ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/5508/24
Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу № 916/5508/24

за позовом: Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (проспект Незалежності (Ушакова), будинок 37, м. Херсон, 73003)

до відповідача: Приватного підприємства Еліком (Херсонська обл., місто Херсон, пров. Козацький, будинок 27, квартира 37, 73000, ідентифікаційний код 30570961)

про стягнення 12 006, 94 грн

В С Т А Н О В И В:

Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства Еліком заборгованості згідно з договорами про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу в розмірі 3998,04 грн, пені в розмірі 698,84 грн, штрафу в розмірі 199, 91 грн, 3% річних в розмірі 320, 45 грн, інфляційних втрат в розмірі 1602, 81 грн, збитків у вигляді витрат на демонтаж рекламного засобу в розмірі 2341,20 грн, збитків у формі втраченої вигоди в розмірі 2845, 69 грн, а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422, 40 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

20.12.2024 Господарський суд Одеської області постановив ухвалу, якою позовну заяву Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (проспект Незалежності прийняв до розгляду; відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 20.12.2024 була надіслана відповідачу на його юридичну адресу, що зазначена в ЄДР, втім, поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою про невручення через відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - суду (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

За таких обставин, зважаючи на обставину повернення до суду надісланого відповідачу на зареєстровану адресу місцезнаходження поштового відправлення із відміткою поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим відправленням, суд зазначає про виконання обов`язку щодо повідомлення відповідача про вчинення судом відповідних процесуальних дій (відкриття провадження у справі).

Відповідач відзиву на позов до суду не надав.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 ГПК України, до суду від сторін також не надходило.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечення відповідачу реалізації права на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, враховуючи строки розгляду справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

З урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), з огляду на подальше продовження строку дії воєнного стану в Україні, суд розглядає справу № 916/5508/24 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Стислий виклад позиції позивача

Між управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради та Приватним підприємством «Еліком» існують договірні зобов`язання за договорами про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу: № 01-16-38/14 від 07.04.2014, № 01-16-133/14 від 26.11.2014, № 01-16-63/14 від 23.06.2014, № 01-16-34/15 від 29.04.2015 із додатками до них.

Сторонами підписано додаткові угоди до договорів та погоджено зміну з 28.07.2021 сторони договору, уповноваженої Херсонською міською радою здійснювати функції робочого органу, з управління естетики та зовнішньої реклами Херсонської міської ради на управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради.

За договором № 01-16-38/14 від 07.04.2014 відповідач виконав зобов`язання зі здійснення оплати за користування місцем для розташування рекламного засобу по 16.12.2021 дату анулювання дії дозволу № 10-2403 від 26.06.2014. Втім продовжував користуватися місцем для розташування рекламного засобу й після анулювання дії дозволу але не сплачуючи вже при цьому платежів за таке користування, чим завдав збитків позивачу за період з 16.12.2021 по 28.02.2022 в розмірі 2845,69 грн.

За договором № 01-16-34/15 від 29.04.2015 у відповідача станом на 01.05.2021 була заборгованість в розмірі 3840,34 грн, а за період з травня 2021 року по лютий 2022 року відповідачем мало бути здійснено платежі на загальну суму 2088,90 грн. Зважаючи на проведену оплату у вересні та жовтні 2021 року в розмірі 4639,69 грн, залишок заборгованості становить 1289,55 грн.

За договором № 01-16-133/14 від 26.11.2014 у відповідача станом на 01.05.2021 була заборгованість в розмірі 2481,61 грн, а за період з травня 2021 по лютий 2022 відповідачем мало бути здійснено платежі на загальну суму 2484,85 грн. Зважаючи на проведену оплату у січні 2022 року в розмірі 2698, 87 грн, залишок заборгованості становить 2267,59 грн.

За договором № 01-16-63/14 від 23.06.2014 у відповідача станом на 01.05.2021 була заборгованість в розмірі 2405,80 грн, а за період з травня 2021 року по лютий 2022 року відповідачем мало бути здійснено платежі на загальну суму 4327,20 грн. Зважаючи на проведену оплату у травні, листопаді та грудні 2021 року в розмірі 6292,10 грн, залишок заборгованості становить 440,90 грн.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за переліченими договорами утворилась заборгованість до бюджету Херсонської міської територіальної громади, що на момент подання позовної заяви із врахуванням штрафних санкцій складає 12006 грн 94 коп., з яких: 3998, 04 грн основного боргу; 698, 84 грн пені; 199, 91 грн, 5% штрафу; 320, 45 грн 3% річних; 1602, 81 грн інфляційних втрат, 2845, 69 грн збитків у формі втраченої вигоди та 2341, 20 грн збитків у вигляді витрат, понесених Позивачем у зв`язку із проведенням демонтажу рекламного засобу належного Відповідачу, що підтверджується відповідними розрахункам

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

07.04.2014 між Управлінням естетики та зовнішньої реклами департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (далі - Управління) та Приватним підприємством «Еліком» (далі - Організація) укладено договір №01-16-38/14 про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу (далі договір 1), згідно з яким Управління як уповноважений Херсонською міською радою орган на умовах та в порядку, передбаченому Договором, надає, а Організація приймає в тимчасове платне користування місце, з метою розташування на ньому рекламного засобу (далі - РЗ), котрий використовується для розміщення зовнішньої реклами (далі - місце). Договір визначає відносини Сторін щодо тимчасового платного користування Організацією місцем. Адреса, площа, кількість місць, що надаються в користування за Договором, визначаються згідно з додатком 1 до Договору.

Згідно з п.2.1, 2.2 договору 1 за користування місцем Організація щомісячно сплачує плату, розрахунок якої здійснюється у відповідності до тарифів, установлених відповідним рішенням міської ради. Підставою для нарахування та внесення Організацією на поточний рахунок Управління плати є цей Договір та відповідні додатки до нього.

Відповідно до п.2.4 договору 1 плата за користування місцем для розташування РЗ сплачується Організацією щомісяця, за 10 днів до кінця поточного місяця, за розрахунками, згідно з додатком 2 до Договору, у безготівковій формі, на поточний рахунок робочого органу, відкритого в управлінні Державної казначейської служби України у місті Херсоні, незалежно від наслідків господарської діяльності Організації, наявності або відсутності підписаних Сторонами актів наданих послуг.

Плата за місяць за тимчасове користування об`єктами і територіями для розташування рекламних засобів у м. Херсоні розраховується за формулою: П = S х Р х А, де: П - розмір плати за місяць, S - площа рекламної конструкції, Р вартість користування за 1 кв.м., А коефіцієнт зони розміщення рекламного засобу.

Згідно з п. 2.6 договору 1 розповсюджувач зовнішньої реклами не звільняється від плати за цим Договором при відсутності РЗ, дозвіл на право розміщення якого виданий у встановленому чинним законодавством порядку.

У разі прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про збільшення плати за користування місцем, Управління письмово повідомляє Організацію про такі зміни та надає копію відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування (п. 2.7 договору 1).

Відповідно до п. 2.8, 2.9 договору 1 умови Договору щодо розміру плати за користування місцем змінюються у відповідності до прийнятого рішення з моменту набрання ним чинності. У разі незгоди Організації з новим розміром плати за користування місцем, що встановлений відповідним рішенням уповноваженого органу місцевого самоврядування, вона має можливість письмово звернутися до Управління із заявою про анулювання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Сторонами у п. 6.3 договору 1 погоджено, що за несвоєчасну оплату платежів за користування місцем Організація сплачує на користь Управління пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочених платежів за весь час прострочення.

Відповідно до п.6.4 договору 1 за прострочення внесення платежів за користування місцем (-ями), що складає більше 1 місяця, Організація додатково сплачує штраф у розмірі 5 відсотків від простроченої суми.

Пунктами 8.1, 8.2 договору 1 передбачено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до закінчення строку дії дозволу. Дія договору продовжується при продовженні строку дії відповідного дозволу, на визначений у ньому строк.

Додатками №1-4 та уточненнями до договору визначено адреси місця знаходження рекламного засобу, а також вартість послуг на місяць.

Так, в уточненнях до договору 1 зазначено, що на виконання рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №203 "Про затвердження Тарифів та Коефіцієнтів на території Херсонської міської територіальної громади" від 18.05.2021 здійснено перерахунок по договору 1 та зазначено, що з 01.06.2021 плата за тимчасове користування місцем для ПП «Еліком» здійснюється згідно з додатками 3, 4 договору.

Відповідно до уточненнях до договору відповідачу видано дозвіл № 10/2403, відповідно до додатку № 4 до договору 1 за період з 01.06.2021 до 16.06.2024 щомісячна плата становить 1123,30 грн

Сторонами укладено додаткову угоду до договору 1, у якій зазначено, що відповідно до рішень міської ради від 26.02.2021 №73 «Положення про управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради», від 23.07.2021 №447 «Про визначення управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради балансоутримувачем майна комунальної власності Херсонської міської територіальної громади», враховуючи пункт 3 рішення виконавчого комітету міської ради від 18.05.2021 №205, з 28.07.2021 внесено зміни до договору, замінивши сторону, уповноважену Херсонською міською радою здійснювати функції робочого органу, на Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради. Всі інші пункти договору 1, в тому числі, пункт 8 залишено без змін.

29.04.2015 між Управлінням естетики та зовнішньої реклами департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (далі - Управління) та Приватним підприємством «Еліком» (далі - Організація) укладено договір №01-16-34/15 про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу (далі договір 2), який містить ідентичні договору 1 положення.

Додатками та уточненнями до вказаного договору 2 визначені місця розташування рекламного засобу, а також погоджено, що за період з 20.10.2015 по 19.10.2020 та за період 20.10.2020 до 19.10.2025 (період дії дозволу №10-2856) щомісячна плата становить 142,56 грн.

Додатковою угодою до договору 2 змінено сторону договору, уповноважену Херсонською міською радою здійснювати функції робочого органу, на Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради. Всі інші пункти договору 2, в тому числі, пункт 8 залишено без змін.

26.11.2014 між Управлінням естетики та зовнішньої реклами департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (Управління) та Приватним підприємством «Еліком» (далі - Організація) укладено договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу №01-16-133/14 (далі договір 3), який містить ідентичні наведеним вище договорам положення.

Додатками та уточненнями до вказаного договору визначені місця розташування рекламних засобів, а також погоджено, що за період з 21.04.2015 до 20.04.2020 (дозвіл №10-2653) та за період з 21.04.2020 по 20.04.2025 щомісячна плата становить 314,50 грн за один рекламний засіб.

Додатковою угодою до договору 3 змінено сторону договору, уповноважену Херсонською міською радою здійснювати функції робочого органу, на Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради. Всі інші пункти договору, в тому числі пункт 8, залишено без змін.

23.06.2014 між Управлінням естетики та зовнішньої реклами департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради (Управління) та Приватним підприємством «Еліком» (далі - Організація) укладено договір про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу №01-16-63/14 (далі договір 4), який містить ідентичні наведеним вище договорам положення.

Додатками та уточненнями до вказаного договору 4 визначені місця розташування рекламних засобів, а також погоджено, що за період з 21.04.2015 до 20.04.2020 (дозвіл №10-2479) та за період з 23.09.2014 по 22.09.2019 та за період з 23.09.2019 по 22.09.2024 щомісячна плата становить 222, 48 грн за один рекламний засіб.

Додатковою угодою до договору 4 змінено сторону договору, уповноважену Херсонською міською радою здійснювати функції робочого органу, на Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради. Всі інші пункти договору, в тому числі пункт 8, залишено без змін.

В підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачем надано до суду:

- дозвіл №10-2403 виданий 26.06.2014 на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.06.2014 № 156, строком дії з 17.06.2014 по 16.06.2019; дозвіл №10-2856 виданий 26.10.2014 на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.10.2015 № 370, строком дії з 20.10.2015 по 19.10.2020; дозвіл №10-2653 виданий 29.04.2015 на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 21.04.2015 № 155, строком дії з 21.04.2015 по 20.04.2020.

- рішення Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 16.12.2021 № 897 «Про анулювання/скасування дозволів на розміщення зовнішньої реклами та демонтажу рекламних засобів» з додатком;

- вимогу вих№03-13-07/23 від 09.03.2023 адресовану відповідачу з проханням самостійно провести демонтаж рекламного засобу;

- Акт проведення демонтажу рекламного засобу від 23.05.2023 №03-14-59/23 з доказами надіслання відповідачу;

- договір на проведення демонтажних робіт № 14 від 12.07.2023, який укладений між Управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради та Міським комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона»;

- Акт приймання передачі наданих послуг від 12.07.2023, вартістю послуг, зокрема - 2 341, 20 грн та платіжну інструкцію про сплату виконаних робіт.

23.05.2024 позивач звернувся до відповідача з претензією № 01-32-339/24, в якій просив відшкодувати вартість витрат пов`язаних із проведенням демонтажу 1-го рекламного засобу у сумі 2341, 20 грн.

Також позивач звертався до відповідача з претензіями від 07.05.2024 за №01-32-168/24, від 13.06.2024 за № № 01-32-443/24 з вимогою у найкоротший строк сплатити загальну заборгованість у розмірі 8091, 75 грн, яка нарахована за невиконання умов договорів в частині внесення плати за тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу, із врахуванням штрафних санкції.

Проте жодних дій з боку відповідача щодо оплати заборгованості здійснено не було, що і зумовило звернення позивача до суду з позовом.

Висновки суду

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з матеріалами справи, між Управлінням маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (як правонаступником) та Приватним підприємством Еліком укладено договори про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу.

Ці договори між сторонами укладено на виконання вимог чинного законодавства у сфері реклами.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про рекламу зовнішня реклама реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України Про рекламу розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (далі Типові правила) визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Згідно з п. 24 Типових правил, виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

На території Херсонської міської територіальної громади порядок розрахунку плати встановлено Правилами розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, які затверджені Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.10.2015 № 369.

Пунктом 6.1 зазначених Правил закріплено, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування РЗ здійснюється на підставі договору, укладеного Робочим органом та розповсюджувачем, відповідно до затверджених тарифів і коефіцієнтів, а місцями, що перебувають у державній або приватній власності, на договірних засадах з їх власником або уповноваженим ним органом (особою). Відповідно до п. 6.3 Правил плата за користування місцем справляється з дня укладення Договору. Відсутність РЗ на вказаному місці не є підставою для звільнення від плати за користування місцем

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, укладені між сторонами договори є обов`язковими для виконання сторонами.

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, а також те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 3998,04 грн, відповідач, згідно приписів ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Приватного підприємства Еліком в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, суд вказує таке.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафом, відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені та штрафу погоджена сторонами у п.6.3, 6.4 договорів.

Приймаючи до уваги порушення відповідачем строків оплати за користування місцем для розташування рекламних засобів, враховуючи положення договорів та чинного законодавства, господарський суд вважає правомірним нарахування пені та штрафу.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір пені становить 698,84 грн, суд встановив відповідність цього розрахунку обставинам справи.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок штрафу, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір штрафу становить 199,91 грн, суд встановив відповідність цього розрахунку обставинам справи.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок 3 % річних, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір 3 % річних становить 320, 45 грн, суд встановив відповідність цього розрахунку обставинам справи.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір інфляційних втрат становить 1 602,81 грн, суд встановив відповідність цього розрахунку обставинам справи.

Щодо збитків як збитків у вигляді витрат на демонтаж рекламного засобу в розмірі 2341,20 грн та збитків у формі втраченої вигоди в розмірі 2845,69 грн, господарський суд дійшов таких висновків.

Згідно з приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з пунктом 1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до пункту 1 статті 611 ЦК та статті 224 ГК України є порушення зобов`язання.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Наявність в діях відповідача складу господарського правопорушення підтверджується наступним.

Суд вважає, що протиправна поведінка мала місце, оскільки всупереч вимогам ст. 16 Закону України «Про рекламу», п. 24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, п. 4, 6.1., 8.2.4, 8.2.5 Правил розміщення та експлуатації об`єктів зовнішньої реклами та інформації в місті Херсоні, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради від 20.10.2015 № 369, відповідач продовжував розміщення рекламного засобу за адресою пл. ім. Героя Радянського Союзу Дубинди Павла Христофоровича у м. Херсоні, без наявності дозвільних документів та не провів демонтаж рекламного засобу у строк, визначений пукнтом 4.2.17 договору № 01-16-38/14 від 07.04.2014;

Внаслідок невиконання відповідачем вимог законодавства позивач, здійснивши демонтаж вказаного рекламного засобу понесло витрати, а також неправомірне користування відповідачем місцем для розташування рекламного засобу призвело до втрати доходів бюджету Херсонської міської територіальної громади у вигляді упущеної вигоди через неможливість передати це місце в користування іншому суб`єкту господарювання та отримати за це плату.

Наявний причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності відповідача позивачу було завдано збитків у вигляді понесених витрат, які позивач змушений був здійснити з метою демонтажу рекламного засобу, та збитків у формі упущеної вигоди через неможливість розпорядитися майном комунальної власності шляхом передачі в користування місця для розташування рекламного засобу третій особі.

Наявність вини, оскільки відповідач, незважаючи на анулювання дозволу № 10-2403 від 26.06.2014 та закінчення 16.12.2021 строку його дії, здійснював розміщення зовнішньої реклами за відсутності правових підстав, порушуючи встановлений законодавством порядок її розміщення.

На підтвердженням факту користування місцем для розташування рекламного засобу у період після анулювання дії дозволу № 10-2403 від 26.06.2014 з 16.12.2021 і до моменту його демонтажу 23.05.2023 також свідчить акт проведення демонтажу рекламного засобу від 23.05.2023 № 03-14-59/23, складений посадовими особами управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради, до якого долучено фотодокази місця розташування рекламного засобу до та після демонтажу.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині відшкодування збитків у вигляді витрат на демонтаж рекламного засобу в розмірі 2341,20 грн та у формі втраченої вигоди в розмірі 2845, 69 грн підлягають задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства Еліком (Херсонська обл., місто Херсон, пров. Козацький, будинок 27, квартира 37, 73000, ідентифікаційний код 30570961) на користь Управління маркетингу міста і туризму Херсонської міської ради (проспект Незалежності (Ушакова), будинок 37, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код 44326699) заборгованість згідно договорів про тимчасове користування місцем для розташування рекламного засобу в розмірі 3 998,04 грн, пені в розмірі 698,84 грн, штрафу в розмірі 199, 91 грн, 3% річних в розмірі 320, 45 грн, інфляційних втрат в розмірі 1602, 81 грн, збитків у вигляді витрат на демонтаж рекламного засобу в розмірі 2341,20 грн, збитків у формі втраченої вигоди в розмірі 2845, 69 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422, 40 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 24 березня 2025 р.

Суддя Т.Г. Деркач