УХВАЛА

26 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 923/571/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Ємця А.А.,

розглянувши заяву про виконання ухвали суду Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - Управління, скаржник, заявник)

у справі за матеріалами касаційної скарги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження

за позовом Херсонського обласного центру зайнятості

до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Управління 26.02.2025 через Електронний суд повторно звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема, скасувати ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 у справі №923/571/20 та направити справу на розгляд. До касаційної скарги додано клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у справі № 923/571/20.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 27.02.2025 для розгляду касаційної скарги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у справі №923/571/20 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючої, суддів Бенедисюка І.М., Ємця А.А.

Ухвалою Верховного Суду від 11.03.2025 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20 залишено без руху у зв`язку із наданням скаржникові строку для усунення недоліків, шляхом (1) оформлення та подання саме Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2024 про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі №923/571/20 з наведенням підстав для поновлення строку передбачених статтею 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та наведенням поважності причин пропуску строку з наданням відповідних доказів, що зумовили такий пропуск строку; (2) надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням найменування суду касаційної інстанції, а також вказати підстави касаційного оскарження судового рішення, визначені у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з огляду на предмет касаційного оскарження та зазначити, які конкретно норми права було порушено.

Згідно з довідками про доставку документа в кабінет Електронного суду, зокрема, від 25.03.2025, за інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», документ в електронному вигляді: (ЄДРСР) ст. 292 ГПК Ухвала ВС про залишення касаційної скарги без руху від 11.03.2025 у справі №923/571/20 надіслано в Електронний кабінет одержувача - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та Хавич Т.Г. Документ доставлено в Електронний кабінет одержувачів: 11.03.25 о 20:50. Отже, з урахуванням приписів статті 116, 242 ГПК України, скаржник ухвалу від 11.03.2025 отримав 12.03.2025.

Через Електронний суд 24.03.2025 надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заява про виконання ухвали суду «На виконання вимог ухвали Верховного суду від 11.03.2025» (далі - Заява) в якій, зокрема, зазначає:

«Щодо виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції в інший частині, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в особі представника Наталі КОЗЛОВОЇ звертається до суду касаційної інстанції з проханням надати додатковий час з метою оформлення та подання касаційної скарги в новій редакції з посиланням на норми права

Щодо на виконання вимог ухвали суду, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в особі представника Наталі КОЗЛОВОЇ звертається до суду касаційної інстанції з проханням надати додатковий час з метою оформлення та надання касаційної скарги в новій редакції із підстав касаційного оскарження судового рішення, визначені у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з огляду на предмет касаційного оскарження та з врахуванням зазначення порушених норми права».

Дослідивши матеріали Заяви, Верховний Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань та наслідки недотримання таких вимог визначені у статті 170 ГПК України.

За змістом пункту 1 частини першої вищевказаної норми будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини другої вказаної норми письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником.

Згідно з частиною п`ятою статті 44 ГПК України юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

За змістом частини першої статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Приписами частини третьої статті 56 ГПК України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Така ж правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі №908/592/19. Схожа (узагальнена) позиція висловлена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №303/4297/20.

Верховний Суд також враховує правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №910/16580/23, яка конкретизувала власний висновок, викладений в ухвалі від 08.06.2022 у справі №303/4297/20 та відповідно до якої (постанови) Велика Палата Верховного Суду, здійснюючи тлумачення частини третьої статті 56 ГПК України, доходить висновку, що її формулювання дозволяє виснувати про те, через яких осіб можливе самопредставництво юридичної особи, а також про те, що, окрім керівника і члена виконавчого органу, такими особами можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус, зокрема шляхом подання документів, вказаних у частині третій статті 56 ГПК України [статут, положення, трудовий договір (контракт)].

Водночас, якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

Отже, за наявності інформації щодо такої особи в Єдиному державному реєстрі, у разі подання її суду, відсутності стосовно цього спору, про який повідомлено суду, підстави додатково підтверджувати ці повноваження документами, які за своїм змістом є тими, що визначені частиною третьою статті 56 ГПК України, - статутом, положенням, трудовим договором (контрактом) - відсутні, оскільки суд може покладатись на відомості з Реєстру як на достовірні.

Водночас згідно з пунктом 1 частини першої та частин третьої, четвертої статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи; довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини дев`ятої статті 60 ГПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

При цьому підписання та / або подання заяв, клопотань, скарг є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Як убачається з матеріалів Заяви, вона подана через Електронний суд та зазначено, що від імені Управління діє Яцемирський Сергій Сергійович на підставі довіреності у порядку передоручення 24.02.2025 сформованої в системі «Електронний суд» (далі - Довіреність), що додана до вказаної заяви.

Зі змісту Довіреності убачається, що «…, Олефіренко Сергій Володимирович (РНОКПП - НОМЕР_1 ), на підставі Витягу з ЄДР від 30.04.24 р., щодо ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ХЕРСОНСЬКІЙ ОБЛАСТІ, АВТОНОМНІЙ РЕСПУБЛІЦІ КРИМ ТА М. СЕВАСТОПОЛІ (ЄДРПОУ - 43995495), уповноважую, в порядку передоручення, Яцемирський Сергій Сергійович (РНОКПП - НОМЕР_2 ) представляти інтереси ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ХЕРСОНСЬКІЙ ОБЛАСТІ, АВТОНОМНІЙ РЕСПУБЛІЦІ КРИМ ТА М. СЕВАСТОПОЛІ в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документ).

Верховний Суд виходить з того, що до Заяви не додано ані доказів, що свідчили б про наявність у Яцемирського С.С. статусу адвоката, ані доказів на підтвердження того, що поіменована особа наділена повноваженнями на самопредставництво у розумінні частини третьої статті 56 ГПК України. У Суду наразі відсутня технічна можливість перевірити її статус з публічних відкритих реєстрів, яка діє на підставі зазначеної довіреності, як адвокат.

Водночас Суд відзначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань доданого до заяви керівником Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі є Олефіренко С.В., інших осіб, які можуть вчиняти дії від юридичної особи, зокрема, Яцемирський С.С. у витязі не зазначено.

Отже, не підтверджені повноваження Яцемирського С.С., який може діяти в порядку самопредставництва Управління, як особи на підписання цієї Заяви та представляти її інтереси в порядку самопредставництва.

Крім того, Суд звертає увагу, що у Заяві зазначено, що на виконання вимог ухвали суду, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в особі представника Наталі КОЗЛОВОЇ звертається до суду касаційної інстанції з проханням надати додатковий час з метою оформлення та подання касаційної скарги в новій редакції з посиланням на норми права в той час, як цю Заяву подано Яцемирським С.С., а касаційну скаргу Управління повторно подано 26.02.2025 його представницею - Хавич Тетяною Григорівною.

Також Суд відзначає, що 14.03.2025 від Управління за підписом Хавич Т.Г. подано через Електронний суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність повернення Заяви на підставі абзацу першого частини четвертої статті 170 ГПК України, оскільки Суд, встановивши, що заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що Заяву від 24.03.2024 у справі №923/571/20 підписав від імені Управління - Яцемирський С.С., який не має права її підписувати, колегія суддів дійшла висновку про повернення заяви з доданими до неї матеріалами заявнику на підставі абзацу першого частини четвертої статті 170 ГПК України.

Керуючись статтями 170, 234, 314 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про виконання ухвали суди «На виконання вимог ухвали Верховного суду від 11.03.2025» у справі №923/571/20 повернути з усіма доданими до неї матеріалами заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя А. Ємець