ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
18.03.2025 року м. Дніпро Справа № 912/285/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)
суддів: Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.,
при секретарі судового засідання: Ліпинському М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №1" Кропивницької міської ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.05.2024 у справі № 912/285/24
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19"
до відповідача Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №1" Кропивницької міської ради
про зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 01.05.2024 у справі № 912/285/24:

- позовні вимоги задоволено частково;

- зобов`язано Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація №1" Кропивницької міської ради" передати за актом приймання-передачі Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" наступну документацію щодо багатоквартирних будинків за адресами м. Кропивницький, вулиця Олефіренка, буд.18/21 та вулиця Чміленка, буд.19:

технічний паспорт на житловий будинок;

проектно-кошторисну документацію зі схемами внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення багатоквартирного будинку;

паспорти ліфтового господарства;

витяг з журналу заявок мешканців об`єкта за період строку дії договору з управління, але не більше ніж три останні роки;

дані щодо бухгалтерського обліку доходів та витрат на утримання багатоквартирного будинку протягом строку дії договору управління, але не більше ніж три останні роки.

- задоволенні позову в іншій частині відмовлено;

- стягнуто з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №1" Кропивницької міської ради" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" 2 422,40 грн судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2025р. у справі № 912/285/24:

- апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №1" Кропивницької міської ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.05.2024 у справі № 912/285/24 - залишено без задоволення;

- рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.05.2024 у справі № 912/285/24 - залишено без змін;

- витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднесено на Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 1" Кропивницької міської ради.

До Центрального апеляційного господарського суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 4 950,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2025р. заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат призначено до розгляду в судове засідання на 18.03.2025р.

Сторони не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні, про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином. Відповідач також не скористався правом подання заперечень на заяву.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши наявні матеріали справи, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї докази, апеляційний суд дійшов висновку про наяність підстав для задоволення вказаної заяви позивача, виходячи з наступного.

За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Відповідно до ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

За ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (Правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем у відзиві на апеляційну скаргу щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивача в апеляційній інстанції зазначено, що витрати на професійну правову допомогу будуть становити 5000,00 грн. за підготовку процесуальних документів необхідних для апеляційного розгляду справи, а також про подання доказів понесення цих судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

19.08.2024р. позивачем подано до суду клопотання, згідно з яким просив долучити до матеріалів справи докази понесених ним судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" у ході супроводу справи № 912/285/24 в апеляційній інстанції.

Як вбачається з наданих доказів, позивач звернувся за правничою допомогою до Адвокатського бюро "Малиновської" для підготовки процесуальних документів до суду апеляційної інстанції.

Так, відповідно до Акту надання послуг № 051 від 26.07.2024р., складеного на підставі Договору про надання правової допомоги № 05/07 від 05.07.2024р., рахунку № 051 від 26.07.2024р. та підписаного представниками Обєднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" (Замовника) в особі керівника Мозгового С.А. і Адвокатського бюро "МАЛИНОВСЬКОЇ" (Виконавця) в особі Керуючого бюро Малиновської В.А., позивач поніс судові витрати пов`язані із підготовкою судових документів в ході розгляду судової справи в апеляційній інстанції в розмірі 4950,00 грн., а саме виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги):

- підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі 912/285/24 - 4 400,00 грн.;

- підготовка та подання заяви про участь у засіданні в режимі відеоконференції - 550,00 грн.

08.02.2025р. до апеляційного господарського суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 4 950,00 грн., в якій одночасно зазначає, що протягом розгляду справи в апеляційній інстанції позивач не поніс додаткових витрат, крім тих, що вже були заявлені суду.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28.11.2002 Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Втім, від Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №1" Кропивницької міської ради не надходили заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в апеляційному суді.

З огляду на викладене, надаючи оцінку наведеному позивачем розміру витрат на правничу допомогу, з урахуванням наданих доказів, з огляду на фактичні обсяги наданих послуг, враховуючи принцип пропорційності, диспозитивності та змагальності, критерії реальності понесення адвокатських витрат та розумної необхідності таких витрат, відсутність заперечень відповідача проти заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів, вважає обґрунтованою суму витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 950,00 грн., що є підставою для задоволення відповідної заяви позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №1" Кропивницької міської ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 01.05.2024 у справі № 912/285/24 - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №1" Кропивницької міської ради (адреса Україна, 25002, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Вокзальна, б. 16, корп.3, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОСББ 18+19" (адреса Україна, 25002, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вул. Чміленка Віктора, будинок 19, ) витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у сумі 4 950,00 грн.

Видачу наказу, на виконання даної додаткової постанови, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України, доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 ГПК України.

Повна додаткова постанова складена та підписана 24.03.2025 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.А. Верхогляд