ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року м.Дніпро Справа № 904/2996/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Мороза В.Ф.,

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:

від позивача: Сербін Д.А.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Приватного підприємства "Системні комунікації"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2024р.

(суддя Дупляк С.А., м. Дніпро)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ"

до Приватного підприємства "Системні комунікації"

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Системні комунікації" 491 542,60 грн., з яких: 428 800,00 грн. попередньої оплати за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023р. та 62742,60 грн. пені нарахованої за неналежне виконання зобов`язань за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023р.; 50522,00грн. попередньої оплати за договором про надання послуг №75 від 25.10.2023р..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем зобов`язання з надання Позивачу транспортноекспедиторських послуг та послуг перевезення виконані не у повному обсязі та неналежним чином, з порушенням встановлених строків їх надання, тому наявні підстави для стягнення з Відповідача попередньої оплати у вказаних вище сумах.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2024р. у справі №904/2996/24 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Системні комунікації" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" 479322,00 грн. попередньої оплати, 10 126,73 грн. пені, 5 873,39 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог (про стягнення 52 615,87 грн. пені) відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Приватне підприємство "Системні комунікації", в якій просить суд скасувати рішення суду від 20.09.2024р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на помилкові висновки суду щодо припинення з 31.12.2023 строку дії договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023, оскільки п.8.1 цього договору містить приписи щодо його автоматичної пролонгації, у разі незаявлення про інше сторонами. При цьому справа не містить доказів розірвання договору, у зв`язку з чим стягнення з Відповідача попередньої оплати є передчасним і неправильним є застосування судом у даному випадку ст.1212 ЦК України.

На думку Скаржника, оскільки вказаний вище договір є чинним, то у силу приписів п.3.8 цього договору відсутні підстави для повернення ним суми попередньої оплати, яка є фактичною більшою ніж надані послуги.

Апелянт вважає, що додаткова угода №1 до договору є неналежним доказом у справі, оскільки містить посилання на договір , який не укладався сторонами, не коректну дату набрання нею чинності тощо, докази внесення змін у цю угоду матеріали справи не містять. Крім того вказана угода №1 не містить печатки підприємства Відповідача, яка є обов`язковим реквізитом.

Посилання суду на те, що Відповідач виписував рахунки-фактури, у тому числі на підставі додаткової угоди №1, які були сплачені Позивачем на переконання Апелянта є безпідставними, оскільки у платіжних інструкціях та рахунках посилання на цю додаткову угоду відсутні.

Також, за доводами Скаржника, додаток №2 до договору не зазначено окремої вартості транспортно-експедиторського обслуговування та оплати послуг експедитора, тобто не містить відомостей, які із сплачених позивачем коштів відносяться до вартості транспортно-експедиторського обслуговування, а які до оплати послуг експедитора, у зв`язку з чим відсутня можливість перевірити наведений Позивачем розрахунок заборгованості.

Щодо договору про надання послуг №75 від 25.10.2023 Апелянт вказує на те, що оскільки Позивач не відмовлявся від договору в односторонньому порядку, цей договір не є розірваний за рішенням суду, тому відсутні підстави для застосування ст.1212 ЦК України.

Крім того, Позивач, у порушення умов договору №75 (специфікації), не повідомляв Відповідача про необхідність отримання вантажу у пункті навантаження, відповідно останній цей вантаж не отримав, у зв`язку з чим у нього не виник обов`язок з перевезення вантажу на суму попередньої оплати.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач у відзиві вказує на те, що у відповідно до п. 8.1. Договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31.12.2023 (включно), а в частині проведення взаєморозрахунків до повного їх виконання і вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка із Сторін не заявить про його розірвання протягом 30 (тридцяти) робочих днів до закінчення терміну його дії. Водночас, відповідно до положень п. 4.9. Договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023, невиконання експедитором зобов`язань з перевезення вантажу є підставою для дострокового розірвання даного Договору клієнтом в односторонньому порядку. Продовження строку дії Договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 на наступний календарний рік, тобто до 31.12.2024 не має сенсу, за умови існування факту невиконання Відповідачем своїх зобов`язань та наявності між сторонами судового спору.

Позивач зазначає, що оскільки Відповідач підстав утримання сплачених Позивачем грошових коштів не навів, обставин неналежного виконання вказаних договорів не спростував, враховуючи те, що строк дії обох договорів закінчився 31.12.2023, правові підстави утримувати грошові кошти у Відповідача відсутні. При цьому незалежно від застосування ст. 693 ЦК України (якщо вважати, що строк дії договору не був припинений), або застосування ст. 1212 ЦК України, як цього дійшов суд першої інстанції (вказуючи на те, що строк дії обох договорів закінчився 31.12.2023), в обох випадках визначальним є спосіб захисту Позивача, а саме, стягнення з Відповідача 428800,00 грн. попередньої оплати за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 та 50522,00 грн. попередньої оплати за договором про надання послуг №75 від 25.10.2023, оскільки після отримання коштів Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання.

При цьому, за твердженням Позивача, положення п. 3.8. Договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 року передбачають можливість для експедитора залишити у своєму розпорядженні надміру сплачені суми коштів, виключно у випадку, коли клієнт сплатив більшу суму, ніж було узгоджено Сторонами, що у даному випадку не мало місця.

Позивач підтверджує, що Додаткова угода №1 від 25.10.2023 р. дійсно містить помилки у номерах договору та датах укладення, в той час як між Сторонами було укладено Договір №25/10/23-ПВ/ГРН, помилка міститься тільки в одній цифрі договору, всі інші реквізити договору є ідентичними та повністю збігаються. При цьому посилання Відповідача на те, що Додаткова угода №1 від 25.10.2023 була укладена не на виконання Договору №25/10/23-ПВ/ГРН, не підтверджені належними доказами. За доводами Позивача, факт укладення Додаткової угоди №1 від 25.10.2023 саме до Договору №25/10/23-ПВ/ ГРН від 25.10.2023 є доведеним.

Також у відзиві йдеться про те, що чинним законодавством не ставиться вимоги щодо проставлення печатки однієї чи обох сторін як обов`язкової умови при вчиненні письмового правочину, а також про те, що відсутність печатки однієї чи обох сторін не є доказом відсутності волевиявлення сторін щодо вчинення правочину. Відповідач не оскаржував дійсність додаткової угоди внаслідок підписання її не уповноваженим представником Позивача, не заявляв про вчинення інших правопорушень, як от, підробки підпису уповноваженого представника Відповідача тощо. Крім того, сторонами виконувались умови договору та додаткових угод, на їх виконання Відповідач виписував рахунки-фактури, приступив та частково виконав взяті на себе зобов`язання, а Позивач здійснив їх оплату .

Позивач не погоджується із твердженнями Відповідача про недостатність у додатку №2 до договору даних, що унеможливлює перевірку обґрунтованості наведеного позивачем розрахунку заборгованості Відповідача, оскільки у вказаному додатку сторони за взаємною згодою визначили об`єм (вагу) вантажу, ціну за одиницю, та загальну вартість. При цьому для Позивача не існує різниці між тим, будуть ці суми визначені окремо, чи зведені в одну загальну суму, оскільки в будь-якому випадку Позивач, відповідно до умов Договору, приймає на себе обов`язок оплатити загальну ціну, погоджену Сторонами.

Позивач вказує, що Відповідач заявляє про те, що ним не було порушено умов Договору №75, оскільки Позивач не повідомив про необхідність отримати вантаж у пункті навантаження, разом з тим, Відповідачем не було подано Позивачу ні повідомлень, ні вимог надати повну чи уточнену інформацію як це передбачається частиною 2 статті 933 ЦК України.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Дармін М.О., Мороз В.Ф..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/2996/24.

Матеріали справи № 904/2996/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2024р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 19.03.2025.

У судовому засіданні 19.03.2025 представник Позивача надав пояснення у справі.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Беручи до уваги, що неявка Відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні 19.03.2025 була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

25.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" (клієнтом) та Приватним підприємством "Системні комунікації" (експедитором) укладено договір №25/10/23-ПВ/ГРН, відповідно до п. 1.1. якого експедитор здійснює транспортно-експедиційне обслуговування клієнта (далі по тексту ТЕО), в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі (далі по тексту послуги експедитора).

Згідно з п. 1.3. договору, вантажем, перевезення або організація перевезення якого має бути виконане, є щебінь 20-40 мм. Загальна маса вантажу 14 500 тн.

Пунктом 2.1.1. договору передбачено, що клієнт у разі місячного планування перевезень не пізніше ніж за 16 календарних днів до початку запланованого місяця має направити експедитору відомості для здійснення ТЕО за цим договором, які містять основні істотні деталі, у тому числі: обсяги перевезень, напрями перевезень, рід вантажу, гарантії оплати і інше за формою, наведеною в додатку №1 до договору.

Відповідно до п. 2.1.9. договору обов`язок приймати від експедитора рахунки і проводити розрахунки з експедитором відповідно до вимог цього договору.

У розділі 2.3 договору передбачено, що експедитор зобов`язаний:

приймати від клієнта відомості та оперативні відомості, передбачені пунктами 2.1.1., 2.1.2. цього договору та забезпечити надання вагонів не пізніше ніж протягом 3-х робочих днів з моменту отримання таких відомостей. Надіслані клієнтом відомості та оперативні відомості є завданням на надання експедиторських послуг, прийнятими до виконання експедитором (п.2.3.1);

виставлення експедитором рахунку є узгодженням експедитором відомостей та оперативних відомостей, отриманих від клієнта. (п. 2.3.2);

надавати клієнту акт(и) наданих послуг за результатами наданих послуг (організація перевезення та фактичне перевезення вантажу до пункту призначення) у звітному періоді. Акти наданих послуг складаються на підставі наявних у експедитора на дату складання актів документів (п. 2.3.5);

за кожним фактом перевезення вантажу наданого клієнтом за цим договором, надавати разом з вантажем вантажоотримувачу залізничну (транспортну) накладну. Датою передачі вантажу вантажоодержувачу вважається дата проставлена на залізничній накладній при отриманні вантажу (п. 2.3.7).

У п.3.2 договору сторони визначили, що загальна сума цього договору визначається на підставі всіх актів наданих послуг, оформлених сторонами порядком, передбаченим цим договором.

За умовами п. 3.3. договору клієнт здійснює оплату вартості здійснення ТЕО та плати послуг експедитора шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитора в розмірі 100% від розрахункової вартості на підставі виставленого експедитором рахунка протягом 3 (трьох) робочих днів. Сторонами може бути узгоджений інший порядок передоплати вартості здійснення ТЕО.

Вартість здійснення ТЕО та плата послуг експедитора узгоджується сторонами шляхом підписання відповідних додаткових угод до цього договору (п. 3.5. договору).

Пунктом 3.6. договору сторони узгодили, що розмір вартості здійснення ТЕО, послуг експедитора та порядок їх сплати клієнтом може змінюватися за взаємною згодою сторін, шляхом оформлення відповідних додаткових угод до цього договору.

Згідно з п. 3.10. договору факт надання послуг експедитором підтверджується документом (документами), який відображає наступну інформацію: рід вантажу, пункт відправлення та призначення, рух у завантаженому та/або порожньому стані, місце та час знаходження рухомого складу, номер вагону, номер відправки, факт списання грошей з особового рахунку експедитора, іншу інформацію про послугу. Такими документами можуть бути: дані електронної бази ГІОЦ Укрзалізниці, або перевізний документ, або накопичувальна картка або відомість форми ГУ-46, або перелік філії «ЄРЦЗП» АТ «Укрзалізниця» або акт наданих послуг, або інші документи. За підсумками роботи за місяць сторони не пізніше останнього дня звітного місяця оформлюють акт наданих послуг, який є первинним документом для відображення операцій в бухгалтерському та податковому обліку. За ініціативою експедитора можуть оформлюватись декілька актів на місяць за підсумками роботи в періоді, який вказано в акті наданих послуг.

Відповідно до п. 3.13. договору клієнт здійснює перерахування грошових коштів по банківським реквізитам зазначеним в рахунках, виставлених експедитором.

Договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2023 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх виконання (п. 8.1. договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка із сторін не заявить про його розірвання протягом 30 робочих днів до закінчення терміну його дії.

Відповідно до п. 4.9. договору порушення перевізником, з яким експедитор вступив в договірні відносини для виконання цього договору, строків (термінів) перевезення вантажу або невиконання експедитором зобов`язань з перевезення вантажу є підставою для дострокового розірвання даного договору клієнтом в односторонньому порядку.

Крім того, 25.10.2023 між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору №15/10/23-ПВ/ГРН від 25 жовтня 2023 року, відповідно до п.1 якої експедитор надає послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом з використанням власного (орендованого/залученого) залізничного рухомого складу (далі рухомий склад) і забезпечує його своєчасну подачу на залізничній станції для перевезення вантажів за наступними напрямками у таблиці 1: станція відправлення ст. Хащевато Одеська залізниця код ст. 409901; ст. призначення ст. Одеса-Дачна, Одеська залізниця код ст. 406802; найменування вантажу, ЄТСНВ щебень гранітний, код вантажу 232395; ставка, грн/вагон. З ПДВ 26.800,00 грн.

Пунктом 2 додаткової угоди №1, передбачено, що відповідно до п. 3.5. Розділу 3 «Розрахунки за договором» договору, винагорода експедитора за надання послуг на перевезення вантажів залізничним транспортом, вказаних у п. 1 даної додаткової угоди визначається по кожному напрямку за 1 вагон згідно таблиці 1 при завантаженні вагону 68-70 тн.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди №1, при організації перевезень вантажів клієнта, зазначених в п. 1. даної додаткової угоди, вартість послуг в вагонах експедитора за вищевказаним маршрутом включає:

1) Тариф по території України за завантажений та порожній рейси згідно зі «Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ним послуги» Тарифне керівництво №1, з урахуванням діючих коефіцієнтів, встановлених на тарифи (далі - тарифне керівництво №1);

2) Плату за користування власним (орендованим) вагоном;

3) Винагороду (плату) експедитору.

Згідно з п. п. 6, 7 додаткової угоди №1, у всьому іншому, що не змінено даною додатковою угодою, сторони керуються умовами договору. Додаткова угода є підставою для проведення взаємних розрахунків і платежів між сторонами, і є невід`ємною частиною договору.

За умовами п. 8 додаткової угоди №1 дана додаткова угода складена у двох однакових примірниках, по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з 10 жовтня 2023 року і діє до дати виконання сторонами взятих на себе зобов`язань або до дати підписання наступного додатку зі зміною умов даного перевезення, але в кожному разі в межах строку дії договору.

У додатку №2 до договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 сторони визначили умови перевезення та умови оплати - 1 етап попередня оплата за перевезення вантажу у кількості 60 вагонів або 4200 тн впродовж 5 банківських днів після підписання Додатку №2. Терміни перевезення: 1 етап перевезення 60 вагонів або 4200 тн впродовж 10 робочих днів з моменту оплати клієнтом. Вказаний додаток підписаний сторонами договору.

Відповідачем було виставлено рахунок на оплату №161 від 17.11.2023 року на загальну суму 1608000,00 грн, у тому числі ПДВ 268.000,00 грн. Категорія послуг визначених в Рахунку №161 Організація перевезення вантажу залізничним транспортом. Кількість 60 шт.

ТОВ"ЧАРНОКІТ" виконало зобов`язання з оплати експедиторських послуг, у порядку та на умовах визначених у договорі, додатку №1, додатку №2.

Так, платіжною інструкцією №9081 від 20.11.2023 Позивач здійснив попередню оплату у розмірі 1608000,00 грн з призначенням платежу - організація перевезення вантажу залізничним транспортом, згідно рах №161 від 17.11.2023, ПДВ 20% - 268.000,00 грн.

Позивач також зазначає, що відповідно до п. 2.3.4. договору експедитор зобов`язаний організовувати перевезення вантажів Клієнта залізничним транспортом. Після прибуття вагонів до станції розвантаження, здійснити розвантаження вагонів.

В додатку №2 сторони визначили терміни перевезення, а саме, 1 етап перевезення 60 вагонів або 4.200 тн впродовж 10 робочих днів з моменту оплати клієнтом.

Таким чином, експедитор, у порядку передбаченому договором та додатками до нього мав виконати перевезення 60 вагонів або 4.200 т у строк до 04.12.2023 включно.

Відповідачем було здійснено організацію перевезення та фактичне перевезення вантажу до пункту призначення по 44 вагонах або 3.080 т, замість 60 вагонів або 4.200 т, як це було погоджено сторонами у додатку №2.

Вартість послуг з перевезення яка була оплачена Позивачем згідно з платіжною інструкцією №9081 складає 1.608.000,00 грн.

За результатами надання послуг, ТОВ"Системні комунікації" частково було надані акти наданих послуг, а саме:

- №301 від 04.01.2024 на суму 53.600,00 грн. з ПДВ, за перевезення вантажів в 2-х вагонах;

- №312 від 11.01.2024 на суму 80.400,00 грн. з ПДВ, за перевезення вантажів в 3-х вагонах;

- №232 від 18.12.2023 на суму 134.000,00 грн. з ПДВ, за перевезення вантажів в 5-ти вагонах;

- №267 від 26.12.2023 на суму 134.000,00 грн. з ПДВ, за перевезення вантажів в 5-ти вагонах.

Актів наданих послуг за фактом організації та перевезення вантажу в залізничному рухомому складі в кількості 29 вагонів Відповідачем складено не було.

Викладені обставини не заперечуються ТОВ"Системні комунікації".

Також, на підтвердження обставини неповного виконання Відповідачем своїх зобов`язань за договором Позивачем надані залізничні накладні на перевезення вантажу 44-ми вагонами залізничного рухомого складу, замість 60-ти, як це було визначено сторонами в додатку №2.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що 25.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧАРНОКІТ" (замовником) та Приватним підприємством "Системні комунікації" (виконавцем) укладено договір про надання послуг №75, предметом якого, відповідно до п. 1.1. в порядку та на умовах визначених договором, виконавець зобов`язується прийняти на відповідальне зберігання вантаж, організувати перевезення вантажу, та виконання перевезення вантажу замовника (надалі- послуги) автомобільним транспортом (автомобілі самоскиди з екіпажем), а замовник зобов`язується прийняти надані послуги і оплатити їх вартість.

Відповідно до п. 1.3. договору вантажем, який передається на зберігання та подальше перевезення виконавцем, є щебінь 20-40 мм. Загальна маса вантажу: 14.500 т.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 договору, вартість послуг виконавця фіксується в специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору. Фактичний перелік та загальна вартість наданих за договором послуг визначається на підставі підписаних сторонами товарно-транспортних накладних та актів приймання-передачі наданих послуг.

Пунктом 3.1.1. договору визначено, що виконавець зобов`язується прийняти вантаж на зберігання та забезпечити його схоронність протягом всього періоду зберігання. Виконавець виконує свої обов`язки

За умовами п.п. 3.1.7, 3.1.8 договору виконавець зобов`язується забезпечити вчасне, з дотриманням погоджених сторонами строків, перевезення вантажу та передання його вантажоотримувачу. За кожним фактом перевезення вантажу наданого замовником за цим договором, виконавець зобов`язується надавати разом з вантажем товарно-транспортну накладну. Датою передачі вантажу вантажоотримувачу вважається дата проставлена на товарно-транспортній накладній при отриманні вантажу.

За результатом здійснення перевезення вантажу та передачі його вантажоотримувачу, виконавець передає замовнику підписані примірники акту приймання-передачі наданих послуг в двох екземплярах. Замовник у разі відсутності зауважень, протягом 5 банківських днів з моменту отримання від виконавця належним чином оформленого акта наданих послуг, підписує його та передає один примірник виконавцю. У разі виникнення розбіжностей по акту наданих послуг замовник зобов`язаний затвердити (підписати) акт наданих послуг (у той самий термін) з зазначенням розбіжностей (недоліки наданих послуг), а виконавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів усунути такі недоліки.

Замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати надані виконавцем послуги у розмірі та в строки, передбачені умовами цього договору (п. 3.2.1 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх виконання (п. 6.1. договору).

Між сторонами 25.10.2023 було підписано специфікацію №1 до договору про надання послуг №75 від 25.10.2023, якою сторони визначили пункт навантаження, пункт розвантаження, а також ціну за доставку 1 т вантажу, що становить 20,00 грн. з ПДВ. Також погодили умови оплати та терміни перевезення. Так, зокрема, відповідно до 1 етапу оплати, замовник мав виконати попередню оплату за перевезення вантажу у кількості 4.200 т впродовж 15 банківських днів після підписання специфікації №1.

ТОВ"Системні комунікації" був виставлений рахунок на оплату №162 від 17 листопада 2023 року на загальну суму 84000,00 грн, у тому числі ПДВ 14.000,00 грн. Категорія послуг визначених в рахунку №162 Перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Платіжною інструкцією №9082 від 20.11.2023 ТОВ"ЧАРНОКІТ" здійснив попередню оплату на суму 84000,00 грн з призначенням платежу - Організація перевезення вантажу автомобільним транспортом, згідно рах.№162 від 17.11.2023 року, ПДВ 20% - 14.000,00 грн.

За результатами надання послуг Відповідачем частково було надано акти наданих послуг, а саме:

- №276а від 26.12.2023 на суму 6.881,80 грн. з ПДВ, за перевезення вантажу в кількості 344.09 т;

- №232а від 19.12.2023 на суму 6.894,80 грн. з ПДВ, за перевезення вантажу в кількості 344.74 т;

- №312а від 11.01.2024 на суму 4.341,00 грн. з ПДВ, за перевезення вантажу в кількості 217.05 т;

- №301а від 04.01.2024 на суму 2.871,20 грн. з ПДВ, за перевезення вантажу в кількості 143.56 т;

Всього за договором №75 Відповідач виконав перевезення вантажу загальною кількістю 1673,93 т. За фактом надання послуг перевезення 624,49 т вантажу останнім актів складено не було.

Оскільки вартість послуг з перевезення була сплачена Позивачем в повному обсязі згідно з платіжною інструкцією №9082 на суму 84.000,00 грн., Відповідачем не було надано визначених в договорі №75 та специфікації №1 до нього послуг на загальну суму 50522,00 грн. (84000,00 - 33478,00), що були попередньо сплачені на його користь.

Таким чином, за твердженнями Позивача, ТОВ"Системні комунікації" виконало обов`язок з надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом не у повному обсязі та не належним чином (з порушенням встановлених строків надання послуг), у зв`язку з чим у нього виник обов`язок повернути 428 800,00 грн. попередньої оплати за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023р. та сплатити 62742,60 грн. пені нарахованої за неналежне виконання зобов`язань за цим договором, а також повернути 50 522,00 грн. попередньої оплати за договором про надання послуг №75 від 25.10.2023р..

Неоплата Відповідачем вказаних вище сум слугувало підставою для звернення Позивача з позовом у даній справі.

За результатом розгляду поданого Позивачем позову місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення, яке обґрунтовано тим, що доказів виконання Відповідачем послуг, за які Позивач перерахував спірні грошові кошти, матеріали справи не містять, як і доказів підставного збереження ним таких коштів, а тому вказані грошові кошти підлягають поверненню Позивачу. Також, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Відповідача пені за неналежне виконання умов договору №25/10/23-ПВ/ГРН, між тим здійснивши перерахунок встановив, що її розмір складає 10126,73 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Оскільки доводи щодо непогодження з перерахунком судом суми неустойки не наведені сторонами, у відповідній частині рішення суду не переглядається апеляційним судом у силу приписів ст.269 ГПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно з нормами ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За приписами ст.929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно зі ст.1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. Експедитор (транспортний експедитор) - це суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Перевізник - це юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Отже, транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Статтею 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Одночасно, згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання його сторонами.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Щодо досліджуваної справи, то як зазначено вище, платіжною інструкцією №9081 від 20.11.2023 Позивач здійснив у повному обсязі попередню оплату у розмірі 1608000,00 грн з призначенням платежу - організація перевезення вантажу залізничним транспортом, згідно рах№161 від 17.11.2023, ПДВ 20% - 268000,00 грн. за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 року.

При цьому у додатку №2 сторони визначили терміни перевезення, а саме, 1 етап перевезення 60 вагонів або 4.200 т впродовж 10 робочих днів з моменту оплати клієнтом.

Такими чином, експедитор, у порядку передбаченому договором та додатками до нього, мав виконати перевезення 60 вагонів або 4.200 т у строк до 04.12.2023 включно.

Згідно з наявними у матеріалах справи актами наданих послуг, Відповідачем було здійснено організацію перевезення та фактичне перевезення вантажу до пункту призначення по 44 вагонах або 3.080 т.

Отже, Відповідачем, у порушення умов договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25 жовтня 2023 року, не було надано визначених у цьому договорі та додатках до нього послуг на загальну суму 428800,00 грн, що були попередньо сплачені на користь Відповідача.

Відтак, сума переплати за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 становить 428800,00 грн.

Крім того, як зазначено вище, за договором №75 від 25.10.2023 платіжною інструкцією №9082 від 20.11.2023 Позивач здійснив у повному обсязі попередню оплату на суму 84000,00 грн з призначенням платежу - Організація перевезення вантажу автомобільним транспортом, згідно рах.№162 від 17.11.2023 року, ПДВ 20% - 14000,00 грн.

Обсяг наданих Відповідачем послуг підтверджується відповідними актами, згідно з якими за цим договором Відповідач виконав зобов`язання щодо надання послуг перевезення 1.673,93 т вантажу, замість 4.200 т, як було визначено сторонами в специфікації №1.

Тобто, Відповідачем не надано визначених у договорі №75 та специфікації №1 до нього послуг на загальну суму 50522,00 грн. (84.000,00 - 33.478,00), що були попередньо сплачені на його користь, тому сума переплати за договором №75 від 25.10.2023 становить 50522,00 грн.

Строк виконання Відповідачем зобов`язань за вказаними договорами є таким , що настав.

Одночасно, згідно з п.8.1. договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 цей договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2023 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх виконання. Згідно з п. 6.1. договору про надання послуг №75 договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх виконання.

Таким чином, оскільки договори у частині розрахунків виконані, суд дійшов висновку, що договори припинили свою дію 31 грудня 2023 року.

Разом з тим, на рахунку Відповідача залишились кошти Позивача у розмірі 428800,00 грн за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 та 50522,00 грн за договором про надання послуг №75 від 25.10.2023, доказів надання послуг на вказані суми матеріали справи не містять, а тому дії Позивача із звернення з позовом до суду про повернення суму попередньої оплати за послуги, які не були надані Відповідачем, є правомірними.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала.

У ст. 1212 ЦК України врегульовані недоговірні відносини, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно). З моменту безпідставного набуття такого майна або з моменту, коли підстава його набуття відпала, утримання особою такого майна є неправомірним. Тому зобов`язання з повернення потерпілому такого майна особа повинна виконати відразу після його безпідставного набуття або відпадіння підстави набуття цього майна.

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22.

Враховуючи, що договір №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 та договір про надання послуг №75 від 25.10.2023 припинили свою дію 31 грудня 2023 року, господарський суд дійшов висновку про наявність у Відповідача обов`язку повернути Позивачу суму грошових коштів, сплачену ним у розмірі 428800,00 грн попередньої оплати за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 та 50522,00 грн за договором про надання послуг №75 від 25.10.2023, відразу після відпадіння підстави набуття цих коштів (закінчення терміну дії договорів 31.12.2023), тобто з 01.01.2024.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених обставин справи, враховуючи ненадання Відповідачем доказів виконання ним у повному обсязі послуг, за які Позивач перерахував спірні грошові кошти, або доказів підставного збереження ним таких коштів, наявними є підстави для повернення цих коштів Позивачу. Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог Позивача щодо стягнення з Відповідача 428800,00 грн попередньої оплати за договором №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023 та 50522,00 грн попередньої оплати за договором про надання послуг №75 від 25.10.2023.

Крім того, згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.7. договору №25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10.2023, у разі порушення термінів перевезення вантажу перевізником, з яким експедитор вступив в договірні відносини для виконання цього договору, до кінцевого місця призначення та передання вантажу вантажоотримувачу, встановлених в додаткових угодах в тому числі при настанні умов, експедитор сплачує на користь клієнта неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від сумарної вартості послуг з перевезення та вартості вантажу, за кожен день прострочення. Сплата неустойки не звільняє експедитора від виконання зобов`язань з перевезення.

З урахуванням вищенаведеного, наявними є підстави для стягнення з Відповідача неустойки згідно з п.4.7 укладеного сторонами договору №25/10/23-ПВ/ГРН.

Колегія суддів погоджується з присудженням судом першої інстанції до стягнення з Відповідача неустойки у розмірі 10126,73 грн.

Стосовно доводів Скаржника про безпідставність прийняття місцевим господарським судом до уваги додаткової угоди №1 від 25.10.2023 слід зазначити, що приймаючи оскаржуване рішення суд врахував, що ця угода містить технічні помилки. Разом з тим, Відповідачем не доведено укладення між ним та Позивачем інших правочинів крім тих, про які йдеться у позовній заяві, у зв`язку з цим додаткова угода №1 укладена саме до договору № 25/10/23-ПВ/ГРН від 25.10. 2023.

Посилання Апелянта на нескріплення додаткової угоди №1 печаткою Позивача як на підставу визнання її неналежним доказом, не мають під собою підґрунтя. У цьому зв`язку Позивач правильно зазначив, що чинним законодавством не ставиться вимоги щодо проставлення печатки однієї чи обох сторін як обов`язкової умови при вчиненні письмового правочину, а також про те, що відсутність печатки однієї чи обох сторін є доказом відсутності волевиявлення сторін щодо вчинення правочину.

До того ж, Відповідач не оскаржував дійсність вказаної додаткової угоди внаслідок підписання її не уповноваженим представником Позивача тощо.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження Апелянта про те, що Позивач не звертався до Відповідача із письмовою вимогою у порядку п. 3.8. договору про повернення суми попередньої оплати, та не узгоджував із ним строку її повернення, оскільки звернення Позивача до суду з даним позовом слід розцінювати як звернення щодо повернення таких коштів.

Припинення договорами дії 31 грудня 2023 року, також свідчить про обов`язок Відповідача повернути Позивачу суми попередньої оплати за такими договорами.

Доводи скарги про недостатність у додатку №2 до договору даних для перевірки обґрунтованості наведеного Позивачем розрахунку заборгованості спростовуються змістом цього документа, в якому, до того ж, сторони за взаємною згодою визначили необхідні для розрахунків дані - об`єм (вагу) вантажу, ціну за одиницю та загальну вартість. При цьому відповідно до умов Договору, Позивач приймає на себе обов`язок оплатити загальну ціну, погоджену Сторонами.

З наведених підстав, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, покладені в обґрунтування апеляційної скарги.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Системні комунікації" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2024р. у справі № 904/2996/24 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.03.2025 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя В.Ф. Мороз