РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025Справа № 910/9305/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Олексюк О. В., розглянувши у загальному позовному провадженні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Конкорд»

2) Приватного підприємства «Ноосфера»

3) ОСОБА_1

про солідарне стягнення 289 761,15 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Конкорд» (далі - ТОВ «АДР Конкорд», відповідач-1), Приватного підприємства «Ноосфера» (далі - ПП «Ноосфера», відповідач-2) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-3) про солідарне стягнення заборгованості в сумі 289 761, 15 грн за кредитним договором № 243 від 14.01.2021 та договорами поруки від 14.01.2021.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення позичальником - ТОВ «АДР Конкорд» (відповідачем-1) зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення коштів за кредитним договором № 243 від 14.01.2021, внаслідок чого у ТОВ «АДР Конкорд» утворилась заборгованість. Також позивач вказує, що обов`язок повернути вказану заборгованість виник і у поручителів - ПП «Ноосфера» (відповідача-2) та ОСОБА_1 (відповідач-3) в силу договорів поруки від 14.01.2021, якими забезпечувалося повернення кредиту.

У позові АТ «Кредобанк» просить солідарно стягнути з ТОВ «АДР Конкорд», ПП «Ноосфера» та ОСОБА_1 заборгованість в сумі 289 761,15 грн, з якої заборгованість за неповернутим кредитом - 266 831,32 грн та заборгованість по прострочених процентах - 22 929,83 грн

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2024 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У строк встановлений законом, відповідачі - 1, 2 (ТОВ «АДР Конкорд» та ПП «Ноосфера») подали спільний відзив на позов, у якому зазначили, що кредитний договір та договори поруки підписані з боку позивача неуповноваженою особою, ці договори завірені не печаткою банку, а його відділення, позивач не довів належним чином того, що банк є стороною (кредитором) за вищевказаними угодами, а надання позивачем коштів не спростовує наведеного. На підставі викладеного у задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Відповідач-3 ( ОСОБА_1 ) також подав відзив на позов, в якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що він не обізнаний щодо невиконання ТОВ «АДР Конкорд» своїх зобов`язань за кредитним договором, а позивач, всупереч умовам договору поруки, не надсилав йому як поручителю повідомлення про порушення боржником кредитного зобов`язання із зазначенням суми заборгованості. Указаний відзив був поданий з порушенням визначеного законом строку, у зв`язку з чим відповідач-3 просив поновити йому цей процесуальний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши наведені відповідачем-3 обґрунтування причин пропуску строку на подання відзиву, суд прийняв до уваги, що лише в жовтні представник відповідача-3 зміг ознайомитися з матеріалами справи, а тому ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 14.11.2024, суд поновив відповідачу-3 строк для подання відзиву та прийняв його до розгляду.

У відповідь на відзив відповідачів-1, 2 позивач вказав, що кредитний договір та договори поруки були підписані уповноваженою особою банку, а також представниками позичальника та поручителів, без зауважень та заперечень, недійсними в судовому порядку вказані договори не визнавалися.

Щодо відзиву відповідача-3 банк зазначив у відповіді на відзив, що досудова вимога ОСОБА_1 була надіслана належним чином, скерована на дійсну, відому банку адресу поручителя, що вказана у договорі поруки, додаткових умов чи заходів контролю отримання досудової вимоги боржником зі сторони кредитора не передбачено.

У підготовчому засіданні представник відповідача-2 заявив клопотання про витребування доказів у АТ «Кредобанк», а саме: копії довіреності № 9172 від 10.12.2020, виданої представнику банку Кравцовій О.М.; копії документів на підтвердження повноважень осіб, якими була видана та підписана довіреність на ім`я представника банку Кравцової О.М.; копії Положення про відокремлені підрозділи (філії, відділення), що було чинне на момент укладення кредитного договору № 243 від 14.01.2021.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Розглянувши заявлене клопотання, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 10.10.2024, вирішив у його задоволенні відмовити, оскільки вказаний кредитний договір сторонами виконувався, заперечень щодо недійсності у боржників раніше не виникало, відтак, немає необхідності у витребуванні вказаних доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва, занесеною до протоколу судового засідання від 14.11.2024, підготовче провадження у справі було закрите, справу призначено до розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представники відповідачів-1, 2, 3 у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, наведених у їх заявах по суті позову.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши їх пояснення в судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Так судом встановлено, що 14.01.2021 між Акціонерним товариством «Кредобанк» (банк, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДР Конкорд» (позичальник) був укладений кредитний договір № 243 (далі - кредитний договір), за умовами якого банк зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (надалі - кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ними та комісії (п. 1.1 кредитного договору).

Банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір кредиту та валюта кредиту - 417 830,00 грн; розмір фіксованої процентної ставки на момент укладення цього договору становить 7,3% річних; термін остаточного повернення кредиту - до 13 січня 2024 року (п. 2.1, 2.3, 2.5 кредитного договору).

Відповідно до п. 2.8.2 кредитного договору у якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим договором третіми особами надаються наступні види забезпечення: порука ОСОБА_1 та порука ПП «Ноосфера».

Надання кредиту здійснюється на підставі заяви позичальника (на паперовому носії) за встановленою банком формою, протягом трьох робочих днів після укладення цього договору або в довший строк, вказаний позичальником у заяві, шляхом: перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на (поточний рахунок позичальника в банку з подальшим скеруванням безпосередньо за цільовим призначенням (п. 2.12.1 кредитного договору).

Пунктом 4.3 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але, умовно, 360 днів у році) за ставкою, визначеною у п. 2.3 цього договору з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Відповідно до п. 4.6 кредитного договору позичальник сплачує проценти, нараховані відповідно до п. 4.3 цього договору, у валюті кредиту щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який вони нараховані.

Згідно з п. 4.10, 4.10.2 кредитного договору значення процентної ставки, яка діє протягом першого періоду дії ставки (первинна процентна ставка) по кредиту передбачено п. 2.3 цього договору. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого розміру змінюваної процентної ставки. У випадку, якщо на дату перегляду ставки, яка припадає на період первинної процентної ставки, різниця між первинною процентною ставкою та змінюваною процентною ставкою становить: для кредиту в національній валюті України - менш ніж один процентний пункт (+/- 1%).

Згідно з п. 2.5 договору про внесення змін та доповнень від 22.03.2023 до кредитного договору № 243 від 14.01.2021 термін остаточного повернення кредиту встановлений до 13.01.2026 року.

Пунктом 5.1 кредитного договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень від 22.03.2023) передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором, але не пізніше строку вказаному у п. 2.5 цього договору. При цьому сторони погодили графік погашення кредиту: у період починаючи з 31.03.2023 по 13.01.2023, сумами погашення по 9 882,64 грн.

Договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань (п. 11.1 кредитного договору).

Згідно з ч. 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 1056 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов кредитного договору банк перерахував позичальнику (ТОВ «АДР Конкорд») кредитні кошти на загальну суму 417 830,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 2330762 від 15.01.2021 та банківською випискою по особовому рахунку відповідача -1, наявними в матеріалах справи.

Проте відповідач-1 зі свого боку умови кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на липень 2024 у нього утворилася заборгованість за тілом кредиту в сумі 266 831,32 грн та заборгованість за процентами в сумі 22 929,83 грн.

01.05.2024 позивач направив на адресу відповідача-1 досудову вимогою № 85-2904/24 віл 29.04.2024, в якій просив відповідача-1 достроково повернути заборгованість по тілу кредиту та непогашених процентах на загальну суму 282 249,11 грн.

Відповіді на вказану вимогу матеріали справи не містять, як і доказів погашення наявної заборгованості відповідачем-1.

Заперечення ТОВ «АДР Конкорд» проти стягнення кредитної заборгованості з тих підстав, що кредитний договір та договори поруки були підписані неуповноваженою особою банку, а відтак, вони є нікчемними, суд відхиляє та зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Якщо правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, то такий правочин створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою (ст. 241 ЦК України). Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Як вже було встановлено судом, за кредитним договором № 243 від 14.01.2021 банк здійснив перерахування позичальнику кредитних коштів на загальну суму 417 830,00 грн, позичальник також частково виконував свої кредитні зобов`язання, що свідчить про те, що сторони вчинили ряд юридично значимих дій, направлених на схвалення правочину, а отже, у суду немає сумнівів щодо повноважень представника банку та дійсності даних договорів.

Згідно з п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, який не мав належних повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено.

З урахуванням викладеного суд відхиляє доводи відповідача-1 про нікчемність кредитного договору як необґрунтовані та безпідставні.

Отже, оскільки відповідач-1 кредитну заборгованість у повному розмірі та в установлений строк не сплатив, суд вважає вимогу банку про стягнення ТОВ «АДР Конкорд» вказаної заборгованості правомірною.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми кредиту та процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку, що з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню: заборгованість за неповернутим кредитом - 266 831,32 грн та заборгованість по прострочених процентах - 22 929,83 грн, що в загальній сумі складає 289 761,15 грн.

Крім того судом встановлено, що для забезпечення виконання позичальником кредитного договору між АТ «Кредобанк» та ПП «Ноосфера», а також ОСОБА_1 були укладені договори поруки від 14.01.2021, згідно з якими поручителі зобов`язуються відповідати перед кредитором за виконання ТОВ «АДР Конкорд» зобов`язань за кредитним договором № 243 від 14.01.2021 в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойки). Відповідно до вищевказаного кредитного договору боржнику кредитором надається кредит на наступних умовах: розмір кредиту - 417 830,00 грн; дата остаточного повернення кредиту включно до 13.01.2024; на момент укладення договору розмір процентної ставки становить 7,3% річних (п. 1.1 договорів поруки).

Відповідно до п. 2.1 договорів поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором кредитор письмово повідомляє поручителів про це із зазначенням суми заборгованості боржника.

Згідно з п. 2.2 договорів поруки поручителі зобов`язані сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором.

Пунктом 2.6 договорів поруки визначено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручителі своїм підписом на цих договорах підтверджують, що як поручителі вони несуть солідарну відповідальність за виконання зобов`язань боржника, а також за будь-якого іншого боржника в разі переведення боргу, заміни особи боржника на підставі або у зв`язку з кредитним договором.

Поручителі можуть надавати згоду на збільшення обсягу його відповідальності за цими договорами, у разі збільшення суми кредиту та/або збільшення розміру процентної ставка за користування кредитом та/або продовження строку повернення кредиту, шляхом надання кредитору окремої письмової згоди на те, або укладення між кредитором та поручителями окремого додаткового договору до цих договорів; або проставлення на відповідному договорі, яким вносяться ці зміни в кредитний договір свого підпису (п. 2.7 договорів поруки).

У п. 4.2 договорів поруки сторони домовилися, що поручителі своїм підписом на цих договорах підтверджують, що ознайомились та зрозуміли умови кредитного договору і не мають зауважень чи заперечень щодо його змісту.

Згідно з п. 1.1.2 договорів про внесення змін від 22.03.2023 до договорів поруки від 14.01.2021 дата остаточного повернення кредиту встановлена до 13.01.2026.

Ці договори про внесення змін та доповнень набувають чинності з дня підписання їх сторонами. Всі інші умови договорів поруки від 14.01.2021, залишаються незмінними га зберігають свою чинність.

Відповідно до п. 4.7 вказаних договорів порука за цими угодами припиняється після спливу трирічного строку, який відлічується від дня настання строку виконання забезпеченого цими поруками зобов`язання/зобов`язань за кредитним договором згідно з умовами кредитного договору або з дня настання зміненого строку виконання забезпеченого такою порукою зобов`язання/зобов`язань.

Таким чином, укладенням договорів поруки поручителі (ПП «Ноосфера» та ОСОБА_1 ) взяли на себе відповідальність за належне виконання зобов`язання позичальником - ТОВ «АДР Конкорд», погодивши умови кредитного договору та договорів поруки своїми підписами, а також усвідомлювали факт зміни умов кредитування, про що свідчить укладення відповідних договорів про внесення змін до договорів поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Матеріали справи свідчать, що 29.05.2024 позивач направив відповідачам-2,3 досудові вимоги № 85-2905/24 від 28.05.2024 та № 85-2805/24 від 28.05.2024, у яких банк вказав на порушення відповідачем-1 договірних зобов`язань та вимагав сплати заборгованості за кредитом та за процентами у загальній сумі 284 317,05 грн. Проте відповіді на зазначені вимоги банк не отримав.

Доводи відповідача-2 (ПП «Ноосфера») про нікчемність договору поруки через підписання його неуповноваженою особою банку суд відхиляє з підстав, наведених вище стосовно кредитного договору.

Щодо тверджень відповідача-3 про те, що вимогу банку про стягнення кредитної заборгованості він не отримав, а тому у нього не виникло обов`язку з погашення такої заборгованості, суд також до уваги не приймає та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, досудова вимога була направлена банком засобами поштового зв`язку на дійсну адресу поручителя, зазначену у договорі поруки та договорі про внесення змін до договору поруки (03312, Житомирська обл., м. Бердичів, пров. Урожайний, буд. 1), що підтверджується поштовим відправленням № 439). Повідомлень щодо зміни адреси до банку від ОСОБА_1 не надходило.

У той же час пунктом 4.10 договорів про внесення змін від 22.03.2023 до договорів поруки від 14.01.2021 передбачено, що сторони погодили, що будь-яке повідомлення кредитора за цими договорами або документи, що надіслані кредитором поручителю, зокрема, поштовим зв`язком на останню повідомлену поручителем кредитору адресу місцезнаходження чи поштову адресу поручителя, у вигляді документа (документів) на паперовому носії є належно вчиненим письмовим повідомленням кредитором поручителя або належно наданим кредитором поручителю документом.

Сторони беззастережно погодили і підписанням цих договорів поручителі підтверджують, що будь-який паперовий документ, надісланий кредитором поштовим зв`язком, вважається отриманим поручителями на третій день від дати його надходження до установи пошти, яка обслуговує поручителя за повідомленою поручителями кредиторові адресою, якщо не встановлено ранішу дату фактичного отримання поручителем відповідного повідомлення або документа.

Поручителі зобов`язуються отримувати документи (повідомлення та інші), відправлені кредитором поштовим зв`язком, електронною поштою, засобами системи чи іншої системи онлайн-банкінгу кредитора невідкладно, але не пізніше зазначених вище у цьому пункті договорів дня чи іншого моменту у часі, з настанням яких такі документи вважатимуться отриманими поручителями.

Отже досудова вимога ОСОБА_1 була надіслана належним чином у відповідності до п. 4.10 договору поруки.

За змістом статей 1054, 1050 і 559 ЦК України у разі, якщо кредитор за кредитним договором, у якому згідно із його умовами позичальник зобов`язаний щомісячно повертати кредит рівними частинами відповідно до умов кредитного договору, щомісяця сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також сплатити неустойку (пеню, штраф) за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним, змінив строк виконання основного зобов`язання (дострокове виконання основного зобов`язання), направивши повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту, при цьому договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, то відповідний строк для пред`явлення вимоги як до боржника, так і поручителів обчислюється з наступного дня, зазначеного кредитором у повідомленні (вимозі) про дострокове повернення кредиту як дата дострокового добровільного повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів, або після закінчення терміну, визначеного кредитором у повідомленні (вимозі) для його дострокового добровільного повернення.

Повідомлення (вимога) про дострокове повернення кредиту, яка направляється позичальнику та/або поручителю, є формою досудового вирішення спору між контрагентами та вимогою сторони, права або законні інтереси якої порушено, про добровільне/безпосереднє врегулювання спору, вказує на зміну строку виконання основного зобов`язання й встановлює обов`язок кредитора пред`явити позов до боржника протягом трьох років, якщо інше не визначено кредитним договором (статті 257, 259 ЦК України); до поручителя - протягом шести місяців, якщо закінчення строку поруки не встановлено самим договором (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, недотримання яких може нести ризик лише для кредитора про втрату в майбутньому права на задоволення своїх вимог у примусовому порядку через суд.

Відповідно до статей 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтереси іншого суб`єкта кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Таким чином направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів та є правом, а не обов`язком кредитора.

Ненаправлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав, а як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту безпосередньо в судовому порядку виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту. Вказаний висновок міститься в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.08.2019 у справі № 754/882/15-ц.

Отже з урахуванням умов укладених сторонами угод та наведених приписів закону суд доходить висновку, що в даному випадку всі відповідачі мають відповідати перед позивачем за невиконання кредитних зобов`язань як солідарні боржники.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на вищенаведене та встановлений факт прострочення відповідачами зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором № 243 від 14.01.2021, суд вважає, що вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів-1, 2, 3 заборгованості зі сплати кредиту у сумі 266 831,32 грн та заборгованості зі сплати процентів у сумі 22 929,83 грн, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236- 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Конкорд», Приватного підприємства «Ноосфера», ОСОБА_1 про солідарне стягнення 289 761,15 грн задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДР Конкорд» (02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюра, буд. 6, ідентифікаційний код 39986940), Приватного підприємства «Ноосфера» (02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюра, буд. 6, ідентифікаційний код 31985520) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) кредитну заборгованість у сумі 289 761 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят одну) грн 15 коп. та судовий збір у сумі 4 346 (чотири тисячі триста сорок шість) грн 43 коп.

Вступна та резолютивна частини оголошені в судовому засіданні 13 березня 2025 року.

Повне рішення складене 24 березня 2025 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К. І.