ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5189/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Херсонської обласної прокуратури (73025, Херсонська область, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 33, ) за вх.№2-353/25 від 14.03.2025 про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі №916/5189/23

за позовом: Керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області (73003, м. Херсон, вул. Тираспільська, буд. 5а) в інтересах держави

до відповідачів:

1.Херсонської міської ради Херсонської області (73000, Херсонська область, м. Херсон, пр-т Ушакова, буд. 37, )

2.Товариства з обмеженою відповідальністю Спасательно-водолазная служба (73000, Херсонська обл., м. Херсон, селище Антонівка, вул. Херсонська, буд. 124-з, )

про визнання недійсними рішення та договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно та повернення земельної ділянки, -

інша особа: Виконавчий комітет Херсонської міської ради (73003, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Незалежності, буд. 37, )

за участю учасників:

прокурор Волкова Н.М.

від інших учасників розгляду заяви: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.10.2024 у справі №916/5189/23 позовні вимоги Керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави задоволено повністю; визнано недійсним рішення Антонівської селищної ради м. Херсона №589 від 26.11.2020, яким надано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю Спасательно-водолазная служба земельну ділянку, площею 4,0000 га, кадастровий номер: :02:001:2111, для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, для обслуговування будівель та споруд рятувальної станції, розташовану за адресою: вул. Херсонська, 124-з, смт. Антонівка, м. Херсон, Херсонська область; визнано недійсним укладений 26.11.2020 між Антонівською селищною радою м. Херсона та Товариством з обмеженою відповідальністю Спасательно-водолазная служба договір оренди земельної ділянки, площею 4,0000 га, кадастровий номер: :02:001:2111, наданої для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, для обслуговування будівель та споруд рятувальної станції, розташованої за адресою: вул. Херсонська, 124-з, смт. Антонівка, м. Херсон, Херсонська область; скасовано рішення державного реєстратора Ювілейної сільської ради, Олешківського району, Херсонської області Кравченко Т.В. (індексний номер рішення 55846095 від 22.12.2020) про державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю Спасательно-водолазная служба на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, площею 4,0000 га, з кадастровим номером :02:001:2111, яка розташована по вул. Херсонська, 124-з, смт. Антонівка, м. Херсон, Херсонська область; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Спасательно-водолазная служба повернути територіальній громаді в особі Херсонської міської ради Херсонської області земельну ділянку по вул. Херсонська, 124-з, смт. Антонівка, м. Херсон, Херсонська область, площею 4,0000 га (кадастровий номер: :02:001:2111); стягнуто з Херсонської міської ради Херсонської області на користь Херсонської обласної прокуратури 5368 грн. судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Спасательно-водолазная служба на користь Херсонської обласної прокуратури 5368 грн. судового збору.

02.12.2024 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2024 по справі №916/5189/23, яке набрало законної сили 27.11.2024, були видані відповідні накази, зокрема, про стягнення з Херсонської міської ради Херсонської області на користь Херсонської обласної прокуратури 5368 грн. судового збору.

14.03.2025 за вх.№2-353/25 до суду від Херсонської обласної прокуратури надійшла заява, в якій заявник просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2024 у справі №916/5189/23, стягнути на користь Херсонської обласної прокуратури судові витрати у сумі 5368 грн. з Херсонської міської ради через Виконавчий комітет Херсонської міської ради. В обґрунтування поданої заяви прокурор вказує, зокрема, що:

- обласною прокуратурою наказ суду №916/5189/19 про стягнення 5368 грн з Херсонської міської ради на користь Херсонської обласної прокуратури направлено для виконання до органів казначейської служби; водночас, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області зазначений виконавчий документ повернуто, оскільки боржник - Херсонська міська рада не має відкритих рахунків в органах казначейства;

- з метою виконання рішення у добровільному порядку Херсонською обласною прокуратурою до Херсонської міської військової адміністрації направлено лист від 20.12.2024 №15/1-3011-24 щодо сплати 5368 грн. у добровільному порядку; листом від 08.01.2025 №8-8600-11/26 за підписом начальника Херсонської міської військової адміністрації вказана вимога задоволена не була; зазначене унеможливлює виконання судового рішення про стягнення з Херсонської міської ради судового збору, отже слід прийняти нові заходи для його реалізації шляхом зміни зазначеної у рішенні форми виконання в частині стягнення судових витрат;

- Херсонська міська рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має; фінансові ресурси закріплено за виконавчими органами Херсонської міської ради, які і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету; зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення.

Ухвалою суду від 17.03.2025 призначено розгляд заяви Херсонської обласної прокуратури за вх.№2-353/25 від 14.03.2025 на 21.03.2025 об 11:15.

19.03.2025 за вх.№8951/25 до суду від Херсонської обласної прокуратури надійшла заява, в якій прокурором повідомлено, що помилково зазначено код ЄДРПОУ виконавчого комітету Херсонської міської ради 04059964 замість правильного 04059958.

20.03.2025 за вх.№9177/25 до суду від відповідача-1 - Херсонської міської ради Херсонської області надійшли заперечення на заяву про зміну способу і порядку виконання рішення. У поданих запереченнях відповідач-1 просить суд відмовити у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення в повному обсязі та вказує, зокрема, наступне:

- Херсонська міська рада () та Виконавчий комітет Херсонської міської ради () є різними, самостійними юридичними особами органами місцевого самоврядування, суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді; відповідач-1 зазначає, що прокурором в заяві до суду першої інстанції підміняються поняття інституту заміни сторони інститутом зміни способу і порядку виконання рішення; Виконавчий комітет та Херсонська міська рада є різними юридичними особами;

- визначення заявником способу виконання рішення як стягнення заборгованості за виконавчим документом через іншу юридичну особу фактично змінить зміст рішення, замінить боржника у зобов`язанні на особу, яка не залучалася до участі у справі, яка відповідно до положень Закону України Про місцеве самоврядування в Україні є окремою юридичною особою та наділена власними повноваженнями; наразі матеріали справи не містять доказів на підтвердження ані про вибуття міської ради із визначених судовим рішенням правовідносин, ані про правонаступництво виконавчого комітету після міської ради; відсутність в Херсонської міської ради рахунків, відкритих у органах казначейства для здійснення примусового виконання рішення, не позбавляє позивача можливості виконати рішення суду у добровільному порядку, оскільки саме міська рада є власником грошових коштів, розпорядником яких виступає її виконавчий комітет.

- у випадку задоволення заяви суд по суті не змінює спосіб та порядок виконання рішення, а залучає до виконання рішення третю особу, яка не була учасником справи, здійснивши таким чином заміну сторони виконавчого провадження, тоді як юридична особа - Херсонська міська рада не є припиненою і не перебуває у стані припинення, жодних рішень про перехід прав та обов`язків від однієї юридичної особи до іншої не приймалося; запропонований позивачем порядок виконання рішення фактично означає заміну сторони у виконавчому провадженні.

У судовому засіданні 21.03.2025 прокурор просить суд задовольнити подану заяву.

Інші учасники розгляду заяви у судове засідання 21.03.2025 не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви належним чином повідомлені.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 травня 2024 року №271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб. Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 14 січня 2025 року №26/2025 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Заява Херсонської обласної прокуратури за вх.№2-353/25 від 14.03.2025 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Розглянувши заяву Херсонської обласної прокуратури за вх.№2-353/25 від 14.03.2025, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У відповідності до ч.1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Згідно з ч.3 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 №11-рп/2012).

Зміна способу та порядку виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному статтею 331 ГПК України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Згідно з ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ч.1 ст. 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі Шмалько проти України (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005 року по справі Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. рішення від 19.03.1997 зі справи Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи Шмалько проти України).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява №71186/01, п.84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п.1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п/п 1 п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Згідно з абз.1 п/п 2 п.9 та абз. 2 п.2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 №845, органи казначейства змушені повертати виконавчі документи у разі, якщо боржником зазначено не розпорядника бюджетних коштів.

Статтею 1 Закону України Про місцеве самоврядування в України визначено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України Про місцеве самоврядування виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

У відповідності до ст. 51 Закону України Про місцеве самоврядування в України виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно з ч.2 ст. 64 Закону України Про місцеве самоврядування в України сільські, селищні, міські, районі в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання. При цьому, згідно з п.п. 27 ч.1 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: як прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

Статтею 2 Бюджетного Кодексу України визначено, що головні розпорядники бюджетних коштів - бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 цього Кодексу отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних призначень.

Згідно з ст. 22 Бюджетного Кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: 1) за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників; 2) за бюджетними призначеннями, визначеними рішенням про бюджет Автономної Республіки Крим, - уповноважені юридичні особи (бюджетні установи), що забезпечують діяльність Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, а також міністерства та інші органи влади Автономної Республіки Крим в особі їх керівників; 3) за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд зазначає, що обґрунтовуючи подану заяву прокурор посилається на те, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у Херсонській області виконавчий документ повернуто, оскільки боржник - Херсонська міська рада не має відкритих рахунків в органах казначейства; листом від 08.01.2025 №8-8600-11/26 начальника Херсонської міської військової адміністрації вимога про добровільне виконання рішення суду задоволена не була.

Так, в матеріалах справи наявні:

- лист Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області від 13.02.2025, в якому повідомлено, що Управління повертає наказ, виданий Господарським судом Одеської області 02.12.2024 по справі №916/5189/23 про стягнення з Херсонської міської ради Херсонської області на користь Херсонської обласної прокуратури 5368,00 грн. судового збору, у зв`язку з тим, що боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства;

- лист Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області від 08.01.2025, в якому повідомлено, зокрема, що Херсонська міська рада не має відкритих рахунків в органі Казначейства, у зв?язку з цим не має фінансових можливостей для забезпечення виконання судового рішення; підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Проаналізувавши матеріали поданої заяви, господарський суд вказує, що судове рішення, на підставі якого був виданий наказ від 02.12.2024 у справі №916/5189/23, боржником добровільно не виконано, приймаючи до уваги, що з наявної інформації Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області у Херсонської міської ради Херсонської області немає відкритих рахунків в органах казначейства, враховуючи, що у даному випадку у разі стягнення грошових коштів з Виконавчого комітету Херсонської міської ради не відбувається заміна сторони на стадії виконання судового рішення, оскільки грошові кошти стягуються саме з Херсонської міської ради Херсонської області, однак за рахунок коштів Виконавчого комітету Херсонської міської ради (розпорядника бюджетних коштів), господарський суд вважає за необхідне задовольнити подану Херсонською обласною прокуратурою заяву за вх.№2-353/25 від 14.03.2025 та змінити порядок виконання судового рішення у справі №916/5189/23 шляхом стягнення з боржника - Херсонської міської ради Херсонської області (73000, Херсонська область, м. Херсон, пр-т Ушакова, буд. 37, ) через Виконавчий комітет Херсонської міської ради (73003, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Незалежності, буд. 37, ) на користь стягувача - Херсонської обласної прокуратури (73025, Херсонська область, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 33, ) 5368 /п`ять тисяч триста шістдесят вісім/ грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Херсонської обласної прокуратури за вх.№2-353/25 від 14.03.2025 - задовольнити.

2.Змінити порядок виконання рішення Господарського суду Одеської області від 24.10.2024 у справі №916/5189/23, на підставі якого був виданий наказ від 02.12.2024 у справі №916/5189/23, та визначити його таким чином: Стягнути з боржника - Херсонської міської ради Херсонської області (73000, Херсонська область, м. Херсон, пр-т Ушакова, буд. 37, ) через Виконавчий комітет Херсонської міської ради (73003, Херсонська обл., м. Херсон, пр-т Незалежності, буд. 37, ) на користь стягувача - Херсонської обласної прокуратури (73025, Херсонська область, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 33, ) 5368 /п`ять тисяч триста шістдесят вісім/ грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили 21.03.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 25.03.2025.

Суддя Бездоля Юлія Сергіївна