ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

24 березня 2025 року м. Харків Справа № 913/103/25
Провадження №5/913/103/25
Суддя Вінніков С.В., розглянувши матеріали
про стягнення 2 288 962 832 грн 00 коп.,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (далі ТОВ «ЕЙ Енергія) 18.03.2025 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом, який зареєстрований відділом документального забезпечення роботи суду 19.03.2025, до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот») про стягнення заборгованості за договором від 22.08.2022 №12А167-537-22 купівлі-продажу природного газу в сумі 2 288 962 832 грн 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що на виконання умов договору від 22.08.2022 №12А167-537-22 купівлі-продажу природного газу ним перераховано ТОВ «Хім-Трейд» забезпечувальний платіж у сумі 2 288 962 832 грн 00 коп., який останній в порушення умов п.5.11 договору не повернув.
Також ТОВ «ЕЙ Енергія» заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2025 справа передана на розгляд судді Віннікову С.В.
Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає наступне.
Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2025 року 3 028 гривні.
Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Суд зауважує, що позивач звернувся з позовом до суду через систему «Електронний суд», тобто в електронній формі, а тому підлягає застосуванню коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, виходячи з ціни позову (2 288 962 832 грн 00 коп.) та з огляду на те, що позивач звертається через систему «Електронний суд» підлягає сплаті судовий збір у сумі 847 840 грн 00 коп.
Позивачем до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору.
Указане є порушенням п.2 ч.1 ст.164 ГПК України.
Суд бере до уваги, що постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» від 19.09.2024 №3984-IX перейменовано місто Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району Луганської області на місто Сіверськодонецьк.
Вирішуючи клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, суд виходить з наступного.
Клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі обґрунтоване тим, що ТОВ «ЕЙ Енергія» знаходиться у важкому матеріальному становищі.
Наразі відкрито 14 виконавчих проваджень, у межах яких накладено арешт на кошти позивача.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст.129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст.8 зазначеного Закону, норма якої є спеціальною.
Згідно зі ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З аналізу ст.8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Що ж до самих умов, визначених ст.8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.
Так, умови, визначені у п.1 та п.2 ч.1 ст.8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Щодо третьої умови, визначеної у п.3 ч.1 ст.8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Слід зазначити, що встановлений ст.8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.
Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п.1 та 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п.3 ч.1 ст.8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).
Отже приписи п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 06.05.2019 №904/2425/18, від 25.03.2021 №912/3514/20, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права.
Суд виходить із того, що даний спір не належить до переліку, визначеному п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», тобто не є спором про захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Отже, передумовою для відстрочення позивачеві сплати судового збору є встановлення судом конкретних обставин, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.8 Закону України, «Про судовий збір», тобто що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, або що позивач є військовослужбовцем, або батьком, який мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; або одиноким батьком, який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; або членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; або особою, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. При цьому, відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», має враховуватись майновий стан позивача.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст.77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Зазначені ТОВ «ЕЙ Енергія» у позовній заяви обставини ніяким чином не доводять жодну з перелічених вище підстав для відстрочки сплати судового збору.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена наявність передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» підстав для відстрочення сплати судового збору, що має наслідком відхилення відповідного клопотання.
Ураховуючи зазначене, несплата позивачем судового збору в сумі 847 840 грн 00 коп. розцінюється судом як порушення п.2 ч.1 ст.164 ГПК України.
Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Отже, указані недоліки позовної заяви ТОВ «ЕЙ Енергія» є підставою для залишення її без руху.
Згідно з ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ТОВ «ЕЙ Енергія» без руху з наданням заявникові десяти днів з дня вручення даної ухвали для усунення наведених недоліків.
Позивачеві у вказаний строк слід надати суду заяву про усунення недоліків з доказами сплати судового збору в сумі 847 840 грн 00 коп. Подати докази надсилання заяви про усунення недоліків з доданими до неї документами на адресу відповідача.
Керуючись ст.ст.164, 174, 232, 233, 234 ГПК України, суд

1. Позовну заяву ТОВ «ЕЙ Енергія» залишити без руху.
2. Надати ТОВ «ЕЙ Енергія» десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви та подання до суду заяви про усунення недоліків.
3. Роз`яснити ТОВ «ЕЙ Енергія», що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (ч.3 ст.174 ГПК України); якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.4 ст.174 ГПК України).
Відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 24.03.2025 та оскарженню не підлягає.
Суддя Сергій ВІННІКОВ