УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

24.03.2025Справа № 910/2677/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (10029, Житомирська область, м. Житомир, вул. Степана Бандери, 7, оф. 316; ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника Комунального підприємства "Київпастранс" (04070, місто Київ, вул. Набережне шосе, 2, ) в особі філії Комунального підприємства "Київпастранс" Автобусний парк № 2 (02090, м. Київ, вул. Празька, 7, код ЄДРПОУ ВП 05446692) про стягнення за Договором № 52.24-8 від 04.01.2024 року 293 300,00 грн. боргу та 242,24 грн. судового збору,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Комунального підприємства "Київпастранс" в особі філії Комунального підприємства "Київпастранс" Автобусний парк № 2 про стягнення за Договором № 52.24-8 від 04.01.2024 року 293 300,00 грн. боргу.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Також суд зазначає, що згідно п.п. 3 - 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Так, в обґрунтування поданої заяви стягувач посилається на порушення боржником укладеного між сторонами Договору № 52.24-8 від 04.01.2024 року, предметом якого є поставка покупцю (боржнику) шин пневматичних, код 34350000-5 за ДК 021:2015 "Шини для транспортних засобів великої та малої тонажності". Зокрема, стягувач зазначає про наявність заборгованості за видатковою накладною № 425 від 17.10.2024 року.

Поряд із цим, до поданої заяви про видачу наказу про стягнення з боржника - Комунального підприємства "Київпастранс" в особі філії Комунального підприємства "Київпастранс" Автобусний парк № 2 заборгованості в сумі 293 300,00 грн. заявником не додано копії відповідного договору поставки.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст.150 ГПК України, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" про стягнення 293 300,00 грн. заборгованості та 242,24 грн. судового збору на підставі п. 1 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" у видачі судового наказу за вимогою до боржника - Комунального підприємства "Київпастранс" в особі філії Комунального підприємства "Київпастранс" Автобусний парк № 2 про стягнення за Договором № 52.24-8 від 04.01.2024 року 293 300,00 грн. боргу та 242,24 грн. судового збору.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон