УХВАЛА

м. Київ

31.03.2025Справа № 910/3946/25

Суддя Мандриченко О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ромсат"

про захист порушених прав інтелектуальної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить суд:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ромсат" здійснювати використання промислового зразка незалежно від кольорового виконання, що охороняється свідоцтвом на промисловий зразок № 46001 права на який належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП", а саме: виготовлення виробів із застосуванням промислового зразка, що охороняється свідоцтвом на промисловий зразок № 46001, застосування таких виробів, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення), експорт (вивезення) та інше введення таких виробів в цивільний оборот або зберігання таких виробів в зазначених цілях;

- вилучити з цивільного обороту та знищити товари, що порушують права інтелектуальної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП", а саме: "Вироби столові кухонні з алюмінію: 1) FP-22320-SBHB Vetto, 20*4.3cm forged frypan - 488 шт.; 2) FP-22324-SBHB Vetto, 24*4.8cm forged frypan - 495 шт.; 3) FP-22326-SBHB Vetto, 26*5.0cm forged frypan - 496 шт.; 4) FP-22328-SBHB Vetto, 28*5.3cm forged frypan - 504 шт.; 5) CR-1325-SBHBL Vetto, 20cm forged casserole w/lid - 486 шт.; 6) CR1342-SBHBL Vetto, 24cm forged casserole w/lid - 498 шт.; 7) DF-42824-SBHBL Vetto, 24*6.3cm forged deep frypan w/lid - 156 шт.; 8) DF-42826-SBHBL Vetto, 26*7cm forged frypan w/lid - 162 шт. Торгівельна марка: HOLMER Виробник: YONGKANG QINDA INDUSTRY &TRADE CO.,LTD Країна виробництва: CN";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ромсат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП" збитки, понесені у зв`язку з порушенням його прав інтелектуальної власності у розмірі 162 318, 96 гривень.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Згідно частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов`язкові вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, зокрема визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (частини перша, друга цієї статті).

Таким чином, позовна заява має містити підпис позивача або його представника. При цьому, позовна заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів відтворення зображення підпису процесуальним законом не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Одночасно частиною першою, другою статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною першою, четвертою, восьмою статті 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Так, позовна заява підписана електронним цифровим підписом та подана до Господарського суду міста Києва через систему "Електронний суд" фізичною особою Маєвською Катериною Вікторівною, а на підтвердження повноважень останньої діяти від імені позивача до суду було надано лише довіреність у порядку передоручення від 18.03.2025, сформована в системі "Електронний суд".

Разом з тим, суд зазначає, що згідно частини п`ятої статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на складність предмету даного спору та обсяг заявлених позовних вимог, суд зауважує, що справа не є малозначною, а тому відсутні підстави для представництва позивача фізичною особою згідно положень частини другої статті 58 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, жодного іншого документу на підтвердження повноважень Маєвської Катерини Вікторівни як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП", у відповідності до положень статей 56-60 Господарського процесуального кодексу України, разом із позовною заявою до суду надано не було (доказів наявності повноважень діяти в порядку самопредставництва юридичної особи, або як адвоката).

Суд зазначає, що у випадку наявності у Маєвської К.В. статусу адвоката такими документами можуть бути свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України, у відповідності до положень статей 6, 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", проте такі документи до суду не надавались.

Крім того, щодо наданої довіреності у порядку передоручення від 18.03.2025, на підставі якої Маєвська К.В. звернулася до Господарського суду міста Києва, суд зазначає наступне.

Вказана довіреність у порядку передоручення від 18.03.2025 є сформована в системі "Електронний суд" та видана від імені Федоренко Олесі Анатоліївни (керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП").

Так, відповідно до пунктів 30-34 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), затвердженого рішенням Вищої Ради Правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021, користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі "Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи". Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

При цьому, суд зауважує, що довіреність у порядку передоручення від 18.03.2025 у розумінні Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" вважається електронним документом.

Разом з тим, суд також зауважує, що згідно частини першої, другої статті 245 Цивільного кодексу України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Довіреність, яка видана Федоренко О.А. в порядку передоручення на ім`я Маєвської К.В. щодо представництва інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП", не посвідчена нотаріально та не входить до переліку довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених.

Також суд зазначає, що до позовної заяви не додано доказів, які підтверджують, що надана довіреність від 18.03.2025 була створена та підписана з використанням кваліфікованого електронного підпису Федоренко О.А.

Таким чином, суд також зазначає, що надана довіреність від 18.03.2025 не є належним документом на підтвердження повноваженьМаєвської К.В. як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП" в суді.

Крім того, суд також враховує, що до позовної заяви було долучено копію договору про надання правової допомоги № 155 від 14.03.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Офіс персонального обслуговування адвокатської фірми "Династія" в особі голови Кохлякова В`ячеслава Станіславовича та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП" в особі директора Федоренко Олесі Анатоліївни, з якого не вбачається жодної інформації щодо Маєвської Катерини Вікторівни як адвоката та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП".

Згідно пункту 1 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повертається позивачу у разі, якщо таку заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на все вищевикладене суд дійшов висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви позивачу на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Суд враховує, що рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 2, 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 14 Господарського процесуального кодексу України).

Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що згідно частини восьмої статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 56, 58, 59, 60, 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група "ТНП" (49083, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд. 31Д) і додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. В. Мандриченко