати суду всі докази понесених витрат є неможливим до закінчення судових дебатів. У зв`язку з чим та з метою дотримання вимог п. 8 ст. 129 ГПК України заявляє, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення будуть подані суду докази, які підтверджують розмір судових витрат з метою подальшого вирішення судом питання про їх розподіл та винесення судом додаткового рішення.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2024р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Україна залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024 р. у справі № 917/1057/24 залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладено на Скаржника.
02.12.2024р., від товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка до суду надійшла заява, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Україна на користь товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка витрати на надання професійної правничої допомоги під час розгляду справи № 917/1057/24, у розмірі 57 000,00 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2024р. призначено розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка про ухвалення додаткового рішення по справі у судове засідання на 14.01.2025р..
24.12.2024р. з Верховного Суду до Центрального апеляційного господарського суду електронною поштою надійшла ухвала від 19.12.2024р. у справі № 917/1057/24 про витребування даної справи, у зв`язку з відкриттям касаційного провадження у справі № 917/1057/24 за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Україна на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024р. та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2024р. у справі № 917/1057/24.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.12.2024р. зупинено провадження по розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю Україна про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1057/24 до закінчення перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024р. та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2024р. у справі № 917/1057/24 в касаційному порядку та повернення матеріалів справи.
Матеріали справи № 917/1057/24 було направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Постановою КГС ВС від 23.01.2025 р. у справі № 917/1057/24 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Україна залишено без задоволення. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2024р. та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024 у справі №917/1057/24 залишено без змін.
06.02.2025р. від представника ТОВ "Політехніка" до суду надійшло колопотання про поновлення провадження по розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю Україна про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1057/24.
Після повернення матеріали справи до Центрального апеляційного господарського суду, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2025р. поновлено провадження по розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю Україна про ухвалення додаткового рішення у справі №917/1057/24. Розгляд заяви призначено на 26.03.2025р..
Представники учасників процесу в судове засідання 26.03.2025р. не з`явились.
У судовому засіданні 26.03.2025р. була оголошена вступна та резолютивна частини додаткової постанови Центрального апеляційного господарського суду.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Політехніка", про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Згідно зі ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до матеріалів справи, на необхідності компенсації судових витрат в суді апеляційної інстанції заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, та подано відповідні докази.
Отже, відзив відповідача на апеляційну скаргу містить в собі заяву сторони про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу із зазначенням певного розміру, відповідачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК України.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі №910/4201/19).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В якості доказів понесення адвокатських витрат Відповідачем-1 надано: Договір № б/н від 09.01.2024р. про надання правничої допомоги, Додаток № б/н від 17.10.2024р. до договору № б/н від 09.01.2024 р. про надання правничої допомоги, Акт приймання- передачі наданих послуг від 02.12.2024 р. відповідно до додатку № б/н від 17.10.2024 р. до договору № б/н від 09.01.2024р., про надання правничої допомоги), ордер від 06.02.2025р. серії АР № 1216463 та Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001535 від 05.01.2018р..
Колегією суддів встановлено, що 09.01.2024р. між адвокатом Громут Володимиром Ігоровичем (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» (Клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами п.1 якого Виконавець приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту у інформаційно-консультаційній області, а також в частині представництва інтересів Клієнта в судах усіх інстанцій, в правовідносинах з усіма державними органами, підприємствами, організаціями, установами усіх форм власності, включаючи органи прокуратури, поліції, Державного бюро розслідувань, органи державної виконавчої служби, приватних виконавців, нотаріату, БТІ, у тому числі здійснювати захист інтересів Клієнта як його представник та/або захисник.
Відповідно до п.2 договору, Клієнт надає Виконавцю право здійснювати всі дії від імені і в інтересах Клієнта в процесі кримінального, цивільного, адміністративного та господарського судочинства, виконавчого провадження, під час досудового слідства та у відносинах з органами державної виконавчої влади. Для цього Виконавець має право бути представником Клієнта в органах державної виконавчої влади і місцевого самоврядування, перед державними і недержавними підприємствами, установами і організаціями, а також у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надано законом позивачеві/відповідачу/третій особі/заявнику/зацікавленій особі/стягувану/боржнику, з питань, пов`язаних із захистом прав Клієнта, у тому числі право: пред`явити від імені Клієнта та у його інтересах відповідний позов (позови); брати участь у судових засіданнях; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу Клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; укладати мирові угоди; передавати справу на розгляд третейського суду; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом; отримувати рішення (ухвали, постанови) суду (їх завірені у встановленому порядку копії); подавати виконавчі документи до стягнення, а також отримувати, підписувати та подавати від імені Клієнта та у його інтересах усі необхідні документи (серед іншого, але не виключно, заяви, запити, заперечення, замовлення, клопотання, скарги, у тому числі апеляційну та касаційну, доповнення до них, додаткові документи тощо); засвідчувати власним підписом без обов`язкової необхідності додання печатки справжність копій документів; представляти інтереси Клієнта усіма законними способами у судових органах та перед іншими органами, діяльність яких пов`язана із вирішенням питань, передбачених Договором; ознайомлюватися з матеріалами справи та з матеріалами виконавчого провадження при реалізації виконавчого документа; отримувати належне Клієнтові майно та грошові суми; робити виписки та копії з документів, що є в матеріалах справи та порушувати питання про їх засвідчення у встановленому для того порядку; заявляти відводи у випадках, передбачених чинним законодавством України; брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів; замовляти проведення експертизи; наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникнуть у ході судового процесу, якщо це дозволяється процесуальним законодавством, та при здійсненні виконавчого провадження; заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників процесу та/або виконавчого провадження; оскаржувати рішення суду до касаційної інстанції; апелювати до вищої судової інстанції; оскаржувати дїї чи бездіяльність посадових осіб (у тому числі виконавчих органів) у встановленому законодавством позасудовому порядку та користуватися при цьому усіма правами, передбаченими чинним законодавством, сплачувати державне мито, обов`язкові збори та інші необхідні платежі; вчиняти всі інші дії, передбачені Кримінально- процесуальним Кодексом України, Цивільним процесуальним Кодексом України, Господарським процесуальним Кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та Законом України «Про виконавче провадження», іншим чинним законодавством України для такого роду уповноважень та які, на думку представника, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання зобов`язань, передбачених цим Договором.
Відповідно до п. 3 договору, визначений цим Договором обсяг правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою Сторін шляхом укладення письмового додатку до договору.
Відповідно до п. 4 договору, Сторони прийшли до згоди, що за надану Виконавцем правову допомогу, Клієнт робить оплату у розмірі, строки та у порядку згідно досягнутої окремої домовленості.
Відповідно до п. 5 договору, у випадку, якщо для надання правової допомоги необхідно здійснювати виїзд за межі м. Запоріжжя, Клієнт має сплатити кошти для відрядження Виконавця у місце надання правової допомоги не пізніше ніж за 3 доби до такого відрядження.
Відповідно до п. 6 договору, передбачувані витрати Виконавця у зв`язку із наданням правової допомоги за Договором (такі як, але не виключно: отримання документів, збирання доказів, залучення висновків спеціалістів, технічне забезпечення та інші) сплачуються Клієнтом Виконавцю понад узгоджену суму гонорару в розмірі, строки та порядку, що визначається в окремому додатку до Договору.
Відповідно до п. 11 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2025р., без застосування автоматичної пролонгації. Сторони узгодили, що при достроковому припиненні цього Договору, обов`язковому врахуванню підлягають витрати Виконавця, а також гонорар за пропорційно відпрацьовану кількість днів за Договором, інші питання щодо взаєморозрахунків Сторін вирішуються останніми відповідно до чинного законодавства.
Між адвокатом Громутом Володимиром Ігоровичем (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» (Клієнт) укладено Додаток № б/н від 17.10.2024р. до договору № б/н від 09.01.2024р. про надання правничої допомоги, за умовами якого Сторони дійшли згоди про наступне:
В п.1 додатку, Сторони погодили фіксовану вартість послуг, що надаватимуться Клієнту Виконавцем за Договором про надання правничої допомоги у справі № 917/1057/24 за апеляційною скаргою ТОВ «Україна» (Позивач) від 16.10.2024р. на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024р., про залишення без розгляду позовних вимог ТОВ «Україна» до ТОВ «Полетехніка» (Відповідач-1) та ТОВ «Гарант Експрес Торг» (Відповідач-2).
Найменування виду послуг та їх вартість, зокрема: складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу - 5 000,00 грн.; складання та направлення пояснень, заяв, клопотань -2 000,00 грн.; складання та направлення адвокатського запиту 1500,00 грн.; участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ (за 1 засідання)- 2000,00 грн.; гонорар у випадку відмови ТОВ «Україна» в задоволенні апеляційної скарги- 50 000,00 грн.; гонорар у випадку часткового задоволення апеляційної скарги 20 000,00 грн..
Відповідно до п. 2 додатку до договору, надання Виконавцем послуг Клієнту відповідно до цього Додатку до Договору підтверджується підписанням Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг по Договору (надалі - Акт приймання-передачі наданих послуг).
Відповідно до п. 3 додатку до договору, строк оплати послуг, наданих Виконавцем згідно Акту приймання-передачі наданих послуг, встановлюється протягом тридцяти днів з моменту набрання рішенням апеляційної інстанції законної сили.
Відповідно до п. 4 додатку до договору, Цей Додаток набуває чинності з моменту підписання його Сторонами і є невід`ємною частиною Договору.
Як вбачається з матеріалів справи складання процесуальних документів в суді апеляційної інстанції від імені ТОВ «Полетехніка» складались адвокатом Громутом Володимиром Ігоровичем.
Так, в суді апеляційної інстанції, представником відповідача складено відзив на апеляційну скаргу та заяву про ухвалення додаткового рішення.
02.12.2024р. сторони підписали Акт прийому-передачі наданих послуг відповідно до додатку від 22.07.2024р. до Договору № б/н від 09.01.2024р. про надання правничої допомоги, відповідно до якого, на виконання умов додатку від 17.10.2024 до Договору про надання правничої допомоги, Виконавець надав, а Клієнт прийняв адвокатські послуги вартістю 51 000,00 грн. у справі № 917/1057/24 за апеляційною скаргою ТОВ «Україна» (Позивач) від 16.10.2024р. на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.10.2024р. про залишення без розгляду позову ТОВ «Україна» (Позивач) до ТОВ «Полетехніка» (Відповідач-1) та ТОВ «Гарант Експрес Торг» (Відповідач-2) про стягнення 690 479,26 грн. в суді апеляційної інстанції, а саме: Складання та направлення 12.11.2024р. відзиву на апеляційну скаргу 5000,00 грн., участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ (1 засідання 02.12.2024)- 2 000,00 грн., гонорар (ТОВ «Україна» відмовлено в задоволенні апеляційної скарги 50 000,00 грн. Всього: 57 000,00 грн.. Підписанням цього Акту Клієнт підтверджує факт належного отримання послуг, відповідно до положень Додатку до Договору про надання професійної правничої допомоги, а також відсутність претензій зі свого боку щодо наданих послуг.
Доказів здійснення Відповідачем-1 оплати адвокату Громуту В.І. за надану правничу допомогу до заяви не додано.
Водночас, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.06.2021р. у справі № 159/5837/19, згідно з якою витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Колегія суддів зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
При визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019р. у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019р. у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019р. у справі № 922/928/18, від 30.07.2019р. у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18).
Щодо стягнення «гонорару успіху», колегія суддів зазначає таке.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 (п. 135) зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі № 904/4507/18.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що з урахуванням практики ЄСПЛ не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
У рішенні від 22.09.2022р. у справі «Генеральний будівельний менеджмент проти України» ЄСПЛ зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.
Оцінивши наведені заявником доводи щодо відшкодування «гонорару успіху», колегія суддів вважає, що такі витрати, у даному випадку, не відповідають критерію розумності, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника відповідача-1, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, тому їх відшкодування, з огляду на обставини цієї справи, матиме необґрунтований та надмірний характер.
Крім того, колегія суддів враховує, що погоджений додатковий «гонорар успіху» є домовленістю клієнта і адвоката, а тому безумовно не підтверджує обсяг наданих послуг і виконаних робіт, як і не може свідчити про критерій реальності адвокатських витрат, щодо встановлення їхньої дійсності та необхідності саме в розмірі «гонорару успіху», зазначеного заявником.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відмову відповідачу-1 в стягненні «гонорару успіху», в розмірі 50 000, 00 грн, оскільки такі витрати не можна вважати розумно необхідними для розгляду даної справи.
Щодо решти видів правничої допомоги (складання та направлення відзиву на апеляційну скаргу 5000,00 грн. та участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ (1 засідання 02.12.2024р. - 2 000,00 грн.) суд апеляційної інстанції бере до уваги наступне.
Як свідчать матеріали справи, адвокат Громут В.І. був представником відповідача-1 та приймав участь на стадії розгляду справи у суді першої інстанції, а отже, є обізнаним з обставинами справи та правовою позицією у спірних правовідносинах, а відзив на апеляційну скаргу, обсягом 8 сторінок, за своїм змістом фактично дублює доводи, викладені відповідачем-1 у відзиві на позов в суді першої інстанції.
Разом з тим, складення відзиву на апеляційну скаргу не потребувало для досвідченого адвоката значних витрат часу при незмінній позиції.
Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, наведену у справах № 756/2114/17 і № 911/3386/17, відповідно до якої підготовка справи в суді не вимагає великого обсягу юридичної й технічної роботи в разі незмінності правової позиції сторони у судах попередніх інстанцій, з огляду на що, не підтверджується наявність об`єктивної необхідності для адвокатів, які надавали правову допомогу учаснику процесу в судах попередніх інстанцій, вивчати додаткові джерела права.
Водночас, колегія суддів також враховує те, що представник відповідача-1 у суді апеляційної інстанції приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що, відповідно, не потребувало витрат на транспорт, часу на доїзд до приміщення суду і очікування тощо (див. додаткові постанови Верховного Суду від 05.11.2024р. у справі № 27/55(914/536/23), від 26.11.2024р. у справі № 922/1792/24).
Беручи до уваги наведені вище правові норми, надавши оцінку поданим заявником (відповідачем-1) доказам на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв обґрунтованості, пропорційності (співмірності) до предмета спору, справедливості та розумності таких витрат, колегія суддів констатує наявність правових підстав про стягнення з позивача понесених відповідачем-1 витрат на правову допомогу, у розмірі 4 000,00 грн., які відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і ці витрати є співрозмірними з виконаною роботою, предметом позову та складністю справи.
Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 244, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №917/1057/24 задовольнити частково.
Стяґнути з товариства з обмеженою відповідальністю Україна на користь товариства з обмеженою відповідальністю Полетехніка 4 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом судом апеляційної інстанції справи №917/1057/24, про що видати наказ.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної додаткової постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткової постанови складено 27.03.2025р.
Головуючий суддя І.М. Кощеєв
Суддя М.О. Дармін
Суддя О.Г. Іванов