ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 березня 2025 року Справа № 903/88/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства Луцьке підприємство електротранспорту, м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Бест Ленад Груп, м. Ковель, Волинська обл.

про стягнення 39 471,54 грн,

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

21.01.2025 через підсистему Електронний суд до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява (сформована 20.01.2025) Комунального підприємства Луцьке підприємство електротранспорту до Товариства з обмеженою відповідальністю Бест Ленад Груп про стягнення 39 471,54 грн, з яких: 35 099,05 грн основного боргу, 2702,77 грн пені, 1451,93 грн інфляційних втрат, 307,88 грн 3% річних та 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 24.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ухвалу суду отримав 24.01.2025. Строк для подання відзиву по 10.02.2025.

07.02.2025 надійшов відзив відповідача, згідно якого основна сума боргу є завищеною, оскільки спірний договір було розірвано з 29.10.2024 відповідно до Угоди від 22.10.2024. Крім того борг не був узгоджений сторонами та не підписано акт звірки взаємних розрахунків. З метою збереження господарської діяльності відповідача, відсутність у діях товариства прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, оплату частини суми основного боргу після відкриття провадження у справі, незначний період прострочення, введення воєнного стану на території України, просить зменшити розмір пені на 50%. У зв`язку із зміною основної суми боргу необхідно здійснити перерахунок пені та 3% річних.

Відзив відповідача, направлений на юридичну адресу позивача, повернутий 22.02.2025 об`єктом поштового зв`язку з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Строк для подання відповіді на відзив по 27.02.2025.

Відповідь на відзив на адресу суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

01.10.2022 між КП «Луцьке підприємство електротранспорту» (виконавець) та ТОВ «Бест Ленад Груп» (замовник) укладено договір про надання послуг №03т/22.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Згідно умов договору виконавець надає замовнику послуги з експлуатації оглядової канави для щоденного обслуговування транспортних засобів замовника; експлуатації оглядової канави для поточного ремонту транспортних засобів замовника (п. 1.1). Замовник зобов`язується вчасно і у повному об`ємі оплачувати надані виконавцем послуги на умовах даного договору (п. 1.2). Послуги надаються на території виконавця: м. Луцьк, вул. Даньшина, 1/52 (п. 1.3). Ціна послуги, визначеної у п. 1.1.1 договору, щомісячно становить по 210 грн за кожну одиницю транспортного засобу замовника (додаток №1 до договору), незалежно від кількості заїздів на оглядову канаву протягом місяця. Загальна сума послуги, наданої виконавцем протягом кожного місяця, визначається на підставі даних табеля обліку ТЗ, які проходили щоденне обслуговування на оглядовій канаві. Замовник щомісяця відшкодовує виконавцеві витрати за спожиту електроенергію та водопостачання під час експлуатації оглядової канави для щоденного обслуговування транспортних засобів згідно показників лічильника виконавця за тарифами постачальницьких організацій (п. 3.1). Ціна послуги, передбаченої п. 1.1.2 договору визначається щомісячно на підставі встановлених виконавцем тарифів (додаток №3 до договору) з урахуванням фактичного часу експлуатації оглядової канави для поточного ремонту ТЗ згідно письмового замовлення замовника (п. 3.2). Підставою для оплати є акт наданих послуг, який щомісячно направляється на адресу замовника або передається його уповноважені особі (п. 3.3). Оплата наданих виконавцем послуг здійснюється змовником щомісяця протягом 5-ти банківських днів після підписання акту наданих послуг (п. 3.4). У випадку порушення змовником строку оплати наданих послуг він сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення оплати (п. 5.2). Договір вступає в дію з 01.10.2022 та діє до 31.12.2022. Якщо за 20 днів до закінчення строку дії договору ні одна із сторін не виступить з ініціативою про його розірвання, договір вважається пролонгованим на кожен календарний рік (п. 7.1). Договір може бути розірваний достроково за взаємною згодою сторін. При цьому сторона ініціатор розірвання договору письмово повідомляє іншу сторону про свої наміри не пізніше як за 20 днів (п. 7.3). Зміни та доповнення до договору можуть бути внесені за взаємною згодою сторін та оформляються додатковою угодою до цього договору (п. 8.2).

Додатками №1 від 01.10.2022, 01.12.2022 сторони визначили список транспортних засобів ТОВ «Бест Ленад Груп», які будуть проходити щоденне обслуговування на оглядовій канаві.

20.12.2023 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання послуг №03т/22, якою з 01.01.2024 дійшли згоди внести зміни до договору в частині п. 3.1 та виклали його у такій редакції: Ціна послуги, визначеної у п. 1.1.1 договору, щомісячно становить 250 грн, в т.ч. ПДВ, за кожну одиницю транспортного засобу замовника (додаток №1 до договору), незалежно від кількості заїздів на оглядову канаву протягом місяця.

Рішенням Господарського суду Волинської області №903/753/24 від 21.10.2024 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Бест Ленад Груп на користь Комунального підприємства Луцьке підприємство Електротранспорту 116 815,28 грн заборгованості, з яких: 104 009,91 грн - основна сума боргу, 8 464,85 грн - пеня, 1811,10 грн - 3% річних, 2 529,42 грн інфляційні втрати, а також 2 422,16 грн витрат по сплаті судового збору. У позові на суму 8477,50 грн відмовлено.

Позовні вимоги в межах справи №903/753/24 ґрунтувалися на договорі про надання послуг №03т/21 від 01.10.2022 та стягнення наданих позивачем за період з жовтня 2022 року по липень 2024 рік послуг.

Судом встановлено, що в межах даної справи позивачем надано, а відповідачем отримано впродовж серпня-жовтня 2024 року послуги загальною вартістю 35 008,96 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг:

- №778 від 31.08.2024 на суму 8 964,05 грн;

- №777 від 31.08.2024 на суму 9 250 грн;

- №885 від 30.09.2024 на суму 4 001,79 грн;

- №870 від 30.09.2024 на суму 10 123,24 грн;

- №916 від 28.10.2024 на суму 2 669,88 грн.

Всі акти наданих послуг підписані Замовником без будь-яких заперечень.

22.10.2024 сторонами підписано угоду про дострокове розірвання договору про надання послуг №03т/22 від 01.10.2022, згідно умов якої виконавець та замовник дійшли згоди достроково розірвати договір про надання послуг №03т/22 від 01.10.2022 з 29.10.2024, у зв`язку з чим п. 7.1 договору вирішено викласти у такій редакції: Договір вступає в дію з 01.10.2022 та діє до 29.10.2024. Повний розрахунок за договором здійснюється замовником в строк до 01.11.2024 на підставі підписаного між сторонами акту звірки взаєморозрахунків.

Докази оплати відповідачем наданих позивачем послуг в матеріалах справи відсутні, відповідачем до відзиву не додано.

Відповідно до ст. 144 ГК України, ст.11 ЦК України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Тлумачення статті 549 ЦК України свідчить, що пеня є змінною величиною, оскільки її нарахування відбувається за кожен день прострочення.

Як визначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Ураховуючи вищевикладене, відсутність доказів оплати, заборгованість відповідача становить 35 008,96 грн, підтверджена матеріалами справи, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

При цьому судом враховано, що згідно умов угоди від 22.10.2024 сторони дійшли згоди достроково розірвати договір про надання послуг №03т/22 від 01.10.2022 з 29.10.2024, в той час, як останнім днем надання позивачем послуг відповідачу за спірним договором є 28.10.2024, у зв`язку з чим заперечення відповідача щодо завищення позивачем суми основного боргу з врахування розірвання договору є безпідставним.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Підписання замовником актів виконаних робіт, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні і які відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків.

Акт звірки взаємних розрахунків за своєю правовою природою не може вважатися первинним бухгалтерським документом ні за формою ні за змістом, у зв`язку з чим не є підставою для проведення відповідачем розрахунків за надані позивачем послуги.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 702,77 грн пені, 1 451,93 грн інфляційних втрат, 307,88 грн 3% річних.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 5.2 договору у випадку порушення змовником строку оплати наданих послуг він сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення оплати.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, дійшов висновку, що нараховані ним 2 702,77 грн пені, 1 451,93 грн інфляційних втрат, 307,88 грн 3% річних є арифметично правильними та підставними та підлягають до стягнення з відповідача.

Відповідач у відзиві просить зменшити розмір пені на 50%.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність), має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (пункт 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).

При цьому, під винятковістю слід розуміти такі обставини, які дозволяють суду при обов`язковому застосуванні штрафних санкцій, передбачених договором або законом, їх зменшити, а не в будь-якому випадку, в разі подання стороною у справі клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Також, слід зауважити, що штрафні санкції за своєю природою є засобами стимулювання боржника належним чином виконати свій обов`язок, а не покласти на нього додатковий, тому слід розуміти, що передбачені законом санкції будуть застосовані в разі порушення зобов`язань, а їх зменшення скоріше є виключенням.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач фактично обґрунтовує своє клопотання стосовно наявності підстав для зменшення пені важливістю збереження його господарської діяльності, відсутністю у діях товариства прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, оплатою частини суми основного боргу після відкриття провадження у справі, незначним періодом прострочення, введенням воєнного стану на території України.

В той же час, в матеріалах справи докази оплати відповідачем боргу відсутні.

Відповідач не навів суду жодного аргументу та не надав жодного пояснення з посиланням на докази з приводу причин неналежного виконання зобов`язань з оплати отриманих послуг.

Судом враховано, що ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Як передбачено ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 1, абз. 4 ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Сторони знаходяться в рівних економічних умовах і штрафні санкції є співрозмірними порівняно з допущеним відповідачем порушенням.

Проаналізувавши подану відповідачем заяву, суд дійшов висновку, що заявник не довів наявність поважних причин неналежного виконання зобов`язань, їх винятковості, а також невідповідності штрафних санкцій наслідкам порушення, у зв`язку з чим клопотання відповідача про зменшення пені на 50% не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бест Ленад Груп (вул. Мистецька,7, м.Луцьк, ) на користь Комунального підприємства Луцьке підприємство Електротранспорту (вулиця Івасюка Володимира, 1/52, м.Луцьк, ) 35 008,96 грн основного боргу, 2 702,77 грн пені, 307,88 грн - 3% річних, 1 451,93 грн інфляційних втрат, 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 41 893,94 грн (сорок одна тисяча вісімсот дев`яносто три грн 94 коп).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.03.2025

Суддя С. В. Бідюк