РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2025Справа № 910/15360/24

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр.Гузара Любомира, будинок 44)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно виробниче підприємство "МАКСУС" ( 02121, місто Київ, вул.Братства тарасівців, будинок 12/37, квартира 301)

про стягнення 90 776,40 грн.

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно виробниче підприємство "МАКСУС" (далі-відповідач) про стягнення 90 776,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2024 залишено без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

23.12.2024 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2024 відкрито провадження в справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

31.12.2024 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки товар поставлено у строк, передбачений Договором про закупівлю товар, що підтверджується долученим актом приймання товарів за кількістю якістю, а саме пунктом 15 «строк поставки ТМ відповідає умовам Договору - так»; відповідач наполягає, що вчасно вчинив дії щодо поставки товару, проте товар не був оприбуткований Позивачем через нібито невідповідність частини товару якісним характеристикам, що не може бути прирівняне до невиконання обов`язку з поставки товару, але позивач не заявляв вимоги, що стосуються неналежної якості частини товару; на переконання відповідача, позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій. Крім того, відповідач зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу у даній справі орієнтовно складатимуть 10 000,00 грн.

08.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується із доводами відповідача, з огляду на те, що товар не оприбуткований, у зв`язку із невідповідністю вимогам Договору, які зазначені в Додатку №2, та підтверджується актом № 940 приймання товарів за кількістю та якістю, а тому, на переконання позивача, постачальником прострочено виконання договірних зобов`язань на 183 календарні дні; в силу положень Договору, позивач має право вимагати усунення недоліків або заміни неякісного товару, у зв`язку із цим ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» просив відповідно до п. 5.9 та п. 5.10 Договору здійснити усунення недоліків або заміни неякісних Товарів у найкоротші терміни, але не пізніше 30 (тридцяти) днів з моменту отримання повідомлення про заміну товарів (міститься в матеріалах справи), проте ТОВ "МАКСУС" так і не було поставлено товар, який погоджено сторони у Специфікації та у передбачені строки для поставки відповідних товарів; позивач заперечив проти клопотання відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності в силу положень п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

20.01.2025 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній вказав, що позивачем не надано доказів того, що сторонами було збільшено тривалість позовної давності, та у Договорі про закупівлю товарів відсутній пункт щодо збільшення позовної давності, а тому, на переконання відповідача, на момент звернення до суду з позовної заявою строк позовної давності вже сплив.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд уважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі-покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно виробниче підприємство "МАКСУС" (далі-постачальник) укладено договір № про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів), за умовами якого постачальник зобов`язується у визначений цим Договором строк передати у власність покупця замки, ключі та петлі (Замки) (далі - Товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього Договору (далі - Специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари. Найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки, інші умови зазначаються у Специфікації (п. 1.2 Договору).

Постачальник зобов`язаний передати покупцю товари у тарі та (або) в упаковці, що відповідає якості і вимогам, встановленим стандартами, технічними умовами, кресленнями, рецептурами, зразками (еталонами) виробника та (або) національними стандартами, якщо такі передбачені. Обов`язок постачальника здійснити передачу товарів у тарі та (або) в упаковці не поширюється на товари, які за своїм характером не потребують застосування тари та (або) упакування (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 2.5 Договору, товари повинні бути передані у тарі та (або) упаковані звичайним для них способом в упаковку, а за їх відсутності - способом, який забезпечує схоронність Товарів цього роду за звичайних умов зберігання і транспортування. У випадках, передбачених стандартами, технічними умовами, постачальник зобов`язаний при відвантаженні (здачі) товарів в упакованих або затарених місцях вкласти в кожне тарне місце документ, який свідчить про найменування та якість Товару, що знаходиться в даному тарному місці.

Ціна цього Договору становить 299 000,00 грн, крім того ПДВ 59 800,00 грн. Ціна Договору, в тому числі ПДВ, становить - 358 800,00 грн. (3.1 Договору).

Згідно до п. 4.1-4.2 Договору, розрахунки здійснюються у безготівковій формі в національній валюті шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у розділі 15 цього Договору, на умовах, визначених цим Договором. Покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів не раніше 20 (двадцяти) та не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки.

Постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до Специфікації. До моменту поставки товару покупець уточнює конкретне місце поставки (адресу) у межах населеного(их) пункту(ів), зазначеного(их) у Додатку 1 до Договору, шляхом направлення листа на адресу Постачальника, вказану в розділі 15 Договору, та/або електронну адресу постачальника, вказану в п. 14.12 цього Договору. Постачальник повідомляє покупця про дату та час поставки товару не пізніше ніж за 3 (три) робочі дні до дати поставки. Покупець залишає за собою право змінити місце поставки товару, про що сторони складають додаткову угоду. Постачальник зобов`язаний одночасно з товаром передати покупцю документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до цього Договору та чинного законодавства України (п. 5.1 Договору).

Право власності на Товари переходить від Постачальника до Покупця в дату прийняття товарів покупцем за видатковою накладання (п. 5.6 Договору).

Відповідно до п. 5.7 Договору, приймання покупцем товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товарів за цим Договором та відсутності у покупця претензій до постачальника щодо якості Товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному цим Договором та чинним законодавством України.

Сторони п. 5.8 Договору погодили, що датою поставки товарів за цим Договором є дата підписання покупцем акта приймання товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.14 цього Договору та передачі постачальником покупцю в повному обсязі наведених нижче документів (в рамках кожної поставки; перелічені документи повинні бути надані постачальником одночасно із здійсненням поставки товару):

5.8.1. видаткової накладної;

5.8.2. документу про підтвердження якості Товарів на кожну одиницю (або партію) Товару: паспорт якості.

5.8.3. документу про підтвердження гарантійних зобов`язань виробника на Товар: паспорт якості.

5.8.4. товарно-транспортної накладної;

5.8.5. рахунку-фактури;

5.8.6. документу про експлуатацію Товарів: не вимагається.

5.8.7. інших необхідних документів, якщо такі зазначені в Додатку 2 до Договору.

Відповідно до п. 5.9 Договору, У разі виявлення недоліків в переданих товарах (будь-яка невідповідність товару вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам Договору або вимогам, що пред`являються до товарів, а також інформації про товар, наданій виробником (постачальником)), покупець має право, незалежно від можливості використання товарів за призначенням, вимагати від Постачальника за своїм вибором:

5.9.1. пропорційного зменшення вартості Товарів;

5.9.2. безоплатного усунення недоліків Товарів у визначений Покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Постачальником повідомлення Покупця про виявлені недоліки Товарів;

5.9.3. відшкодування витрат на усунення недоліків Товарів.

Сторони п. 5.10 Договору погодили, що у разі виявлення істотних недоліків в переданих товарах (недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (постачальника), після його усунення проявляється знову з незалежних від покупця причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 (чотирнадцять) календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено Договором), недотримання гарантій, визначених п. 1.3 Договору, Покупець має право за своїм вибором:

5.10.1. відмовитися від Договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку і вимагати повернення сплаченої за Товари грошової суми;

5.10.2. вимагати заміни Товарів на Товари належної якості та/або на Товари, які відповідають гарантіям, наданим Постачальником відповідно до п. 1.3 Договору, у визначений Покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Постачальником повідомлення Покупця про заміну Товарів.

За результатами усунення недоліків в товарах сторони складають акт про усунення недоліків, в якому фіксується факт їх усунення. Якщо постачальник товарів неналежної якості не є його виробником, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товарів і відшкодування збитків пред`являються до постачальника (п. 5.11-5.12 Договору).

Відповідно до п.5.14 Договору, приймання товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі акту приймання товарів за кількістю та якістю.

5.14.1. Приймання товарів покупцем розпочинається з перевірки якості та кількості поставленого товару умовам цього Договору та вимогам Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, яка затверджена постановою Державного арбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № п-6, та Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітража при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № п-7, що застосовуються до правовідносин сторін за цим Договором в тій частині, що не суперечать умовам, встановленим цим Договором.

5.14.2. Покупець в односторонньому порядку підписує акт приймання товарів за кількістю та якістю у порядку, передбаченому цим Договором. У випадку участі постачальника у прийманні товарів за кількістю та якістю, відповідний акт підписується обома сторонами цього Договору.

Постачальник зобов`язаний забезпечити безоплатне усунення порушень умов Договору, що виникають у покупця, у зв`язку з нестачею, недоліками, невідповідністю вимогам по якості, кількості Товарів; У разі поставки товарів неналежної якості виконати вимоги покупця відповідно до умов п. 5.9 та п. 5.10 цього Договору.

За порушення постачальником умов цього Договору щодо якості товарів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісних товарів. Сплата штрафу не звільняє постачальника від обов`язку виконати вимоги Покупця відповідно до п. 6.3.5 цього Договору. За порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів Постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад 30 (тридцять) календарних днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим Договором (п. 7.3-7.4 Договору).

Відповідно до п. 9.1-9.3 Договору, постачальник гарантує, що товари відповідають вимогам якості, встановленим стандартами, технічними умовами, кресленнями, рецептурами, зразками (еталонами) виробника та (або) національним стандартам, якщо такі передбачені. Гарантійний строк експлуатації товарів продовжується на час, протягом якого товари не могли використовуватися покупцем через виявлені в них недоліки, дефекти. У випадку заміни Товарів гарантійний строк на них обчислюється з моменту такої заміни.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до « 30» червня 2023 року (включно), а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Закінчення терміну (строку) дії цього Договору не звільняє сторони від виконання обов`язків, взятих на себе за цим Договором, та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 12.1.-12.2 Договору).

Додатком № 1 до договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 16.02.2023 є специфікація, в якій сторони погодили найменування товару, виробника, технічні та якісні характеристики товарів, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю, місце поставки та строк поставки, який становить 60 календарних днів з дати укладення Договору.

Додатком № 2 до договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 16.02.2023 сторони погодили технічні та якісні характеристики товарів.

02.03.2023 відповідач звернувся до позивача із листом №11, в кому повідомив про дату поставки товару - 06.03.2023.

Як вбачається із видаткової накладеної № РН-0000092, ТОВ «Торгівельно виробниче підприємство «МАКСУС» 06.03.2023 поставило товар на загальну суму 358 800,00 грн. Крім того ВП підписана директором постачальника Омельченко М.А. ЕЦП АЦСК АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до акту приймання товарів за кількістю та якістю №940 від 28.03.2023, позивачем виявлено наступні порушення, а саме: п. 7 - фактично доставлені ТМЦ відповідають тому, що вказаний в супровідній документації - ні; п. 8 - фактично доставлені ТМЦ відповідають тому, що вказані в договорі - ні; загальні зауваження (при наявності): п.1 Замок навісний Тип 1 ширина - 40мм, в наявності 35мм; п.2 Замок навісний Тип 2 ширина 50мм, в наявності 45мм діаметр дуги- не менше 7мм, в наявності 6мм; п.3 Замок навісний Тип 3 ширина 60мм, в наявності 55мм діаметр дуги не менше 9мм, в наявності 7мм; п.4 Замок навісний Тип 4 ширина 70мм, в наявності 60мм; Замок навісний Тип 5 діаметр дуги не менше 11мм, в наявності 8,5мм; п.6 Замок навісний Тип 6 ширина 80мм, в наявності 70мм; п.9 Замок врізний 1523/60 з ручкою та серцевиною - видалення ключового отвору45мм, в наявності 40мм. Загальний висновок: не оприбутковувати.

29.03.2023 позивач скерував відповідачу лист №ТОВВИХ-23-3973 щодо зауважень до поставки товарів за Договором № від 16.02.2023 та просив в силу п. 5.9-5.10 правочину здійснити усунення недоліків або замінити неякісний товар, але не пізніше 30 днів з моменту отримання даного повідомлення. Крім того, позивач долучив до листа примірник акту приймання товарів за кількістю та якістю №940 від 28.03.2023.

05.04.2023 відповідач надав відповідь № 266 на зауваження щодо поставки товарів, в якій останній зазначив, що можлива помилка була допущена Виробником BELING USLON TRADING CO., LTD. (Країна походження - Китай) під час контейнерного випуску готової продукції та похибки штанген циркуля в місті Китай. Крім того, відповідач просив позивача розглянути можливість прийняття поставленого товару за якістю, у зв`язку з незначною технічною похибкою, яка не впливає на якісні показники товару.

25.04.2023 позивач надав відповідь на лист №266, в якому ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" просило відповідача здійснити заміну неякісних товарів.

22.06.2023 відповідач звернувся до позивача із листом № 647 про заключення додаткової угоди відповідно до статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та п. 3 частини 19 Особливостей, з метою покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

03.10.2023 позивач надіслав відповідачу претензію № 1 № ТОВВИХ-23-13916 про сплату штрафних санкцій, у зв`язку із порушенням умов Договору № від 16.02.2023.

13.10.2023 постачальник надав відповідь №1425 на претензію позивача№1, в якій повідомив про те, що неприйняття товару позивача через нібито невідповідність умовам договору за якісними характеристиками не може бути прирівняне до невиконання обов`язку поставити товар в цілому; відповідач акцентував увагу на тому, що з 06 березня 2023 року по сьогоднішній день товар перебуває складі повний обсяг позивача та не повернутий постачальнику.

20.12.2023 ТОВ "Торгівельно виробниче підприємство "МАКСУС" скерувало позивачу лист, в якому повідомило можливість забрати товар з місця поставки товару. Крім того, відповідач просив ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" підписати та зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 06.03.2023 № 11 на суму 358 800,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% -59 800,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що відповідач не здійснив заміну поставлених товарів на товари, які відповідають умовам Договору, тобто, фактично не поставив позивачу товар у встановлений Специфікацією до Договору строк, у зв`язку із цим ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" просить стягнути з ТОВ "Торгівельно виробниче підприємство "МАКСУС" 90 776,40 грн, з яких пеня - 65 660,40 грн та 25 116,00 грн - штраф.

Відповідач заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договором відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови Специфікації (Додаток 1 до Договору), відповідач повинен був здійснити поставку товару у повному обсязі у строк до 17.04.2023 включно.

Відповідно до акту приймання товарів за кількістю та якістю №940 від 28.03.2023, позивачем виявлено наступні порушення, а саме: п. 7 - фактично доставлені ТМЦ відповідають тому, що вказаний в супровідній документації - ні; п. 8 - фактично доставлені ТМЦ відповідають тому, що вказані в договорі - ні; загальні зауваження (при наявності): п.1 Замок навісний Тип 1 ширина - 40мм, в наявності 35мм; п.2 Замок навісний Тип 2 ширина 50мм, в наявності 45мм діаметр дуги- не менше 7мм, в наявності 6мм; п.3 Замок навісний Тип 3 ширина 60мм, в наявності 55мм діаметр дуги не менше 9мм, в наявності 7мм; п.4 Замок навісний Тип 4 ширина 70мм, в наявності 60мм; Замок навісний Тип 5 діаметр дуги не менше 11мм, в наявності 8,5мм; п.6 Замок навісний Тип 6 ширина 80мм, в наявності 70мм; п.9 Замок врізний 1523/60 з ручкою та серцевиною - видалення ключового отвору45мм, в наявності 40мм. Загальний висновок: не оприбутковувати.

29.03.2023 позивач скерував відповідачу лист №ТОВВИХ-23-3973 щодо зауважень до поставки товарів за Договором № від 16.02.2023 та просив в силу п. 5.9-5.10 правочину здійснити усунення недоліків або замінити неякісний товар, але не пізніше 30 днів з моменту отримання даного повідомлення. Крім того, позивач долучив до листа примірник акту приймання товарів за кількістю та якістю №940 від 28.03.2023.

05.04.2023 відповідач надав відповідь № 266 на зауваження щодо поставки товарів, в якій останній зазначив, що можлива помилка була допущена Виробником BELING USLON TRADING CO., LTD. (Країна походження - Китай) під час контейнерного випуску готової продукції та похибки штанген циркуля в місті Китай. Крім того, відповідач просив позивача розглянути можливість прийняття поставленого товару за якістю, у зв`язку з незначною технічною похибкою, яка не впливає на якісні показники товару.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вказати, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій.

Відповідно до п. 5.9 Договору, У разі виявлення недоліків в переданих товарах (будь-яка невідповідність товару вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам Договору або вимогам, що пред`являються до товарів, а також інформації про товар, наданій виробником (постачальником)), покупець має право, незалежно від можливості використання товарів за призначенням, вимагати від Постачальника за своїм вибором:

5.9.1. пропорційного зменшення вартості Товарів;

5.9.2. безоплатного усунення недоліків Товарів у визначений Покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Постачальником повідомлення Покупця про виявлені недоліки Товарів;

5.9.3. відшкодування витрат на усунення недоліків Товарів.

Сторони п. 5.10 Договору погодили, що у разі виявлення істотних недоліків в переданих товарах (недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (постачальника), після його усунення проявляється знову з незалежних від покупця причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад 14 (чотирнадцять) календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено Договором), недотримання гарантій, визначених п. 1.3 Договору, Покупець має право за своїм вибором:

5.10.1. відмовитися від Договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку і вимагати повернення сплаченої за Товари грошової суми;

5.10.2. вимагати заміни Товарів на Товари належної якості та/або на Товари, які відповідають гарантіям, наданим Постачальником відповідно до п. 1.3 Договору, у визначений Покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Постачальником повідомлення Покупця про заміну Товарів.

За результатами усунення недоліків в товарах сторони складають акт про усунення недоліків, в якому фіксується факт їх усунення. Якщо постачальник товарів неналежної якості не є його виробником, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товарів і відшкодування збитків пред`являються до постачальника (п. 5.11-5.12 Договору).

Відповідно до п. 9.1-9.3 Договору, постачальник гарантує, що товари відповідають вимогам якості, встановленим стандартами, технічними умовами, кресленнями, рецептурами, зразками (еталонами) виробника та (або) національним стандартам, якщо такі передбачені. Гарантійний строк експлуатації товарів продовжується на час, протягом якого товари не могли використовуватися покупцем через виявлені в них недоліки, дефекти. У випадку заміни Товарів гарантійний строк на них обчислюється з моменту такої заміни.

Як вбачається із матеріалів справи, в силу положень Договору про закупівлю товару,

відповідач не здійснив заміну поставлених товарів на товари, які відповідають умовам вищевказаного правочину, сторонами не підписано акт про усунення недоліків, а тому, фактично не поставив позивачу товар у встановлений Специфікацією до Договору строк.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За порушення постачальником умов цього Договору щодо якості товарів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісних товарів. Сплата штрафу не звільняє постачальника від обов`язку виконати вимоги Покупця відповідно до п. 6.3.5 цього Договору. За порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів Постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад 30 (тридцять) календарних днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим Договором (п. 7.3-7.4 Договору).

Перевіривши здійсненні позивачем штрафу на пені, суд визнає їх обґрунтованими та арифметично вірними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч.3 статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Згідно з статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч.1, п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частиною 1 статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 статті 261 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі №916/2917/20 зазначено, що застосування позовної давності (в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ для того, щоб те або інше обмеження права на суд (в тому числі лімітування цього права часовими рамками) вважалося виправданим, мають бути додержані такі умови: 1) обмеження не повинно перешкоджати доступу до суду в такий спосіб чи такою мірою, щоб зводити нанівець саму сутність цього права; 2) таке обмеження повинно мати легітимну мету; 3) має бути забезпечене належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленою метою (пункт 51 рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" за заявами № 22083/93, 22095/93; пункт 31 рішення від 04.12.1995 у справі "Беллет проти Франції" (Bellet v. France) за заявою № 23805/94, пункт 75 рішення від 07.12.2010 у справі "Seal v. The United Kingdom" за заявою № 50330/07), а саме: - строк позовної давності не повинен бути очевидно й надмірно коротким (unduly short) (пункт 76 рішення від 18.03.2008 у справі "Dacia S.R.L. v/ Moldova" за заявою № 3052/04); - застосування позовної давності має бути передбачуваним (пункт 76 рішення від 20.05.2010 у справі "Lelas v. Croatia" за заявою №55555/08); - механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, пере ривання та поновлення строку позовної давності, а також мусить корелюватися із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункт 52 рішення від 20.12.2007 у справі "Phinikaridou v. Cyprus" за заявою №23890/02).

Поряд з цим, відповідно до пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже, як вбачається з вищенаведених норм діючого законодавства, строк позовної давності, встановлений, зокрема, ст.ст. 257, 258 ЦК України продовжується як на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), так і на період дії в Україні воєнного стану.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211 було введено на усій території України карантин, який в подальшому був продовжений до 30.06.2023 (Постанова КМУ «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236» від 25.04.2023 №383.

Також відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 був введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який був продовжений та триває до теперішнього часу.

Так, враховуючи, запровадження карантину, що діяв з 11.03.2020 по 30.06.2023 та дію на даний час у державі режиму воєнного стану, строк позовної давності для вимог позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу на дату подачі позову не сплив, що виключає його застосування за заявою відповідача.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно виробниче підприємство "МАКСУС" (02121, місто Київ, вул.Братства тарасівців, будинок 12/37, квартира 301; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, місто Київ, пр.Гузара Любомира, будинок 44) пеню - 65 660 грн. (шістдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят) 40 коп., штраф - 25 116 грн. (двадцять п`ять тисяч сто шістнадцять) 00 грн та витрати по сплаті судового збору - 3028 грн. (три тисячі двадцяті вісім) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Рішення складено та підписано: 18.03.2025.

Суддя Літвінова М.Є.