УХВАЛА

24 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 916/3766/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Бенедисюка І.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2024 та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025

за позовом Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАСТАЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ"

про стягнення 1 088 000 грн,

ВСТАНОВИВ:

Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач, скаржники) звернулося 03.03.2025 через підсистему "Електронний суд" (зареєстровано судом 04.03.2025) до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 916/3766/24; ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача штраф та пеню.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник зазначає про неправильне застосування судами норм матеріального права; обґрунтовує підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Предметом спору у справі № 916/3766/24 є вимога про стягнення штрафу у розмірі 544 000 грн та пені у розмірі 544 000 грн, а, отже ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 (500 х 3 028, 00 грн = 1 514 000,00 грн).

Суд звертає увагу, що норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки, за умови доведення скаржником їх наявності, посиланням на відповідні обставини, судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може бути предметом касаційного оскарження. При цьому обов`язок доказування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

У поданій касаційній скарзі позивач не зазначено та не обґрунтовано випадок/випадки передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України для прийняття до розгляду Верховним Судом касаційної скарги на судове рішення у справі за ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, для усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно зазначити виключні випадки подання касаційної скарги передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України з належним обґрунтуванням необхідності відкриття касаційного провадження.

Водночас Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не виклав у тексті касаційної скарги. При цьому, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до положень статей 174, 292 ГПК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України. При цьому, з метою надання можливості учаснику справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, Верховний Суд вважає за доцільне встановити процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2024 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025 у справі № 916/3766/24 залишити без руху.

2. Надати Північному міжобласному територіальному відділення Антимонопольного комітету України строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Роз'яснити Північному міжобласному територіальному відділення Антимонопольного комітету України, що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк