ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" березня 2025 р. Справа № 924/1161/24

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Гусько О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до Шепетівського підприємства теплових мереж м. Шепетівка, Хмельницької області

про стягнення 6818314,39 грн.

Представники сторін:

від позивача: Верхацький І.В. за довіреністю №14-285 від 12.12.2023р.

від відповідача: Поліщук М.В. за довіреністю

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ звернулося з позовною заявою до Шепетівського підприємства теплових мереж м. Шепетівка, Хмельницької області про стягнення 6818314,39 грн., з яких 4029587,21 грн. основного боргу, 455885,83 грн. 3% річних, 2332841,35 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № 7264-КП-34 постачання природного газу від 11.10.2020 позивач у жовтні 2020 року квітні 2021 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 4029587,21 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Відповідач за поставлений природний газ не розрахувався у встановлений строк, який визначений п.5.1 договору, чим порушив умови господарського договору. Таким чином, як вказує позивач, сума основного боргу за вищевказаним договором складає 4029587,21 грн. В зв`язку із вказаним позивач на підставі ч. 2 ст.625 ЦК України нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.01.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.02.202р.

20.01.2025р. через електронний суд на адресу суду відповідач надіслав відзив на позов в якому проти позову заперечує, посилається на те, що Шепетівське підприємство теплових мереж є комунальним підприємством. Власником підприємства є територіальна громада м. Шепетівка в особі Шепетівської міської ради. Майно Шепетівського підприємства теплових мереж становлять виробничі та невиробничі фонди, оборотні кошти, статутний фонд, а також інші цінності, які відображаються в самостійному балансі підприємства. Майно Шепетівського підприємства теплових мереж знаходиться в комунальній власності і закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Підприємство створено з метою забезпечення жителів міста Шепетівка послугами з централізованого опалення.

Зазначає, що Шепетівське підприємство теплових мереж визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії.

Вказує на те, що 11 жовтня 2020 року між Шепетівським підприємством теплових мереж та АТ «НАК «Нафтогаз України» було укладено договір № 20/21-7264-КП-34 про постачання природного газу на період 3 жовтня 2020 року по квітень 2021 року.

Заборгованість за вказаним договором виникла в силу об`єктивних, що не залежать від волі підприємства обставин, оскільки Шепетівське підприємство теплових мереж фактично відновило свою діяльність 11.10.2019 року на виконання ст. 22 Закону України «Про теплопостачання», яка передбачає правонаступництво по борговим зобов`язанням з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним), підприємству згідно акту звіряння розрахунків від 25.10.2019 року, було передано борг ТОВ «Шепетівка Енергоінвест» за постачання природного газу у сумі 82 104 061,87 грн.

Звертає увагу на те, що на виконання Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 № 1730-VIII, 18 грудня 2019 року, між Шепетівським підприємством теплових мереж та АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було укладено договори про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ № 235/1/1730-Р3, № 235/2/1730-Р3, № 235/3/1730-Р3, № 235/4/1730-Р3, № 235/5/1730-Р3, № 235/6/1730-Р3, № 235/7/1730-Р3 на загальну суму 31 481 094,39 грн, які виконувалися підприємством по грудень 2024 року. Одержувачем коштів за договорами реструктуризації є саме позивач АТ НАК «Нафтогаз України». Відповідно до даних договорів підприємство зобов`язалося щомісячно погашати реструктуризовану суму заборгованості в зальному розмірі 524 684,86 грн. в місяць.

Вказує на те, що згідно даних оборотно-сальдової відомості Шепетівського підприємства теплових мереж, підприємство за період з 01.11.2019 року по 31.12.2024 року, перерахувало АТ «НАК «Нафтогаз України» в рахунок погашення реструктуризованої заборгованості кошти у сумі 16 488 679,70 грн., що значно перевищує заявлену позивачем суму до стягнення.

Оскільки, підприємство після відновлення своєї діяльності не мало достатніх коштів для здійснення повного розрахунку за спожитий природній газ, розрахунки від споживачів за надані послуги з постачання теплової енергії надходили не в повному обсязі та до того ж, щомісячно сплачувалася реструктуризована сума боргу по вище вказаних договорах реструктуризації, фінансової змоги сплачувати за отриманий природній газ по договору № 20/21-7264-КП-34 від 11.10.2020 року, у підприємства не було.

Звертає увагу, що тарифи на послуги, які надає підприємство встановлюють уповноважені органи. Внаслідок встановлення уповноваженими органами економічно необґрунтованих тарифів у підприємства виникла різниця в тарифах, яка мала бути відшкодована з державного бюджету України.

Зазначає, що протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 07 листопада 2022 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 12 252 422,36 гривень, протоколом № 19 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 19 грудня 2022 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 3 736 491,12 гривень, протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 21 березня 2023 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 5 623 879,60 гривень, протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 12 травня 2023 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 1 415 736,85 гривень, протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 4 серпня 2023 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 6 316 466,18 гривень, протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 14 листопада 2023 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 5 584 307,33 гривень, протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 22 березня 2024 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 3 802 101,81 гривень, протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 21 травня 2024 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 2 891 347,90 гривень, протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 20 серпня 2024 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 5 889 381,66 гривень, протоколом № 5 засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 21 листопада 2024 року підприємству узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах в розмірі 5 985 329,66 гривень.

Вважає, що обсяг узгодженої, але невідшкодованої різниці в тарифах для Шепетівського підприємства теплових мереж станом на дату подання відзиву становить 53 497 464,47 гривень., що в декілька раз перевищує, суму заявлену позивачем до стягнення.

Звертає також увагу, що заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення згідно з доданих до позовної заяви розрахунків виникла у той період, коли у підприємства виникла різниця в тарифах за надані послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» № 1931-IX від 02.12.2021 року та постанови Кабінету Міністрів України № 1340 від 15.12.2021 року «Деякі питання здійснення заходів, передбачених пунктом 27 статті 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» було запроваджено механізм взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та передбачена пунктом 27 статті 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (далі субвенція), відповідно до Порядку та умов надання у 2021 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах, що підлягає урегулюванню згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2021 р. № 1340.

Вказує на те, що запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (далі - ПЕК), визначений постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 15.12.2021 року «Деякі питання здійснення заходів, передбачених пунктом 27 статті 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов`язаних з теплопостачанням, водопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг. Фактично, визнаючи неможливість розрахунків у цій частині підприємствами-надавачами житлово-комунальних послуг, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює цим самим характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладених між ними договорів.

Зазначає, що правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави, шляхом прийняття, зокрема, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону про державний бюджет на відповідний рік, нормами яких передбачено виділення субвенцій на фінансування пільг та субсидій, та інших законодавчих актів, на виконання яких, у свою чергу, було прийнято підзаконні нормативні акти і, зокрема, згадану вище Постанову КМУ № 1340 від 15.12.2021 р.

Вважає, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови, чи навпаки. Тому, при визначенні обсягу грошових зобов`язань, до яких слід застосовувати норми того чи іншого законодавства, суд повинен виходити з величини компенсації, яку перераховано за рахунок державного бюджету. (Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 26.07.2016 року № 924/13/16.)

Звертає увагу, що з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання і законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, Шепетівське підприємство теплових мереж не мало можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за поставлений природний газ, у зв`язку з чим вина відповідача з прострочення платежів за спірним договором відсутня, в зв`язку з чим відсутній склад правопорушення і відповідно до статті 217 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України позбавляє позивача права застосовувати до боржника заходи відповідальності, у вигляді стягнення інфляційних та 3% річних та у свою чергу тягне за собою відсутність підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України.

Вказує на те, що позивачем застосовуючи до підприємства штрафні санкції, не враховано, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», яка діяла у момент виникнення правовідносин за договором єдиного підставою для отримання природного газу для виробництва теплової енергії та забезпечення споживачів міста Шепетівка послугами з централізованого опалення у період 2020-2021 років було укладення з АТ НАК «Нафтогаз України» договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» та виконання зазначеного договору. Адже на момент укладення договору про постачання природного газу № 20/21-7264-КП-34 від 11.10.2020 року згідно акту звіряння розрахунків від 25.10.2019 року, на Шепетівське підприємство теплових мереж саме позивачем було передано борг за постачання природного газу у сумі 82 104 061,87 грн, і кошти та джерела для погашення даного боргу у Шепетівського підприємства теплових мереж відсутні, адже підприємство перебуває у важкому фінансовому стані, що підтверджується фінансовою звітністю підприємства.

Зазначає, що припинення виконання договорів реструктуризації та оплата поточного платежу по договору № 20/21-7264-КП-34 від 11.10.2020 року призвела б до ненадання номінацій підприємству та припинення відпустку природного газу та як наслідок зриву опалювального періоду в місті Шепетівка.

Також зазначає, що позивачем до позовної заяви не подано жодних доказів понесення ним збитків у зв`язку з простроченням платежів за договором № 20/21-7264-КП-34 від 11.10.2020 року.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність становить 3 (три) роки. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Вважає, що відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України позивачем безпідставно нараховано штрафні санкції за період з 26.11.2020 року по 30.11.2024 року тобто з пропуском позовної давності.

Зазначає, що посилання позивача на пункт 9.3 договору вважає безпідставним, оскільки даний пункт встановлює термін давності лише для стягнення заборгованості, а не для нарахування штрафних санкцій.

Вважає, що нарахування штрафних санкцій по договору № 20/21-7264-КП-34 від 11.10.2020 року у сумі 455885,83 грн.- 3% річних, 2332841,35 грн. інфляційних є безпідставними та необгрунтованими. А тому на підставі наведеного просить в позові відмовити.

27.01.2025р. позивач через електронний суд на адресу суду надіслав відповідь на відзив згідно якої зазначає, що відповідач оплату за переданий газ не здійснював, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору.

Зазначає, що основне зобов`язання носить ясний та безспірний характер, оскільки підтверджується первинними документами, підписаними обома сторонами.

Вважає, що уклавши договір сторони досягли усіх істотних умов договору та відповідно взяли на себе зобов`язання, визначені умовами договору.

Звертає увагу на те, що з боку позивача умови договору були виконані у повному обсязі, що підтверджується складеними актами приймання-передачі природного газу, проте з боку відповідача умови договору не виконувались.

Вказує на те, що сторонами договору були визначені конкретні умови договору та порядок виконання зобов`язань, визначена відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань. Саме на відповідача покладався обов`язок належної та вчасної оплати за поставлений газ згідно умов Договору.

Щодо застосування Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», зазначає, що 29.07.2022 набув чинності Закон України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» № 2479-IX, яким внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» № 1730-VIII (далі Закон 1730).

Вказує на те, що Закон 1730 визначає процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу як заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно ст. 1 Закону 1730, - взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості, що проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості; - договір про організацію взаєморозрахунків - договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону; - до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду.

Звертає увагу на те, що частиною 1 ст. 4 Закону 1730 визначено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків.

Згідно з абз. 9 ст. 4 Закону 1730, взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.

Згідно з абз. 13 ст. 4 Закону 1730, обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам та/або іншим підприємствам теплопостачання, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам, утвореної після 1 червня 2021 року, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Вважає, що врегулювання заборгованості в рамках Закону 1730 для учасників процедури врегулювання заборгованості, тобто для відповідача, здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, згідно договорів проведення взаєморозрахунків (ст. 4 Закону 1730) та договорів реструктуризації заборгованості (ст. 5 Закону 1730). Договір про організацію взаєморозрахунків визначає як наявність заборгованості, так і її обсяг, що відповідає заборгованості, підтвердженої територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.

Згідно п. 5 постанови КМУ від 20.12.2022 №1403 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості.

Зазначає, що під припиненням зобов`язання розуміють припинення правового зв`язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов`язків, що становлять зміст зобов`язання, тобто кредитор втрачає право вимагати від боржника виконання передбачених у зобов`язанні дій, а боржник звільняється від обов`язку виконувати такі дії під загрозою застосування до нього мір відповідальності.

Вказує на те, що матеріалами судової справи підтверджено та не заперечується сторонами, що частина заборгованості відповідача перед позивачем за договором не погашена, договір про організацію взаєморозрахунків не укладався. Відповідачем не було здійснено проведення взаєморозрахунків заборгованості або реструктуризації заборгованості за Договором.

Зазначає, що предметом спору у цій справі є майнова вимога, в тому числі про стягнення основної заборгованості за поставлений газ, така заборгованість може вважатися відсутньою лише у разі фактичного врегулювання заборгованості за поставлений газ та здійснення взаєморозрахунків згідно ст. 4 Закону 1730 та реструктуризації залишків заборгованості згідно зі ст. 5 Закону 1730.

Звертає увагу на те, що сам лише факт участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом 1730 без фактичного врегулювання заборгованості (шляхом проведення розрахунків та реструктуризації), тобто без вчинення юридично значимих дій не можуть свідчити про відсутність заборгованості, стягнення якої є предметом позову у цій справі 927/256/24.

Вказує, що відповідач, як учасник процедури врегулювання заборгованості, частково виконав певні елементи процедури, яка направлена на врегулювання заборгованості, однак це не означає, що заборгованість вже врегульована (погашена), або належним чином Відповідачем виконані умови Договору, або зникнення предмета спору, оскільки договору про організацію взаєморозрахунків згідно з ст. 4 Закону 1730, або договору про реструктуризацію заборгованості згідно з ст. 5 Закону 1730 за Договором не було укладено, що у сукупності спростовує посилання відповідача на відсутність заборгованості за договором в силу закону. Більш того, заборгованість Відповідача не погашена, а лише підлягає погашенню (підлягає врегулюванню) за рахунок держави в межах видатків спеціального фонду державного бюджету, а це в свою чергу додатково свідчить про наявність непогашеної заборгованості за договором перед позивачем.

Вважає, що для врегулювання заборгованості за договором повинна бути вчинена юридично значима дія щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ, або зміни зобов`язання за договором на інше зобов`язання, встановлене договором про проведення взаєморозрахунків згідно з ст. 4 Закону 1730 та договором про реструктуризації заборгованості згідно з ст. 5 Закону 1730. Саме лише виконання деяких елементів процедури врегулювання учасником, які беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом 1730, та затвердження суми різниці в тарифах не призводить до автоматичного врегулювання такої заборгованості, і, як наслідок, до відсутності заборгованості за договором.

Зазначає, що фактична реалізація згаданого заходу процедури врегулювання заборгованості у 2022-2024 роках не відбулася, а Законом України від 03.11.2022 № 2710-ІХ Про Державний бюджет України на 2023 рік субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води не передбачена.

Щодо посилання відповідача на ряд нормативних документів які стосуються надання житлово-комунальних послуг, в тому числі Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» вказує на те, що зазначені у відзиві відповідача нормативні акти стосуються деяких питань надання житлово-комунальних послуг в період воєнного стану, тоді як предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за поставлений природний газ відповідачу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями, а не стягнення заборгованості за надання послуг із житлово-комунальних послуг.

Вважає, що зазначені нормативні акти Відповідачем у відзиві не мають ніякого відношення до предмета спору та не може застосовуватись до спірних відносин.

Щодо застосування строків позовної давності в частині стягнення штрафних санкцій зазначає, що позивач не заявляв вимогу щодо стягнення пені, а лише вимогу щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, що не є штрафними санкціями.

Щодо застосування строків позовної давності в частині стягнення пені, зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Звертає увагу на те, що згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Вказує на те, що згідно п. 9.3. Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних становить п`ять років.

Вважає, що твердження відповідача про пропуск строків позовної давності є надуманим.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат зазначає, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. На підставі наведеного просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

За результатами підготовчого засідання 03.02.2025р. постановлено ухвалу суду про оголошення в підготовчому засіданні перерви до 18.02.2025р.

Ухвалою суду від 18.02.2025р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 924/1161/24 до судового розгляду по суті на 04.03.2025р.

За результатами судового засідання 04.03.2025р. постановлено ухвалу про оголошення в судовому засіданні перерви до 18.03.2025р.

Представник позивача в судовому засіданні 18.03.2025р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.03.2025 проти позову заперечує та просить в позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

11.10.2020р. між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Шепетівським підприємством теплових мереж (споживач) укладено договір №20/21-7264-КП-34 постачання природного газу, згідно п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (п.1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору постачальник передає споживачу у жовтні 2020 - квітні 2021 року замовлений споживачем (об`єм) природного газу в кількості 772,3 тис. куб метрів, в тому числі по місяцях (далі - розрахункові періоди) (тис. куб метрів): жовтень 2020 71,3, листопад 2020 116,6, грудень 2020 138,3, січень 2021 154,2, лютий 2021 125,0, березень 2021 121,9, квітень 2021 45,0.

За умовами п. 2.2 договору споживач, зокрема самостійно визначає обсяги, зазначені у п. 2.1 договору і несе відповідальність за правильність їх визначення.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.8 договору).

Відповідно до п. 3.9 договору Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом: копію акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем; інформацію за підписом уповноваженої особи Споживача стосовно обсягів природного газу, використаних виключно в періоді (періодах) розрахункового періоду, коли він був включений до Реєстру споживачів Постачальника (відповідно до пункту 3.8 цього Договору), з розбивкою цих обсягів природного газу, за категоріями використання газу (у тому числі згідно з цим Договором). Цю розбивку Споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку Постачальника і приймається Постачальником як підтвердження фактично використаних Споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді; підписані Споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим Договором і з урахуванням пункту 3.8 цього Договору, його фактична ціна та вартість.

Згідно п. 3.10. договору Постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає Споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання Постачальником акта приймання-передачі природного газу Постачальник письмово повідомляє Споживача про причини такого непідписання акта.

У п. 3.11 визначено, що споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 4.1 договору, ціна (без урахування тарифів на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється відповідно до вимог Положення (зі змінами та доповненнями) та інших нормативно-правових актів і визначається в Прейскуранті на природний газ із ресурсів акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" під час виконання компанією обов`язків постачати природний газ споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, покладених на компанію відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" (далі - прейскурант). Прейскурант розміщується на офіційному веб-сайті постачальника.

Згідно з п. 4.2. договору ціна за 1000 куб. м. природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі прейскуранту. У разі непідписання/несвоєчасного підписання сторонами відповідної додаткової угоди, сторони при оформленні актів приймання передачі природного газу і визначенні ціни (п.п. 3.9-3.10 цього договору)користуються прейскурантом.

Загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування (п. 4.4 договору).

У п. 5.1 договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п. 5.3 договору оплата за природний газ здійснюється таким чином: 1) споживач перераховує кошти за природний газ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, відкритий в установі уповноваженого банку, за реквізитами відповідно до розділу 12 договору; 2) Постачальник зараховує кошти, які надійшли від Споживача на рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника, відкритий в установі уповноваженого банку, як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим Договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості; 3) кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як оплата за поточний розрахунковий період виключно за умови відсутності заборгованості за цим Договором; 4) кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата виключно за умови відсутності заборгованості за цим Договором та здійснення повних розрахунків за поточний розрахунковий період; 5) оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється Споживачем на поточний рахунок Постачальника, за реквізитами відповідно до розділу 12 Договору.

У п. 5.4 договору зазначено, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ, компенсація вартості послуг на відключення та відшкодування збитків.

Розділом 6 договору визначені права та обов`язки сторін, зокрема, обов`язок споживача своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором (п.п.6) п. 6.2 договору).

У п. 7.2 договору сторони узгодили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 14,2% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років (п. 9.3 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2021 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір містить підписи представників сторін, скріплені відтисками їх печаток.

26.10.2020 сторонами до договору підписано та скріплено відтисками печаток додаткову угоду №1, якою, зокрема доповнено з 01 жовтня 2020 року п. 4.2 розділу 4 «Ціна природного газу» в редакції: «Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 жовтня 2020 року по 31 жовтня 2020 року (включно) за цим Договором складає 5 374,100 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 6 448,920 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 жовтня 2020 року по 31 жовтня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5 498,26 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 6 597,91 грн.».

Додатковою угодою №2 від 23.11.2020 сторони до договору доповнили з 01 листопада 2020 року п. 4.2. розділу 4 «Ціна природного газу» у наступній редакції: «Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року (включно) за цим Договором складає 5375,370 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 6450,444 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5 499,53 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 6 599,44 грн.».

22.12.2020 сторонами до договору підписано та скріплено відтисками печаток додаткову угоду №3, якою, зокрема доповнено з 01 грудня 2020 року п. 4.2 розділу 4 «Ціна природного газу» в редакції: «Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року (включно) за цим Договором складає 6 103,100 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7 323,720 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6 227,26 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7 472,71 грн.».

29.01.2021 сторонами до договору підписано та скріплено відтисками печаток додаткову угоду №4, якою, зокрема доповнено з 01 січня 2021 року п. 4.2 розділу 4 «Ціна природного газу» в редакції: «Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року (включно) за цим Договором складає 7 331,45 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 8 797,74 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування -7455,61 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 8 946,73 грн.».

26.02.2021 сторонами до договору підписано та скріплено відтисками печаток додаткову угоду №5, якою, зокрема доповнено з 01 лютого 2021 року п. 4.2 розділу 4 «Ціна природного газу» в редакції: «Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року (включно) за цим Договором складає 6 841,15 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 8 209,38 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6 965,31 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 8 358,37 грн.».

26.03.2021 сторонами до договору підписано та скріплено відтисками печаток додаткову угоду №7, якою, зокрема доповнено з 01 березня 2021 року п. 4.2 розділу 4 «Ціна природного газу» в редакції: «Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 березня 2021 року за цим Договором складає 6279,77 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7535,724 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКПвід 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ -20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 березня 2021 року природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6403,93 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7684,72 грн.».

28.04.2021 сторонами до договору підписано та скріплено відтисками печаток додаткову угоду №8, якою, зокрема доповнено з 01 квітня 2021 року п. 4.2 розділу 4 «Ціна природного газу» в редакції: «Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року (включно) за цим Договором складає 6 522,860 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7 827,432 грн. До ціни на природний газ додається тариф па послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6 647,02 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7 976,42 грн.».

На виконання умов договору №20/21-7264-кп-34 від 11.10.2020 та додаткових угод до нього, позивач поставив відповідачу природний газ згідно з актами приймання - передачі природного газу, а саме: від 31.10.2020 (за жовтень 2020 року) на суму 470107,82 грн, від 30.11.2020 (за листопад 2020 року) на суму 508400,75 грн, від 31.12.2020 (за грудень 2020 року) на суму 648011,16 грн, від 31.01.2021 (за січень 202 року) на суму 803756,52 грн, від 28.02.2021 (за лютий 2021 року) на суму 728264,95 грн, від 31.03.2021 (за березень 2021 року) на суму 630269,68 грн, від 30.04.2021 (за квітень 2021 року) на суму 240776,33 грн. Акти приймання-передачі підписані представниками сторін без зауважень, а також скріплені відтисками їх печаток.

Відповідач на підтвердження доводів, викладених у відзиві, надав в матеріали справи:

- договір № 235/1/1730-Р3 від 18.12.2019 року, який укладений між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор) та Шепетівським підприємством теплових мереж (Боржник), згідно п. 1 якого кредитор та боржник домовитеся про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва - теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 1 липня 2016р. та не погашена до 31 грудня 2016р. згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 19 січня 2012 р. № 12/1003-БО-34, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Пунктом 2 договору передбачено, що до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 297446,34 грн., нарахованих на заборгованість, в тому числі 297446,34 грн. підтверджені судовим рішенням.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 425033,49 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною.

- Графік погашення заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 року;

- Акт звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, що виникла на розрахункову дату (01 липня 2016) та не погашена станом на 01 грудня 2019р.;

- Договір № 235/2/1730-Р3 від 18.12.2019 року, який укладений між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор) та Шепетівським підприємством теплових мереж (Боржник), згідно п. 1 якого кредитор та боржник домовитеся про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва - теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 1 липня 2016р. та не погашена до 31 грудня 2016р. згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 31 січня 2014 р. № 2721/14-КП-34, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Пунктом 2 договору передбачено, що до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 1421370,00 грн., нарахованих на заборгованість, в тому числі 1421370,00 грн. підтверджені судовим рішенням.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 2162443,18 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною.

- Графік погашення заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 року;

- Акт звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, що виникла на розрахункову дату (01 липня 2016) та не погашена станом на 01 грудня 2019р.;

- Договір № 235/3/1730-Р3 від 18.12.2019 року, який укладений між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор) та Шепетівським підприємством теплових мереж (Боржник), згідно п. 1 якого кредитор та боржник домовитеся про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва - теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 1 липня 2016р. та не погашена до 31 грудня 2016р. згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 05 грудня 2014 р. № 3111/15-КП-34, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Пунктом 2 договору передбачено, що до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 2458025,59 грн., нарахованих на заборгованість, в тому числі 2458025,59 грн. підтверджені судовим рішенням.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить3123139,58 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною.

- Графік погашення заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 року;

- Акт звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, що виникла на розрахункову дату (01 липня 2016) та не погашена станом на 01 грудня 2019р.;

- Договір № 235/4/1730-Р3 від 18.12.2019 року, який укладений між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор) та Шепетівським підприємством теплових мереж (Боржник), згідно п. 1 якого кредитор та боржник домовитеся про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва - теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 1 липня 2016р. та не погашена до 31 грудня 2016р. згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 15 грудня 2015 р. № 2209/16-БО-34, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Пунктом 2 договору передбачено, що до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 0,00 грн., нарахованих на заборгованість, в тому числі 0,00 грн. підтверджені судовим рішенням.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 5693230,72 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною.

- Графік погашення заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 року;

- Акт звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, що виникла на розрахункову дату (01 липня 2016) та не погашена станом на 01 грудня 2019р.;

- Договір № 235/5/1730-Р3 від 18.12.2019 року, який укладений між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор) та Шепетівським підприємством теплових мереж (Боржник), згідно п. 1 якого кредитор та боржник домовитеся про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва - теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 1 липня 2016р. та не погашена до 31 грудня 2016р. згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 28 грудня 2012 р. № 13/3026-БО-34, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Пунктом 2 договору передбачено, що до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 2208044,00 грн., нарахованих на заборгованість, в тому числі 2208044,00 грн. підтверджені судовим рішенням.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 6464862,72 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною.

- Акт звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, що виникла на розрахункову дату (01 липня 2016) та не погашена станом на 01 грудня 2019р.;

- Договір № 235/6/1730-Р3 від 18.12.2019 року який укладений між акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор) та Шепетівським підприємством теплових мереж (Боржник), згідно п. 1 якого кредитор та боржник домовитеся про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва - теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 1 липня 2016р. та не погашена до 31 грудня 2016р. згідно з договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 02 грудня 2013 р. № 1739/14-БО-34, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Пунктом 2 договору передбачено, що до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 4892497,89 грн., нарахованих на заборгованість, в тому числі 4892497,89 грн. підтверджені судовим рішенням.

Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 договору, становить 6716494,75 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною.

- Графік погашення заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла станом на 1 липня 2016 р. та не погашена до 31 грудня 2016 року;

- Акт звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, що виникла на розрахункову дату (01 липня 2016) та не погашена станом на 01 грудня 2019р.;

- Договір про надання місцевої гарантії № 235/1/1730-МТ від 18.12.2019 року, сальдо по підприємству за період (Додаток №1 до договору про надання місцевої гарантії № 235/1/1730-МТ від 18.12.2019); довідка (Додаток №2 до договору про надання місцевої гарантії № 235/1/1730-МТ від 18.12.2019).

- Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 за 01.11.2019 -31.12.2024 рр. по договору № 235/1/1730-Р3 від 18.12.2019 року на суму 425033,49 грн.

- Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 за 01.11.2019 -31.12.2024 рр. по договору № 235/2/1730-Р3 від 18.12.2019 року на суму 216244318 грн..

- Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 за 01.11.2019 -31.12.2024 рр. по договору № 235/3/1730-Р3 від 18.12.2019 року н суму 31231039,58 грн.

- Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 за 01.11.2019 -31.12.2024 рр. по договору № 235/4/1730-Р3 від 18.12.2019 року на суму 5693230,72 грн.

- Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 за 01.11.2019 -31.12.2024 рр. по договору № 235/5/1730-Р3 від 18.12.2019 року на суму 6464862,72 грн.

- Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 за 01.11.2019 -31.12.2024 рр. по договору № 235/6/1730-Р3 від 18.12.2019 року на суму 6716494,75 грн.

- Оборотно-сальдова відомість по рахунку № 631 за 01.11.2019 -31.12.2024 рр. по договору № 235/7/1730-Р3 від 18.12.2019 року на суму 6895889,95 грн.

- Протоколи засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Хмельницькій обласній державній адміністрації;

- Рішення Шепетівської міської ради LXII (позачергової) сесії міської ради VII скликання «Про стан виконання рішення сесії №1 від 06.11.2017р.» №1 від 11.10.2019 року.

- Акт комісії з питання цілісного майнового комплексу Шепетівське підприємство теплових мереж (Додаток №1 до рішення LXII (позачергової сесії Шепетівської міської ради №1 від 11.10.2019р.)

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Суд встановив, що між сторонами було укладено договір постачання природного газу від 11.10.2020 №20/21-7264-КП-34, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач отримав природний газ виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями, на загальну суму 4029587,21 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками їх печаток актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.10.2020 (за жовтень 2020 року) на суму 470107,82 грн, від 30.11.2020 (за листопад 2020 року) на суму 508400,75 грн, від 31.12.2020 (за грудень 2020 року) на суму 648011,16 грн, від 31.01.2021 (за січень 202 року) на суму 803756,52 грн, від 28.02.2021 (за лютий 2021 року) на суму 728264,95 грн, від 31.03.2021 (за березень 2021 року) на суму 630269,68 грн, від 30.04.2021 (за квітень 2021 року) на суму 240776,33 грн.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст.692 ЦК України).

Відповідно до п. 5.1 договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був провести розрахунок з позивачем у наступні строки та розміри: 470107,82 грн. - у строк до 25.11.2020 включно, 508400,75 грн. - до 28.12.2020 включно (25.12.2020 - святковий день та 26-27.12.2020 вихідні дні), 648011,16 грн. - до 25.01.2021 включно, 803756,52 грн. - до 25.02.2021 включно, 728264,95 грн. - до 25.03.2020 включно, 630269,68 грн. - до 27.04.2021 включно (25.04.2021 вихідні дні), 240776,33 грн. - до 25.05.2021 включно.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що відповідач за отриманий природний газ не розрахувався. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений природний газ становить 4029587,21 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

За таких обставин позивач обґрунтовано заявив до стягнення 4029587,21 грн заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Позивач просить стягнути з відповідача 455885,83 грн. 3% річних, з яких 56605,60 грн. за період з 26.11.2020 по 01.01.2024 нараховані на суму 470107,82 грн. боргу за газ, отриманий у жовтні 2020 року, 59841,27 грн. за період з 29.12.2020 по 01.01.2024 - на суму 508400,75 грн. боргу за газ, отриманий у листопаді 2020 року, 74783,22 грн. за період з 26.01.2021 по 01.01.2024 - на суму 648011,16 грн. боргу за газ, отриманий у грудні 2020 року, 90708,96 грн. за період з 26.02.2021 по 01.01.2024 - на суму 803756,52 грн. боргу за газ, отриманий у січні 2021 року, 80513,26 грн. за період з 26.03.2021 по 01.01.2024 - на суму 728264,95 грн. боргу за газ, отриманий у лютому 2021 року, 68021,70 грн. за період з 27.04.2021 по 01.01.2024 - на суму боргу 630269,68 грн. боргу за газ, отриманий у березні 2021 року, 25411,82 грн. за період з 26.05.2021 по 01.01.2024 - на суму 240776,33грн. боргу за газ, отриманий у квітні 2021 року.

Також позивач заявив до стягнення інфляційні втрати в розмірі 2332841,35 грн, з яких 296592,66 грн. нараховані за період з грудня 2020 листопад 2024 на суму боргу за газ, отриманий в жовтні 2020р., 313356,08 грн. нараховані за період з січня 2021 по листопад 2024 року на суму боргу за газ, отриманий в листопаді 2020 року, 385964,17 грн. нараховані за період з лютого 2021 року листопад 2024року на суму боргу за газ, отриманий в грудні 2020 року, 466030,33 грн. нараховані за період з березня 2021 року листопад 2024 року на суму боргу за газ, отриманий в січні 2021 року, 403027,17 грн. нараховані за період з квітня 2021 року листопад 2024 року на суму боргу за газ, отриманий в лютому 2021 року, 341990,05 грн. нараховані за період з травня 2021 року листопад 2024 року на суму боргу за газ, отриманий в березні 2021 року, 125880,89 грн. нараховані за період з червня 2021 року листопад 2024 року на суму боргу за газ, отриманий в квітня 2021 року.

Проаналізувавши розрахунок позивача, суд встановив, що нарахування проведені по кожному акту приймання-передачі природного газу з урахуванням проведених відповідачем оплат за природний газ. Таким чином, позивач правомірно заявив до стягнення 455885,83 грн 3% річних та 2332841,35 грн інфляційних втрат.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності судом враховується, що інфляційні витрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника, відповідно, інфляційні втрати і 3% річних не є штрафними санкціями та на них поширюється загальний строк позовної давності в три роки.

Крім того, відповідно до п. 9.3 договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років

Таким чином, позивачем не пропущено строк позовної давності, внаслідок чого, судом в задоволенні заяви відповідача про застосування строку позовної давності відмовляється.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Доказів на спростування позовних вимог суду не подано.

Судом зважається на те, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову покладаються відповідача з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки позовна заява подана в електронній формі.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86,129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ до Шепетівського підприємства теплових мереж м. Шепетівка Хмельницької області про стягнення 6818314,39 грн. задовольнити.

Стягнути з Шепетівського підприємства теплових мереж (30405, м. Шепетівка Хмельницької області, провулок Кочубея Володимира,1а, код 02091981) на користь акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код 20077,21 грн (чотири мільйони двадцять дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят сім гривень 21 коп.) основного боргу, 455885,83 грн (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень 83 коп.) 3% річних, 2332841,35 грн (два мільйони триста тридцять дві тисячі вісімсот сорок одна гривня 35 коп.) інфляційних втрат, 81819,77 грн. (вісімдесят одна тисяча вісімсот дев`ятнадцять гривень 77 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.03.2025р.

Суддя С.В. Гладій

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (електронний суд)

3 - відповідачу (30405, м. Шепетівка, Хмельницької обл., пров. Кочубея Володимира,1а, код 02091981)(реком. з повід.)