РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2025Справа № 910/8158/24

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн"
до1) Державної митної служби України 2) Головного управління Національної поліції в Закарпатській області 3) Закарпатської обласної прокуратури
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачівДержавна казначейська служба України
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачівЗакарпатська митниця
простягнення 41957361,02 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники учасників справи:

від позивачаСкороход Г.М., Петров О.Г.
від відповідача-1Борисова Т.М.
від відповідача-2Яблонський О.О.
від відповідача-3Кузьміна К.Г.
від третьої особи-1не з`явилися
від третьої особи-2Пензов С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної митної служби України, Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатської обласної прокуратури про стягнення 41957361,02 грн шкоди, заподіяної внаслідок неправомірних дій відповідачів (їхніх посадових осіб) щодо незаконного втручання у право власності позивача на товари, порушення відповідачами права позивача мирно володіти своїм майном (втраченими товарами), що полягає у неповерненні цих товарів (за відсутності будь-яких підстав для такого неповернення); незабезпеченні схоронності та втрату товарів після їхнього вилучення відповідачем 1 та під час перебування втрачених товарів під контролем відповідачів, зобов`язаних забезпечити схоронність цього майна.

Розмір шкоди позивач обраховує як суму вартості втраченого товару в розмірі 862013,40 доларів США (без ПДВ), що станом на дату подання позову за офіційним курсом Національного банку України становить 34943782,00 грн, 6872392,52 грн податкового зобов`язання з акцизного податку, сплаченого відповідно до ст.222 Податкового кодексу України, а також вартості виробництва акцизних марок у розмірі 141186,50 грн, всього на суму 41957361,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2024 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/8158/24, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 15.08.2024; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; залучено до участі у справі Державну казначейську службу України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів; встановлено строк для подання пояснень третьою особою щодо позову - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

18.07.2024 від позивача надійшло клопотання по справі на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2024.

23.07.2024 від Державної казначейської служби України надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа-1 проти заявлених позовних вимог заперечила та зазначила, зокрема, про те, що позивач фактично просить суд у рішенні визначити спосіб його виконання (стягнення через казначейство), однак не наводить обґрунтування необхідності обрання саме такого способу. На думку третьої особи-1, в силу приписів ст.ст.126, 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу можуть бути стягнуті винятково зі сторони у справі, однак не з Державного бюджету України.

Також третя особа-1 у наданих поясненнях просила суд здійснювати розгляд справи без участі її представника у судових засіданнях.

29.07.2024 від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 проти заявлених позовних вимог заперечив. Серед іншого відповідач-2 зазначив про те, що позивачем у позовній заяві не вказано усіх елементів відповідальності, наявність яких є необхідною для деліктної відповідальності відповідача-2, та жодних доказів про завдання йому майнової шкоди з вини відповідача-2 не надав, що виключає правові підстави для задоволення позовних вимог до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. Крім того, відповідач-2 зазначив, що не вилучав спірне майно та не передавав його на зберігання, а отже Головне управління Національної поліції в Закарпатській області не є належним відповідачем у справі.

31.07.2024 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 проти позову заперечив. Серед іншого, відповідач-1 вказав про те, що Державна митна служба України не повинна відповідати за даним позовом, не є особою, яка завдала майнової шкоди позивачу, оскільки протоколи про порушення митних правил від 01.02.2019 №0535/30500/19 та №0536/30500/19 складені посадовими особами Закарпатської митниці ДФС в межах своєї компетенції, на підставі та у спосіб, що визначені Митним кодексом України, в результаті здійснення владних управлінських функцій з реалізації державної митної політики у сфері боротьби з порушеннями митних правил. За результатами розгляду цих протоколів ухвалено судові рішення, якими особу, у відношенні якої вони складені, визнано винною в порушенні митних правил за ч.1 ст.483 Митного кодексу України; обов`язковість вилучення товарів за вказаними протоколами встановлена ч.2 ст.511 Митного кодексу України, а втрата товарів, належних позивачу, сталася після передачі 30.06.2020 митницею посадовій особі прокуратури Закарпатської області. Отже, на думку відповідача-1, позивачем не доведено жодного елементу складу цивільного правопорушення, наявність яких стала би підставою для притягнення відповідача-1 до відповідальності у вигляді стягнення шкоди.

09.08.2024 від відповідача-3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-3 проти позову також заперечив та зазначив, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до Закарпатської обласної прокуратури такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

За твердженнями відповідача-3, на розгляді Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000245 від 05.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (колишніх працівників прокуратури) у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.365 Кримінального кодексу України (справа №308/304/23), а позивач у вказаному кримінальному провадженні визнаний потерпілим.

На думку відповідача-3, обов`язковою умовою для застосування ст.1177 Цивільного кодексу України є наявність вироку суду, що набрав законної сили або постанови слідчого, дізнавача, прокурора чи ухвали суду про закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, якими встановлено те, що певна особа є винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, або, і це є найголовнішим, встановлено сам факт вчинення стосовно потерпілої особи певного кримінального правопорушення, а у разі неухвалення наведених процесуальних рішень, втілених у певних документах у кримінальному провадженні, встановити всі умови для застосування ч.2 ст.1177 Цивільного кодексу України є неможливим, а тому право на позов, відповідно до цієї правової норми, не виникає.

Отже, відповідач-3 вважає, що у особи, яка вважає себе потерпілою від кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого триває і факт вчинення кримінального правопорушення (злочину) належно не встановлений, не виникає право на позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на підставі ч.2 ст.1177 Цивільного кодексу України, оскільки підставою для компенсації такої шкоди потерпілій особі державою є насамперед завдання шкоди в результаті вчинення кримінального правопорушення, що має бути встановлено у передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку, а якщо під час розгляду справи суди не встановлять, що позивачу завдано шкоду внаслідок кримінального правопорушення, то підстав для компенсації державою шкоди такій особі не виникає, а отже, немає підстав і для застосування правил ч.2 ст.1177 Цивільного кодексу України.

Крім того, як зазначив відповідач-3, позивачу, як потерпілому у кримінальному провадженні №0000245, відповідно до п.10 ч.1 ст.56, ст.ст.127, 128 Кримінального процесуального кодексу України надається право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди з обвинувачених шляхом подання відповідного цивільного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2024 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/8158/24 на 30 днів; встановлено сторонам строк на подання відповіді на пояснення третьої особи до 05.09.2024; встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзиви до 05.09.2024; встановлено відповідачам строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 26.09.2024; відкладено підготовче засідання у справі на 03.10.2024.

05.09.2024 від позивача надійшли відповіді на відзиви відповідачів, в яких він проти тверджень відповідачів, викладених ними у відзивах на позов заперечив.

12.09.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

26.09.2024 від Державної митної служби України надійшли заперечення на відповідь на відзив.

30.09.2024 від Державної митної служби України надійшло клопотання про залучення до участі у справі Закарпатської митниці третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.

03.10.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

У підготовчому засіданні 03.10.2024 суд задовольнив клопотання позивача про долучення письмових доказів та долучив письмові докази та додаткові пояснення позивача до матеріалів справи; відклав розгляд клопотання про залучення до участі у справі Закарпатську митницю третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів до наступного підготовчого засідання; оголосив перерву у підготовчому засіданні до 17.10.2024.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2024 повідомлено відповідача-2 та третю особу-1 про оголошення перерви у підготовчому засіданні до 17.10.2024.

У підготовчому засіданні 17.10.2024 представник Державної митної служби України підтримав раніше подане клопотання про залучення до участі у справі Закарпатської митниці третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів та просив застосувати позовну давність до заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2024 залучено Закарпатську митницю до участі у справі третьою особою-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів; зобов`язано учасників справи невідкладно направити на адресу Закарпатської митниці копії усіх заяв по суті справи та письмових пояснень наданих в межах справи, докази чого надати в наступне підготовче засідання; встановлено Закарпатській митниці строк для надання пояснень по справі до 07.11.2024; відкладено підготовче засідання у справі на 14.11.2024.

23.10.2024 від Державної казначейської служби України надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 17.10.2024.

24.10.2024 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 17.10.2024.

Також 24.10.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

24.10.2024 від Закарпатської митниці надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа-2 поклала відповідальність за зникнення товару позивача виключно на відповідача-3.

У підготовчому засіданні 14.11.2024 оголошувалася перерва до 28.11.2024, про що Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та Державну казначейську службу України повідомлено відповідною ухвалою суду.

15.11.2024 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

25.11.2024 від Державної митної служби України надійшли пояснення по справі.

У підготовчому засіданні 28.11.2024 суд долучив пояснення позивача до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 23.12.2024.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 23.12.2024 оголошено перерву до 16.01.2025, про що третю особу-1 повідомлено відповідною ухвалою суду.

23.12.2024 від відповідача-3 надійшли документи по справі.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 16.01.2025 оголошено перерву до 06.02.2025, про що третю особу-1 повідомлено відповідною ухвалою суду.

У судовому засіданні 06.02.2025 суд зобов`язав позивача надати в порядку ч.5 ст.161 Господарського процесуального кодексу України пояснення стосовно розрахунку суми збитків у вигляді акцизного збору, відомості щодо звернення до фіскальних органів стосовно повернення сум акцизного збору та щодо сплати цих сум в бюджет, а також зобов`язав позивача направити пояснення на адресу суду та всім учасникам справи до 14.02.2025 та оголосив перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 19.02.2025, про що третю особу-1 повідомлено відповідною ухвалою суду.

14.02.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення у справі та клопотання про приєднання письмових доказів.

18.02.2025 від відповідача-1 надійшли заперечення на клопотання позивача про приєднання письмових доказів.

Представник позивача у судовому засіданні 19.02.2025 позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів та третьої особи-2 проти заявлених позовних вимог заперечили, просили суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа-1 у судове засідання 19.02.2025 представників не направила. У поданих раніше письмових поясненнях просила суд здійснювати розгляд справи без участі її представників.

У судовому засіданні 19.02.2025 суд частково задовольнив клопотання позивача про долучення доказів в частині долучення платіжних документів про сплату акцизного податку та оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та його проголошення 05.03.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2025 повідомлено третю особу-1 про призначення судового засідання на 05.03.2025.

В судовому засіданні 05.03.2025 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

01.08.2015 між юридичною особою за законодавством Швейцарії - "Philip Morris Products S.A.", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн", як дистриб`ютором, було укладено договір дистрибуції (договір), відповідно до умов якого продавець призначає дистриб`ютора своїм неекскюзивним дистрибютором товару на території України, а дистриб`ютор приймає таке призначення (п.2.1), цей договір вступає в силу з дати набрання чинності та діє до його припинення відповідно до ст.15.2 (п.15.1).

31.12.2016 між сторонами договору було укладено додатковий договір до договору дистрибуції, яким було викладено в новій редакції додаток Б до договору дистрибуції.

У додатковому договорі від 25.01.2017 до договору дистрибуції від 01.08.2015 між контрагентами договору погоджено, що продавець зобов`язаний продавати товар дистриб`ютору за цінами, які вказані у замовленні; сторони мають обговорювати та переглядати такі ціни щонайменше 2 рази на рік (п.4.1); якщо сторони не домовляться про інше стосовно кожного конкретного замовлення, товар, який продається за цим договором, може доставлятися на таких умовах: СРТ Харків, Україна (Інкотермс 2010) або СРТ Київ, Україна, (Інкотермс 2010); вважається, що продавець виконав свої зобов`язання з поставки товару в момент поставки товару y призначене місце в приміщення дистриб`ютора (дата поставки) і така доставка повинна бути підтверджена підписанням відповідної транспортної накладної уповноваженими представниками дистриб`ютора і продавця. Право власності на кожну партію товару переходить від продавця до дистриб`ютора в момент, коли товар переходить y міжнародні води/повітряний простір іншої держави/перетинання кордону іншої держави, в залежності від способу доставки, а ризик втрати або пошкодження товару переходять від продавця до дистриб`ютора в дату поставки. Водночас, сторони можуть погодитися на інші умови поставки (як вони визначені в Інкотермс 2010), які будуть узгоджені в кожному конкретному замовлені та остаточно вказані в рахунку-фактурі (п.4.4).

Таким чином, сторони погодили, що право власності на товар переходить до дистриб`ютора в момент, коли товар переходить y міжнародні води/повітряний простір іншої держави/перетинання кордону іншої держави, в залежності від способу доставки.

01.09.2017 між сторонами договору було підписано додатковий договір №3 до договору, яким було розширено перелік товарів, які підлягали поставці за договором.

03.10.2017 між сторонами договору укладено додатковий договір №4 до договору, згідно якого термін "тютюнові вироби" замінено терміном "тютюновмісні вироби".

21.12.2018 між юридичною особою за законодавством Швейцарії - "Philip Morris Products S.A.", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн", як дистриб`ютором, було оформлено замовлення № (далі - замовлення №), згідно якого сторони договору погодили поставку на умовах CPT Kharkiv товарів (тютюновмісних виробів), зокрема, EHC1 Heets (Yellow Label) S50PRI 20 SLI в кількості 43670 тис.шт. за ціною 27,78 доларів США (без ПДВ) за одну тисячу штук, вантажовідправник - Philip Morris international management (Швейцарія) через Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a.

В рахунок часткового виконання замовлення № продавцем - Philip Morris Products S.A. направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" рахунок-фактуру (іnvoice) №001039 від 14.01.2019 (інвойс №001039).

В подальшому, на виконання замовлення № в частині та з урахуванням виставленого інвойсу №001039 Philip Morris international management (Швейцарія) в особі PM MTB SPA (Італія) організовано поставку товару - Heets (Yellow Label) у кількості 19199,740 кг, перевізник - T.T.E.Top Transport Europe s.r.l.), що підтверджується міжнародною товаро-транспортною накладною (CMR) №23012019 від 23.01.2019 (CMR №23012019).

25.01.2019 згідно попередньої митної декларації (форма МД-2) типу IM40EE №UA807070/2019/000696 (МД №UA807070/2019/000696) митним брокером здійснено попереднє декларування (електронне декларування) товарів із загальною митною вартістю товарів (Heets (Yellow Label) на суму 435034,80 доларів США (без ПДВ), вагою брутто - 19199,74 кг, нетто - 17038,08 кг, кількістю 15660 тис.шт (783000 пачок), виробник - Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (товар-1).

26.01.2019 о 20 год. 51 хв. в зону митного контролю митного посту Закарпатської митниці ДФС в напрямку "в`їзд в Україну" прибув вантажний автомобіль марки "Volvo" номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом - рефрежиратором марки "Schmitz" номерний знак НОМЕР_2 , в якому знаходилися товари (тютюновмісні вироби), що ввозилися на митну територію України в режимі імпорту для доставки від Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a позивачу згідно МД №UA807070/2019/000696.

Митні формальності під час митного контролю для прийняття рішення щодо пропуску вказаних товарів через митний кордон України зі сторони митного органу здійснювалися посадовими особами Митного посту "Ужгород" Закарпатської митниці ДФС.

01.02.2019 головним державним інспектором відділу оперативного реагування №1 управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці ДФС Мигалиною В.В. було складено відносно посадової особи іноземного підприємства Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a протокол про порушення митних правил №0535/30500/19 (протокол №0535/30500/19), згідно ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Згідно протоколу №0535/30500/19 було тимчасово вилучено товар-1, що поставлявся позивачу, а саме: тютюновмісний виріб для електричного нагрівання загальною кількістю 783000 пачок по 20 стіків в кожній, кількість (вага) 17038,08 кг нетто (15660000 стіків), вартістю 10940648,86 грн.

Відповідно до листа Закарпатської митниці ДФС від 05.04.2019 №07-70-20-20/4880, митним органом на адресу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області були направлені для розгляду матеріали протоколу про порушення митних правил №0535/30500/19.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2019 у справі №308/3878/19 матеріали справи про порушення митних правил за протоколом про порушення митних правил №0535/30500/19 від 01.02.2019 та додані до нього документи відносно посадової особи іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Via Frattelli Rosselli, 440069 Zola Predosa Bologna), iнші відомості відсутні, за ч.1 ст.483 Митного кодексу України направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки складу кримінального правопорушення.

Додатковою постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2020 у справі №308/3878/19, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 02.06.2020, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0535/30500/19 від 01.02.2019 "тютюновмісні вироби для електричного нагрівання" в загальній кількості 29 вантажних місць (палет), вагою брутто 19199,74 кг, вирішено направити до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, у провадженні якого перебувають матеріали справи.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст.358, ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України, 28.09.2021 прийнято рішення про його закриття з мотивів п.2 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: з огляду на відсутність складу відповідних кримінальних правопорушень, що підтверджується листом слідчого управління ГУНП в Закарпатській області від 04.11.2021 №5545/106/7-2021 та листом Офісу Генерального прокурора від 01.10.2021 №06/3/2-581-21.

Крім цього, як зазначено в листі слідчого управління ГУНП в Закарпатській області від 04.11.2021 №5545/106/7-2021, згідно ст.38 КУпАП матеріали справи про порушення митних правил від 01.02.2019 №0535/30500/19 були повернуті до митних органів Закарпатської області для вирішення питання про їх направлення до Ужгородського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Матеріали справи про порушення митних правил надійшли повторно на розгляд до суду 03.11.2021 (справа №308/14518/21).

За результатами розгляду цих матеріалів постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2021 у справі №308/14518/21 вирішено посадову особу іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Via Frattelli Rosselli, 440069 Zola Predosa Bologna) визнати винною у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 Митного кодексу України; провадження у справі про порушення митних правил (протокол №0535/30500/19) відносно посадової особи іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Via Frattelli Rosselli, 440069 Zola Predosa Bologna) за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, закрити на підставі ч.3 ст.467 Митного кодексу України, п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для накладення адміністративного стягнення; вилучені предмети: тютюновмісний виріб для електричного нагрівання загальною кількістю 783000 пачок по 20 стіків в кожній, вартістю 10940648,86 грн повернути посадовій особі іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Via Frattelli Rosselli, 440069 Zola Predosa Bologna).

Постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2021 у справі №308/14518/21 набрала законної сили.

10.01.2019 між юридичною особою за законодавством Швейцарії - "Philip Morris Products S.A.", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн", як дистриб`ютором, було оформлено замовлення № (замовлення №), згідно якого сторони договору погодили поставку на умовах CPT Kharkiv товарів (тютюновмісних виробів), зокрема, EHC1 Heets bronze label S50 PRI 20 SLI в кількості 15000 тис.шт. за ціною 27,78 доларів США (без ПДВ) за одну тисячу штук та EHC1 Heets Green Zing mix S50 PRI 20 SLI в кількості 15000 тис.шт. за ціною 27,78 доларів США (без ПДВ) за одну тисячу штук, вантажовідправник - Philip Morris International Management (Швейцарія) через юридичну особу Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Італія).

В рахунок часткового виконання замовлення № продавцем - Philip Morris Products S.A. було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" рахунок-фактуру (іnvoice) №003002 від 25.01.2019 (інвойс №003002) щодо продажу позивачу товарів (тютюновмісних виробів) EHC1 Heets bronze label S50 PRI 20 SLI в кількості 7500 тис.шт. за ціною 27,78 доларів США (без ПДВ) за одну тисячу штук на умовах CPT Kharkiv на загальну суму 208350,00 доларів США (без ПДВ) та рахунок-фактуру (іnvoice) №003003 від 25.01.2019 (інвойс №003003) щодо продажу позивачу товарів (тютюновмісних виробів) EHC1 Heets Green Zing mix S50 PRI 20 SLI в кількості 7870 тис.шт. за ціною 27,78 доларів США (без ПДВ) за одну тисячу штук на умовах CPT Kharkiv на загальну суму 218628,60 доларів США (без ПДВ).

В подальшому, на виконання замовлення № та з урахуванням виставлених інвойсів №№003002, 003003 Philip Morris international management (Швейцарія) в особі PM MTB SPA (Італія) організовано поставку товару -Heets bronze label та Heets Green Zing вагою брутто 19201,580 кг, перевізник - T.T.E.Top Transport Europe s.r.l.), що підтверджується міжнародною товаро-транспортною накладною (CMR) №25012019 від 25.01.2019 (CMR №25012019).

28.01.2019 митним брокером згідно попередньої митної декларації (форма МД-2) типу IM40EE №UA807070/2019/000753 (МД №UA807070/2019/000753) здійснено попереднє декларування (електронне декларування) товарів загальною вартістю 426978,60 доларів США (без ПДВ), вага брутто - 19201,58 кг, вага нетто - 17069,21 кг, а саме: EHC1 Heets bronze label S50 PRI 20 SLI в кількості 7500 тис.шт. (375000 пачок) та EHC1 Heets Green Zing mix S50 PRI 20 SLI в кількості 7870 тис.шт. (393500 пачок) на умовах CPT Kharkiv.

28.01.2019 в 11 год. 36 хв. в зону митного контролю митного посту "Ужгород" Закарпатської митниці ДФС в напрямку "в`їзд в Україну" прибув вантажний автомобіль марки "Volvo" номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом - рефрежиратором марки "Krone" номерний знак НОМЕР_4 , в якому знаходилися товари (тютюновмісні вироби), що ввозилися на митну територію України в режимі імпорту для доставки від Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a позивачу згідно МД №UA807070/2019/000753 (товари-2).

Митні формальності під час митного контролю для прийняття рішення щодо пропуску товарів-2 через митний кордон України зі сторони митного органу здійснювалися посадовими особами митного посту "Ужгород" Закарпатської митниці ДФС.

01.02.2019 старшим державним інспектором відділу оперативного реагування №1 управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці ДФС Петруком О.І. відносно посадової особи іноземного підприємства Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a складено протокол про порушення митних правил №0536/30500/19 (протокол №0536/30500/19) на підставі ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Згідно протоколу №0536/30500/19 товари-2, що постачалися позивачу, а саме: тютюновмісний виріб для електричного нагрівання - Heets bronze label загальною кількістю 375000 пачок по 20 стіків в кожній, кількістю (вагою) 8152,50 кг нетто (7500000 стіків), тютюновмісний виріб для електричного нагрівання - Heets green zing загальною кількістю 393000 пачок по 20 стіків в кожній, кількістю (вагою) 8531,49 кг нетто (7870000 стіків) на загальну суму 11010510,53 грн, було тимчасово вилучено.

Відповідно до листа Закарпатської митниці ДФС від 05.04.2019 №07-70-20-20/4881 матеріали протоколу про порушення митних правил №0536/30500/19 митним органом направлені для розгляду Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.10.2019 у справі №308/3880/19 матеріали справи про порушення митних правил за протоколом №0536/30500/19 від 01.02.2019 та додані до нього документи відносно посадової особи іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Via Frattelli Rosselli, 440069 Zola Predosa Bologna), iнші відомості відсутні, за ч.1 ст.483 Митного кодексу України направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки складу кримінального правопорушення.

Додатковою постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2020 у вищевказаній справі №308/3880/19, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 02.06.2020, вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил №0536/30500/19 від 01.02.2019: "тютюновмісні вироби для електричного нагрівання" в загальній кількості 29 вантажних місць (палет), вагою брутто 19201,58 кг, направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, у провадженні якого перебувають матеріали справи.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4 ст.358, ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України, 28.09.2021 прийнято рішення про його закриття з мотивів п.2 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: з огляду на відсутність складу відповідних кримінальних правопорушень.

Зазначене підтверджується листом слідчого управління ГУНП в Закарпатській області від 04.11.2021 №5545/106/7-2021 та листом Офісу Генерального прокурора від 01.10.2021 №06/3/2-581-21.

Також, як вказано в листі слідчого управління ГУНП в Закарпатській області від 04.11.2021 №5545/106/7-2021, згідно ст.38 КУпАП матеріали справи про порушення митних правил від 01.02.2019 №0536/30500/19 повернуті до митних органів Закарпатської області для вирішення питання про їх направлення до Ужгородського міськрайонного суду для розгляду по суті.

Матеріали справи про порушення митних правил надійшли повторно на розгляд до суду 03.11.2021 (справа №308/14520/21).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2021 у справі №308/14520/21 посадову особу іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Via Frattelli Rosselli, 440069 Zola Predosa Bologna) визнано винною у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 Митного кодексу України; провадження у справі про порушення митних правил (протокол №0536/30500/19) відносно посадової особи іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Via Frattelli Rosselli, 440069 Zola Predosa Bologna) за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, закрито на підставі ч.3 ст.467 Митного кодексу України, п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для накладення адміністративного стягнення; вилучені предмети: тютюновмісний виріб для електричного нагрівання Heets bronze label загальною кількістю 375000 пачок по 20 стіків в кожній вартістю 5239774,36 грн, тютюновмісний виріб для електричного нагрівання Heets green zing загальною кількістю 393000 пачок по 20 стіків в кожній вартістю 5770736,17 грн постановлено повернути посадовій особі іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a (Via Frattelli Rosselli, 440069 Zola Predosa Bologna).

Постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2021 у справі №308/14520/21 набрала законної сили.

Однак, після закриття кримінального провадження №0000380 від 05.02.2019, а також закриття проваджень у справах про порушення митних правил Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області (справи №№308/14518/21, 308/14520/21) та прийняття судом рішень про повернення тимчасово вилучених предметів, тимчасово вилучені предмети (товари-1, товари-2, втрачені товари) не були повернуті ані підприємству-відправнику - Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a, ані позивачу, на адресу якого ці товари поставлялися та який, з огляду на положення зовнішньоекономічного контракту, є власником такого товару.

Згідно листа слідчого управління ГУНП в Закарпатській області від 04.11.2021 №5545/106/7-2021 у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000380 від 05.02.2019 встановлено факт відсутності речових доказів, на які накладено арешт (товарів-1 та товарів-2), у зв`язку з чим Закарпатською обласною прокуратурою 05.07.2021 внесено відомості до ЄРДР за №0000245 та доручено здійснювати досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 Кримінального кодексу України, слідчому управлінню ГУНП в Закарпатській області. Надалі Офісом Генерального прокурора, подальше розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено Центральному апарату Державного бюро розслідувань.

Це кримінальне провадження триває, і остаточне рішення в ньому не прийнято.

Проте позивач зазначив про наявність підстав для пред`явлення позову в господарському судочинстві.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За приписами ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відшкодування збитків є однією із форм або мір цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил наведеної вище статті. Загальне поняття "збитки" складається із двох складових: реальна шкода - витрати, які особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі; витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права); збитки (упущена вигода, під якою розуміються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене).

Таким чином, аналізуючи назву та зміст наведеної вище статті, шляхом співставлення її частин, можна стверджувати, що збитки є складовою частиною шкоди (майнової), а відшкодування збитків є одним із способів відшкодування майнової шкоди.

Загальні положення про відшкодування шкоди передбачені у §1 глави 82 Цивільного кодексу України, серед яких і положення щодо відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, а також щодо відшкодування шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 24.05.2023 по справі №910/15931/19, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені в ст.1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена норма встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин. У деліктних зобов`язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювана шкоди.

Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст.1166 Цивільного кодексу України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди. За відсутності хоча б однієї з наведених складових цивільна відповідальність не настає.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Водночас, ст.ст.1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади (органів місцевого самоврядування) та їх посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Частиною 1 ст.1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Отже, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст.1173 Цивільного кодексу України.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.09.2019 по справі №916/1423/17, застосовуючи ст.ст.1173, 1174 Цивільного кодексу України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, що не регулюються нормами Кримінального процесуального кодексу України, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17).

Як свідчать обставини справи, що 26.01.2019 та 28.01.2019 в зоні митного контролю митного поста «Ужгород» під час митної перевірки затримано два вантажні автомобілі, які здійснювали перевезення тютюновмісних виробів для електричного нагрівання. Закарпатською митницею за цими фактами складено протоколи про порушення митних правил, в межах яких вилучено вказані тютюновмісні вироби.

Зокрема, матеріалами справи підтверджено, що 26.01.2019 о 20 год. 51 хв. в зону митного контролю митного посту "Ужгород" Закарпатської митниці ДФС в напрямку "в`їзд в Україну" прибув вантажний автомобіль марки "Volvo" номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом - рефрежиратором марки "Schmitz" номерний знак НОМЕР_2 , перевізник - T.T.E.Top Transport Europe s.r.l.

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, а саме: супровідного листа митних органів Словаччини 19TSV1803399 від 26.01.2019, CMR №3012019 від 23.01.2019, інвойс №001039 від 14.01.2019 та пакувального листа від 14.01.2019 через митний кордон України в митному режимі "імпорт" переміщується товар "тютюновмісні вироби для електричного нагрівання" в загальній кількості 29 вантажних місць (палет), вагою брутто 19199,74 кг, загальною вартістю 435034,80 доларів США.

Під час здійснення митного контролю та перевірки поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, встановлено, що в супровідному листі митних органів Словаччини №19TSV1803399 від 26.01.2019 номер інвойсу відрізняється від номеру інвойсу, поданого до митного контролю Закарпатській митниці ДФС, а саме в супровідному листі зазначений інвойс №000022, тоді як до митного контролю поданий інвойс №001039, а крім того в папці водія, серед документів виявлені два паперових конверти італійської експедиторської компанії "Stеlla Operazioni Doganali s.r.l" з написом "For custom Vysne Nemecke/SK" та "For custom Ukraina".

З метою підтвердження експортної операції та отримання копій підтверджуючих документів, митницею направлені запити: від 29.01.2019 №07-70-20-21/1131 на адресу швейцарського підприємства "Philip Morris International Management SA"; від 29.01.2019 №07-70-20- 21/1132 на адресу італійського підприємства "Philip Morris Manufacturing& Technology Bologna S.p.a"; від 29.01.2019 №13/27/07-70-20 на адресу митних органів Словаччини.

01.02.2019 від митних органів Словаччини отримана офіційна відповідь №70751/2019 та копії документів, згідно яких вищевказаний товар експортований з території Євросоюзу та які подавались до митного оформлення митним органам Словаччини в пункті пропуску "Вишнє-Нємецьке".

Так, відповідно до отриманих документів, а саме експортної декларації митних органів Італії №19ITQWE4 від 23.01.2019 та інвойсу №000022 від 14.01.2019 вартість товару становить 347182,20 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 26.01.2019 становить 10940648,86 грн, що на 1147457,79 грн менше, ніж зазначено в інвойсі №001039 від 14.01.2019 поданих до митного контрою Закарпатській митниці ДФС, а продавцем зазначено швейцарське підприємство "Philip Morris International Management SA".

Також у експортній декларації митних органів Італії №19ITQWE4 від 23.01.2019 зазначений інвойс №000022, який до митного контролю Закарпатській митниці ДФС не подавався.

В наданих поясненнях водій ОСОБА_3 зазначив, що документи на товар йому надавав представник експедиторської компанії в м.Болонія Італія у двох паперових конвертах з написами "For custom Vysne Nemecke/SK" та "For custom Ukraina" і надав вказівку товаросупровідні документи на товар до митного контролю митним органам Словаччини надати ті, які знаходяться в конверті з написом "For custom Vysne Nemecke/SK", а митним органам України товаросупровідні документи, які знаходяться в конверті з написом "For custom Ukraina".

Також, 28.01.2019 об 11 год. 36 хв. в зону митного контролю митного посту "Ужгород" Закарпатської митниці ДФС в напрямку "в`їзд в Україну" прибув вантажний автомобіль марки "Volvo" номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом - рефрежиратором марки "Krone" номерний знак НОМЕР_4 під керуванням громадянина Македонії ОСОБА_4 , що працює водієм у італійському підприємстві T.T.E.Top Transport Europe s.r.l.

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, а саме супровідного листа митних органів Словаччини №19TSV1803576 від 28.01.2019, CMR №25012019 від 25.01.2019, інвойсів №003003 від 25.01.2019, №003002 від 25.01.2019 та пакувальних листів від 25.01.2019 через митний кордон України в митному режимі "імпорт" переміщується товар "тютюновмісні вироби для електричного нагрівання" в загальній кількості 29 вантажних місць (палет), вагою брутто 19201,58 кг, загальною вартістю 426978,60 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.01.2019 становило 11877385,40 грн.

Продавцем товару є іноземне підприємство "Philip Morris Products S.A, відправником - італійське підприємство "Philip Morris Manufacturing& Technology Bologna S.p.a", покупцем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" (м.Київ), а одержувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" (Харківська обл.).

Під час здійснення митного контролю та перевірки поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, встановлено, що в супровідному листі митних органів Словаччини №19TSV1803399 від 26.01.2019 номера інвойсів відрізняються від номерів інвойсів, поданих до митного контролю Закарпатській митниці ДФС, а саме в супровідному листі зазначені інвойси №0000109 від 25.01.2019 та №000110 від 25.01.2019, тоді як до митного контролю подані інвойси №003003 та №003002, а крім того в папці водія, серед документів виявлені два паперових конверти італійської експедиторської компанії "Stеlla Operazioni Doganali s.r.l" з написом "For custom Vysne Nemecke/SK" та "For custom Ukraina".

З метою підтвердження експортної операції та отримання копій підтверджуючих документів, митницею направлені запити: від 29.01.2019 №07-70-20-21/1131 на адресу швейцарського підприємства "Philip Morris International Management SA"; від 29.01.2019 №07-70-20- 21/1132 на адресу італійського підприємства "Philip Morris Manufacturing& Technology Bologna S.p.a"; від 29.01.2019 №13/27/07-70-20 на адресу митних органів Словаччини.

01.02.2019 від митних органів Словаччини отримана офіційна відповідь №70751/2019 та копії документів, згідно яких вищевказаний товар експортований з території Євросоюзу та які подавались до митного оформлення митним органам Словаччини в пункті пропуску "Вишнє-Нємецьке".

Так, відповідно до отриманих документів, а саме експортної декларації митних органів Італії №19ITQWE1 від 25.01.2019 та інвойсів №0000109 від 25.01.2019 та №000110 від 25.01.2019 вартість товару становить 348859,00 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 28.01.2019 становить 11010510,53 грн, що на 866874,47 грн менше ніж зазначено в інвойсі №003003 від 25.01.2019, №003002 від 25.01.20219 поданих до митного контрою Закарпатській митниці ДФС, а продавцем зазначено швейцарське підприємство "Philip Morris International Management SA".

Також у експортній декларації митних органів Італії №19ITQWE1 від 25.01.2019 зазначені інвойси №0000109 від 25.01.2019 та №000110 від 25.01.2019, які до митного контролю Закарпатській митниці ДФС не подавалися.

В наданих поясненнях водій ОСОБА_4 зазначив, що документи на товар йому надавав представник експедиторської компанії в м.Болонія Італія у двох паперових конвертах з написами "For custom Vysne Nemecke/SK" та "For custom Ukraina" і надав вказівку товаросупровідні документи на товар до митного контролю митним органам Словаччини надати ті, які знаходяться в конверті з написом "For custom Vysne Nemecke/SK", а митним органам України товаросупровідні документи, які знаходяться в конверті з написом "For custom Ukraina".

01.02.2019 посадовою особою Закарпатської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0535/30500/19, яким вилучено тютюновмісні вироби для електричного нагрівання загальною кількістю 783000 пачок по 20 стіків в кожній, вагою 17038,08 кг.

Також, 01.02.2019 посадовою особою Закарпатської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0536/30500/19, яким вилучено тютюновмісні вироби для електричного нагрівання, а саме: Heets bronze label загальною кількістю 375000 пачок по 20 стіків в кожній, вагою 8152,50 кг, а також Heets green zing, загальною кількістю 393000 пачок 20 стіків в кожній, вагою 8531,49 кг.

Протоколи складено по відношенню до посадових осіб нерезидента-перевізника за ознаками порушення митних правил згідно ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

Основні засади тимчасового вилучення товарів, транспортних засобів і документів визначено ст.511 Митного кодексу України.

Зокрема, ч.2 цієї статті передбачено випадки, коли тимчасове вилучення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення, є обов`язковим, в тому числі у разі виявлення порушень митних правил, передбачених ст.483 Митного кодексу України (переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю).

Товари, тимчасово вилучені відповідно до ст.511 Митного кодексу України, можуть зберігатися на складах митниці, що передбачено ст.239 цього Кодексу, пп.4.2.7 п.4.2 розд. IV Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627 (далі - Порядок №627). Цим Порядком також урегульовані вимоги до складу митниці, визначені засади роботи завідувача складу, врегульовані питання розміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на складі митниці, питання оцінки таких товарів, визначений порядок проведення операцій із цими товарами, прописані строки зберігання та порядок видачі таких товарів і транспортних засобів зі складу митниці тощо.

Відповідно до ч.6 ст.239 Митного кодексу України митні органи несуть передбачену законом відповідальність за втрату або пошкодження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються ними. Витрати митних органів на зберігання товарiв, митне оформлення яких призупинено відповідно до ст.ст.399, 400 і 4011 цього Кодексу, відшкодовуються правовласником. У випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, таку відповідальність несе адміністрація підприємств, на складах яких розміщуються товари, передані митними органами цим підприємствам на зберігання.

Закарпатською митницею ДФС було повідомлено Ужгородський ВПГУ Національної поліції в Закарпатській області про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ст.358 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим 05.02.2019 вказані відомості внесені до ЄРДР за №0000380, попередня правова кваліфікація - ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 11.10.2019 у справі №308/3878/19, матеріали справи про порушення митних правил за протоколом №0535/30500/19 від 01.02.2019 відносно посадової особи іноземного підприємства відправника "Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a" направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки складу кримінального правопорушення, а 06.02.2020 Ужгородським міськрайонним судом винесено додаткову постанову у справі №308/3878/19, якою вилучений товар - тютюновмісні вироби для електричного нагрівання в загальній кількості 29 вантажних місць (палет), вагою брутто 19199,74 кг, направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, у провадженні якого перебувають матеріали справи.

Так само, постановою Ужгородського міськрайонного суду від 11.10.2019 у справі №308/3880/19, матеріали справи про порушення митних правил за протоколом №0536/30500/19 від 01.02.2019 відносно посадової особи іноземного підприємства відправника "Philip Morris Manufacturing& Technology Bologna S.p.a" направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, як такі, що мають ознаки складу кримінального правопорушення, а 06.02.2020 Ужгородським міськрайонним судом винесено додаткову постанову у справі №308/3880/19, згідно якої вилучені згідно з протоколом про порушення митних правил №0535/30500/19 від 01.02.2019 тютюновмісні вироби для електричного нагрівання в загальній кількості 29 вантажних місць (палет), вагою брутто 19201,58 кг, направлено до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, у провадженні якого перебувають матеріали справи.

Проте, 30.06.2020, попри визначений судом обов`язок митниці щодо передачі вилучених товарів Ужгородському ВП ГУНП в Закарпатській області, як органу досудового розслідування, на підставі листів прокуратури Закарпатської області від 19.06.2020 №15-1529вих20 та від 23.06.2020 №15-1559вих20 посадовими особами Закарпатської митниці ДФС тютюновмісні вироби для електричного нагрівання загальною кількість 783000 пачок по 20 стіків в кожній та тютюновмісні вироби для електричного нагрівання, а саме: Heets bronze label загальною кількістю 375000 пачок по 20 стіків в кожній, а також Heets green zing, загальною кількістю 393000 пачок 20 стіків в кожній, з території митного складу Закарпатської митниці було передано прокурору прокуратури Закарпатської області ОСОБА_1., про що складено акти прийому-передачі матеріальних цінностей від 30.06.2020.

Надалі зазначені вище товари передано на відповідальне зберігання Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5., який правових підстав для зберігання таких товарів, зокрема відповідних ліцензій, не мав.

11.07.2020 в межах кримінального провадження №0000380 слідчим Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проведено огляд складського приміщення, що розташоване за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Концово, вул.Миру, 165, де виявлено палети, на яких зберігаються ящики з тютюновмісними виробами для електричного нагрівання, про що складено відповідний протокол огляду від 11.07.2020.

Згідно постанови про визнання речових доказів від 11.07.2020 перелічені вище тютюновмісні вироби для електричного нагрівання визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000380.

05.08.2020 Ужгородським міськрайонним судом винесено постанову про накладення арешту на тютюновмісні вироби для електричного нагрівання загальною кількість 783000 пачок по 20 стіків в кожній та тютюновмісні вироби для електричного нагрівання, а саме: Heets bronze label загальною кількість 7500000 стіків, а також Heets green zing загальною кількість 7870000 стіків.

Отже, у кримінальному провадженні №0000380 на підставі актів прийому-передачі від 30.06.2020 вищеперераховані речові докази - товари-1, 2, які належали позивачу на праві власності, всупереч постанов Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.02.2020 у справах №308/3878/19 та №308/3880/19 у позапроцесуальний спосіб були передані посадовими особами Закарпатської митниці ДФС прокурору ОСОБА_1. на території митного складу Закарпатської митниці, та цього ж дня передані прокурором на зберігання Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5., де і перебували на момент проведення слідчим огляду складського приміщення, розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Концово, вул.Миру, 165 та визнання тютюновмісних виробів речовим доказом.

Такими діями порушено пункт 18 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 (надалі - Порядок № 1104), яким передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється у місцях зберігання, відомості про місце збереження яких внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігань.

Суду не надано доказів, що зазначені речові докази були належним чином обліковані ГУНП в Закарпатській області чи прокуратурою Закарпатської області.

На теперішній час місце зберігання цих товарів не встановлено. Товари втрачено.

Оскільки в кримінальному провадженні №0000380 було встановлено факт відсутності речових доказів, Закарпатською обласною прокуратурою внесено відомості до ЄРДР за №0000245 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 Кримінального кодексу України, а досудове розслідування доручено здійснювати СУ ГУНП в Закарпатській області.

Надалі, Офісом Генерального прокурора подальше розслідування у кримінальному провадженні за №0000245 доручено Центральному апарату Державного бюро розслідувань.

Так, Головним управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000245 від 05.07.2021 за підозрою процесуальних прокурорів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.365, ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України, a також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.388, ч.2 ст.366 Кримінального кодексу України.

В матеріалах справи також наявне рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісіі прокурорів від 23.12.2021 №38дп-21, яким прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, досудового розслідування та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

В свою чергу, як підтверджено матеріалами справи, кримінальне провадження №0000380 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України з огляду на встановлену в ході досудового розслідування відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно судових рішень, ухвалених у справах про адміністративні правопорушення №308/14520/21 та №308/14518/21 щодо порушення митних правил (протоколи 0536/30500/19 та 0535/30500/19 відповідно), вилучений товар постановлено повернути посадовій особі іноземного підприємства відправника "Philip Morris Manufacturing& Technology Bologna S.p.a".

Зокрема, постановою Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2021 у справі №308/14518/21 посадову особу іноземного підприємства відправника "Philip Morris Manufacturing& Technology Bologna S.p.a" визнано винною в порушенні митних правил за ч.1 ст.483 Митного кодексу України; провадження у справі про порушення митних правил (протокол №0535/30500/19) відносно зазначеної особи за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, закрито на підставі ч.3 ст.467 Митного кодексу України, п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для накладення адміністративного стягнення; вилучені предмети: тютюновмісний виріб для електричного нагрівання загальною кількістю 783000 пачок по 20 стіків в кожній вартістю 10940648,86 грн повернуто посадовій особі іноземного підприємства відправника "Philip Morris Manufacturing& Technology Bologna S.p.a".

А постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.11.2021 у справі №308/14520/21 посадову особу іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a визнано винною у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 Митного кодексу України; провадження у справі про порушення митних правил (протокол №0536/30500/19) відносно зазначеної посадової особи іноземного підприємства відправника за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, закрито на підставі ч.3 ст.467 Митного кодексу України, п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку для накладення адміністративного стягнення; вилучені предмети: тютюновмісний виріб для електричного нагрівання Heets bronze label загальною кількістю 375000 пачок по 20 стіків в кожній вартістю 5239774,36 грн, тютюновмісний виріб для електричного нагрівання Heets green zing загальною кількістю 393000 пачок по 20 стіків в кожній вартістю 5770736,17 грн постановлено повернути посадовій особі іноземного підприємства відправника Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a.

Відповідно, з моменту набуття законної сили постановою суду, яка передбачає повернення товару, у власника товару або уповноважених ним осіб, а також осіб, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними за дотримання умов, передбачених Митним кодексом України та Порядком № 627, з`являється право повернути тимчасово вилучені товари. Проте, матеріалами справи підтверджено і не заперечується сторонами, що постанови суду не виконано, вилучені товари повернуто не було, місце зберігання цих товарів наразі не встановлено.

Зазначені обставини стали можливими внаслідок неналежного здійснення відповідачами своїх повноважень, адже відповідних заходів до збереження та обліку товарів відповідач 1- митниця, яка здійснила їх безпосереднє вилучення під час здійснення митного контролю, а в подальшому - і відповідач 2, як орган досудового розслідування в ході кримінального провадження та відповідач 3 під час проведення процесуального керівництва таким досудовим розслідуванням, на яких (відповідачів 2,3) покладено обов`язок перевірки стану зберігання речових доказів у кримінальному провадженні, не вжили, що призвело до втрати майна.

З наведеного вбачається, що у даному випадку наявні всі передбачені ст.ст.1173, 1174 Цивільного кодексу України підстави для притягнення відповідачів до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, оскільки позивачу незаконними (неправомірними) діями (бездіяльністю) відповідачів було завдано майнової шкоди у вигляді втрати належних йому на праві власності товарів-1 та товарів-2.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Приписи ст.41 Конституції України щодо права кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (частина перша) та заборони протиправного позбавлення права власності (частина четверта) співвідносяться з приписами ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод 1950 року (Конвенція).

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений його/ її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, що їх визначено законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи зі змісту ст.41 Конституції України та ст.321 Цивільного кодексу України право власності є об`єктом конституційного захисту від необґрунтованого втручання у здійснення власником своїх прав, у тому числі й з боку держави (її органів та їх посадових осіб) та органів місцевого самоврядування (їх посадових осіб). Свавільне втручання у право власності не допускається.

Таким чином, позивач як власник майна (втрачених товарів) мав право мирно володіти цим майном, а жодних правових підстав позбавлення позивача цього права чи обмеження у його здійсненні після закриття проваджень у справах про порушення митних правил Ужгородським міськрайонним судом (справи №№308/14518/21, 308/14520/21) та винесення рішень про повернення тимчасово вилучених предметів (товарів-1 та товарів-2) немає.

Однак таке право позивача відповідачами порушено, товари-1 та товари-2 не повернуто.

Тобто, рішеннями, дією чи бездіяльністю органів державної влади, якими є відповідачі, їхніх посадових осіб, порушено право позивача мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З урахуванням положень ст.1192 Цивільного кодексу України та встановлених Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у постановах від 16.11.2021 №308/14518/21 та від 16.11.2021 №308/14520/21 обставин щодо визнання винною посадової особи Philip Morris Manufacturing&Technology Bologna S.p.a у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, сума збитків (матеріальної шкоди), завданих позивачу, в частині вартості втрачених товарів обраховується судом з урахуванням наведених постанов, які набрали законної сили, а саме: вартість товару-1 у сумі 347182,20 євро, вартість товару-2 у сумі 348859,00 євро, а всього на суму 696041,20 євро, що станом на дату подання позову за офіційним курсом Національного банку України становить 30176657,41 грн. В наведеній частині позовні вимоги слід задовольнити.

Таким чином, у даній справі наявні всі елементи правопорушення, які підлягають доказуванню у випадку завдання шкоди юридичній особи незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органів державної влади, їхніх посадових осіб: - неправомірні дії відповідачів (їхніх посадових осіб) щодо незаконного втручання у право власності позивача на товари-1 та товари-2, порушення ними права позивача мирно володіти своїм майном (втраченими товарами), що полягає у неповерненні цих товарів, хоча будь-які підстави для неповернення втрачених товарів відсутні; незабезпечення схоронності та втрата товарів-1 і товарів-2 після їхнього вилучення відповідачем-1 та під час перебування втрачених товарів під контролем відповідачів, які зобов`язані були забезпечити схоронність цього майна; наявність завданої позивачу шкоди - реальної шкоди, якою є збитки позивача, понесені ним у зв`язку із втратою товарів-1 і товарів-2, розмір якої за висновками суду становить 30176657,41 грн; наявність прямого причинного зв`язку між незаконними рішеннями, діями (бездіяльністю) відповідачів, їхніх посадових осіб, які допустили втрату товарів-1 і товарів-2, і не повернули втрачені товари, хоча жодних підстав для подальшого позбавлення позивача права мирно володіти належними йому на праві власності втраченими товарами немає, і шкодою, яка завдана позивачу у вигляді втрати позивачем належного йому майна (товарів-1 і товарів-2) у період, коли схоронність цього майна повинні були забезпечувати відповідачі. Отже, у даній справі наявні підстави для стягнення з Державного бюджету України заподіяних позивачу збитків.

З урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі №242/4741/16-ц (провадження №14-515цс19) дійшла висновку про те, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

У даному випадку такими органами є відповідач-1, відповідач-2 та відповідач-3.

Оскільки із обставин справи та доданих до цієї позовної заяви документів слідує, що позивач внаслідок протиправних дій (бездіяльності) відповідачів, позбавлений можливості отримати належні йому втрачені товари у повному обсязі на законних підставах, визначений законом обов`язок повернути майно позивача (втрачені товари) відповідачами не виконаний, і Державою Україна у даних правовідносинах не надано жодних гарантій повернення позивачу втрачених товарів, не встановлено строку їхнього повернення, у зв`язку із цим позивачу заподіяно шкоду у розмірі вартості втрачених товарів.

Частиною 1 ст.1190 Цивільного кодексу України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Виходячи зі змісту зазначеної норми матеріального права, особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Оскільки неможливо встановити, які дії відповідача-1, відповідача-2 чи відповідача-3 та в якій мірі спричинили настання наслідку у вигляді завданої позивачу шкоди, відповідачі відповідно до ч.1 ст.1190 Цивільного кодексу України несуть солідарну відповідальність перед позивачем за завдані йому неправомірними діями відповідачів збитки (майнову шкоду).

З урахуванням викладеного, з огляду на вищезазначені положення законодавства, Держава Україна зобов`язана відшкодувати завдану позивачу шкоду - понесені ним збитки у зв`язку із втратою товарів-1 і товарів-2, у загальному розмірі 30176657,41 грн.

При цьому суд відхиляє твердження відповідача 1 про застосування наслідків спливу строку позовної давності з огляду на положення п.п.12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідачів збитків у розмірі сплаченого акцизного податку та вартості виробництва акцизних марок суд зазначає таке.

У разі ввезення підакцизних товарів на митну територію України акцизний податок сплачується платниками податку до або в день подання митної декларації.

У зв`язку з чим, для ввезення та реалізації товарів-1, товарів-2 на митній території України позивачем були попередньо придбані марки акцизного податку, сплачено суму податкового зобов`язання з акцизного податку у розмірі 6872392,52 грн згідно ст.222 Податкового кодексу України, а також сплачено вартість виробництва акцизних марок у розмірі 141186,50 грн згідно п.5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1251 від 27.12.2010. Зазначене підтверджується заявками-розрахунками позивача на придбання марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів №9 від 04.06.2018, №11 від 13.06.2018 та №13 від 18.06.2018, а також експортними митними деклараціями та рахунками-проформами на вивіз марок акцизного податку. В матеріалах справи наявні також платіжні документи про сплату позивачем акцизного податку у вищевказаному розмірі.

Механізми коригування податкових зобов`язань і процедур компенсації унормовано податковим законодавством.

Однак, позивач не надав доказів звернення до фіскального органу для реалізації таких можливих механізмів задля мінімізації збитків. Суду не доведено, що така можливість втрачена, і перешкоди для вчинення позивачем відповідних дій щодо відновлення свого майнового інтересу, як платника податків, пов`язані з діями/бездіяльністю відповідачів.

Тому, на переконання суду, сума зобов`язання позивача з акцизного податку у розмірі 6872392,52 грн, а також вартість виробництва акцизних марок у розмірі 141186,50 грн, сплачених позивачем з метою ввезення та реалізації втрачених товарів на митній території України, не можуть бути відшкодовані як збитки в межах заявленого позову.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників справи відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Водночас, відносно зазначення господарським судом у резолютивній частині рішення Державної казначейської служби України як органу, через який має відбуватися стягнення спірної суми суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.06.2018 у справі №910/23967/16 зауважила, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст.170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому в господарському процесі відповідно до ч.4 ст.56 Господарського процесуального кодексу України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Відповідно до приписів ч.5 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України. Висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена норма не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не в резолютивній частині рішення.

Отже, резолютивні частини рішень у зазначених спорах не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання, а спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України.

Згідно положень ч.2 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Філіп Морріс Сейлз енд Дистриб`юшн" (04070, місто Київ, вулиця Спаська, будинок 30, ідентифікаційний код 395407 (тридцять мільйонів сто сімдесят шість тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн 41 коп. майнової шкоди.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Державної митної служби України (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11Г, ідентифікаційний код 43115923) в дохід Державного бюджету України 120706 (сто двадцять тисяч сімсот шість) грн 63 коп. судового збору.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Ференца Ракоці, будинок 13, ідентифікаційний код 40108913) в дохід Державного бюджету України 120706 (сто двадцять тисяч сімсот шість) грн 63 коп. судового збору.

6. Стягнути з Закарпатської обласної прокуратури (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Коцюбинського, будинок 2, А, ідентифікаційний код 02909967) в дохід Державного бюджету України 120706 (сто двадцять тисяч сімсот шість) грн 63 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.03.2025

Суддя Ю.М.Смирнова