Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Божко Д.О., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМЕРЛАЙН"
про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМЕРЛАЙН"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України
про стягнення 240175,06 грн
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Ільницька Ю.Ю.
від третьої особи: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2025 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМЕРЛАЙН" 217363,20 грн основного боргу, 205,49 грн 0,1% річних, 22605,77 грн інфляційних втрат та 2882,09 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

03.03.2025 від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2025 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМЕРЛАЙН" про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/15587/24 призначено на 20.03.2025.

17.03.2025 від позивача надійшло клопотання про розгляд заяви за відсутності представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2025 задоволено заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні 20.03.2025 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 20.03.2025 представник відповідача заперечила проти задоволення заяви.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд ухвалює додаткове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМЕРЛАЙН" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст.124 ГПК України).

В попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат позивач зазначав, що очікує понести витрати на правову допомогу, попередній розмір яких складає 15000,00 грн.

27.02.2025 позивач подав заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9724,43 грн та зазначив, що копію акта наданих послуг надасть в межах строку, встановленого ст. 129 ГПК України.

28.02.2025 від позивача надійшов акт надання послуг.

Частиною 2 статті 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано у матеріали справи копії: договору про надання правової допомоги № 06/09-2024_2 від 06.09.2024, додаткових угод № 2 від 06.09.2024 та № 3 від 25.12.2024, рахунку на оплату № 6 від 06.01.2025, платіжної інструкції № 2725 від 10.01.2025, листа вих № 1001/001 від 10.01.2025, акта наданих послуг № 2 від 27.02.2025 на суму 9724,43 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору про надання правової допомоги № 06/09-2024_2 від 06.09.2024 адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умова, передбачених цим договором, а клієнт зобов`язаній сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручення у порядку та строки, обумовлені сторонами у договорі.

У додатковій угоді № 2 від 06.09.2024 до договору про надання правової допомоги сторони погодили, що клієнт доручає, а адвокат приймає доручення надати клієнту правову допомогу, пов`язану зі стягненням з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в господарському суді першої інстанції заборгованості за договором про закупівлю № ПЗ/НХ-23860/НЮ від 18.09.2023.

Сторони домовились, що гонорар адвоката за надані послуги становить 9724,43 грн.

Відповідно до рахунку № 6 від 06.01.2025 вартість правової допомоги по справі № 910/15587/24 становить 9724,43 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 10.01.2025 № 2725 позивачем сплачено на користь адвоката 9724,43 грн(з урахуванням листа вих № 1001/001 від 10.01.2025 про зміну призначення платежу).

Згідно із актом надання послуг № 2 від 27.02.2025 позивачу надані послуги з правової допомоги на суму 9724,43 грн.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Виходячи з аналізу положень ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (постанова Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18).

Судом також враховано, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як було зазначено вище, 03.03.2025 від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про стягнення витрат на правничу допомогу

Вказані заперечення обґрунтовані таким:

- в Акті наданих послуг № 2 від 27.02.2025 зазначено послуги, які стосуються інших справ і не стосуються даної справи № 910/15587/24, зокрема справи 910/14584/24;

- в Акті наданих послуг № 2 від 27.02.2025 завищено кількість витраченого часу на судові засідання;

- рахунок на оплату № 6 від 06.01.2025 виставлено за - надання правової допомоги, пов`язаної зі стягненням з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в господарському суді першої інстанції заборгованості за Договором про закупівлю № ПЗ/НХ-23860/НЮ від 18.09.2023, справа № 910/15371/24. Рахунок № 5 від 06.01.2025 виставлено по справі № 910/15371/24, але не надано підтвердження його оплат;

- у платіжній інструкції від 10.01.2025 № 2725 вказано призначення платежу оплата за складання претензій зг. Рах.№ 6 від 06.01.2025, без ПДВ. Отже, дана платіжна інструкція підтверджує оплату за інші послуги, відмінні від тих, що вказані в Акті наданих послуг № 2 від 27.02.2025.

Суд погоджується з доводами відповідача в частині того, що до акту включені витрати, які не стосуються цієї справи. Так, п. 3 Акту надання послуг № 2 зазначено, що адвокатом надано послуги з підготовки і подання через систему Електронний суд заяви про видачу судового наказу, в результаті чого було видано судовий наказ від 29.11.2024 № 910/14584/24.

Однак, суд зазначає, що підготовка і подання заяви про видачу судового наказу не пов`язані з розглядом справи № 910/15587/24, а відтак не повинні відшкодовуватися відповідачем.

Щодо заперечень відповідача про завищення кількості витраченого часу на судові засідання, то суд зазначає, що сторонами визначено гонорар у фіксованому розмірі, а не погодинну оплату, а тому зазначення витраченої кількості часу на судові засідання не впливає на визначено сторонами в договорі суму гонорару.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.12.2023 у справі № 905/493/22 висловлював правову позицію про те, що такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні та очікування судового засідання, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Також суд зазначає, що не відповідає дійсним обставин справи твердження відповідача про те, що рахунок на оплату № 6 від 06.01.2025 виставлено за - надання правової допомоги, пов`язаної зі стягненням з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в господарському суді першої інстанції заборгованості за Договором про закупівлю № ПЗ/НХ-23860/НЮ від 18.09.2023, справа № 910/15371/24, оскільки рахунок на оплату № 6 від 06.01.2025, який міститься в матеріалах справи, містить посилання на справу № 910/15587/24. Рахунок № 5 не надавався відповідачем та не стосується цієї справи.

Щодо заперечень відповідача про призначення платежу в платіжній інструкції, то суд враховує лист про зміну призначення платежу, та зазначає, що сторони не позбавлені можливості у такий спосіб змінювати призначення платежу та погоджувати його між собою.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі № 345/136/18.

Враховуючи, що позивачем до акту надання послуг № 2 від 27.02.2025 включені витрати, не пов`язані з розглядом цієї справи, однак, оскільки сторони передбачили не погодинну оплату послуг, а фіксований розмір гонорару, суд дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат на правову допомогу є 8700,00 грн.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а обґрунтованим розміром витрат на правову допомогу судом визначено суму у розмірі 8700,00 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8699,98 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМЕРЛАЙН" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАМЕРЛАЙН" (01024, місто Київ, вулиця Круглоуніверситетська, будинок 7, офіс 26/1, ідентифікаційний код 42776621) витрати на правову допомогу у сумі 8699,98 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В іншій частині заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено: 24.03.2025.

Суддя С.О. Турчин