ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2025 р. Справа№ 910/4606/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Медведєва К.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024

та матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2024

про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі

у справі № 910/4606/24 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Державного підприємства «Гарантований покупець»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 99 739 671,29 грн

ВСТАНОВИВ:

11.04.2024 Державне підприємство «Гарантований покупець» (далі - ДП «Гарантований покупець») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго») про стягнення 2 831 299 073,76 грн, з яких 2 731 55940, 47 грн пені, 63703247,96 грн 3% річних та 36036423,33 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0414-09051/52/01 від 26.06.2019 в частині остаточного розрахунку за послугу, надану в лютому-серпні, жовтні 2021, що стало підставою для звернення з позовом до суду та відкриття провадження у справі №910/6632/23 про стягнення з відповідача основного боргу, а також пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат, розрахунок яких здійснено станом на 20.06.2023.

У зв`язку із закриттям підготовчого засідання у справі № 910/6632/23 позивач позбавлений був можливості подати заяву про збільшення розміру позовних вимог, а тому звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання з оплати послуги, наданої в травні, липні, жовтні 2021 за період з 21.06.2023 (день, наступний за днем по який заявлено вимоги у справі № 910/6632/23) по 29.02.2024.

Позивач вказував, що 26.02.2024 сплачено заборгованість за травень 2021, за липень та жовтень 2021 заборгованості станом на 26.02.2024 не сплачена.

В редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог позивачем заявлені вимоги про стягнення 99 739 671,29 грн, з яких 63703247,96 грн 3% річних та 36036423,33 грн інфляційних втрат.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував, що протягом 2021 року неодноразово звертався до позивача з проханням надати інформацію, яка необхідна для виконання обов`язків, встановлених договором, однак позивач не надавав необхідної, повної та достовірної інформації щодо даних, на підставі яких він вираховував розмір авансових платежів, а також вартості наданої послуги; акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел були підписані зі сторони відповідача лише в вересні 2022 року на виконання розпорядження НКРЕКП № 51-р від 02.09.2022; НКРЕКП не було передбачено достатні витрати відповідача на виконання спеціальних обов`язків у структурі тарифу на послуги з передачі електроенергії; в діях відповідача відсутня вина як складовий елемент господарсько-правової відповідальності.

Щодо розрахунку 3% річних здійсненого позивачем, відповідач вказував, що такий розрахунок містить помилку за платежем за травень 2021 за період з 21.06.2023 по 02.10.2023, що потягло за собою подальші помилки у розрахунках; заявлена вартість послуг, що визначена позивачем як база для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, є завищено.

Під час розгляду справи НЕК «Укренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 910/6632/23.

Необхідність зупинення апеляційного провадження мотивована тим, що у провадженні Господарського суду міст Києва перебуває справа № 910/6632/23 за позовом ДП «Гарантований покупець» до НЕК «Укренерго» про стягнення боргу, пені, штрафу, 3-х відсотків річних та інфляційних втрат за цим же самим договором. Як на підставу для стягнення коштів позивач зазначав несвоєчасну оплату коштів за надану послугу за травень, липень та жовтень 2021 року. Нарахування пені, 3-х відсотків річних та інфляційних втрат у справі №910/4606/24 також здійснено позивачем за цими періодами прострочення.

Відповідач вказував, що прийняття рішення у цій справі про стягнення пені, 3-х відсотків річних та інфляційних втрат до набрання чинності рішенням про стягнення основного боргу (предмет позовних вимог у справі №910/6632/23) не відповідає чинній практиці застосування норм права.

З урахуванням викладеного, на думку відповідача, існує об`єктивна необхідність зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі № 910/6632/23.

У підготовчому засіданні 04.07.2024 суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, дійшовши висновку, що зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду. Об`єктивної неможливості розгляду справи №910/4606/24 до вирішення спору у справі №910/6632/23 суд першої інстанції не встановив.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 910/4606/24 позов задоволено частково. Стягнуто з НЕК «Укренерго» на користь ДП «Гарантований покупець» 63 703 247,58 грн 3% річних, 35 393 734,83 грн інфляційних втрат та 1 052 971,00 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Клопотання Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про відстрочення виконання рішення задоволено частково. Виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі №910/4606/24 відстрочено на 3 місяці до 19.12.2024.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції встановив, що Постановою НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117, зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 02.05.2023 № 831 та від 18.04.2023 № 703, затверджено розмір вартості послуги, наданої ДП «Гарантований покупець», зокрема, у травні, липні, жовтні 2021, а відтак, відповідно до п. 15.5 Порядку, у відповідача виник обов`язок зі здійснення остаточного платежу за послугу, надану у травні, липні, жовтні 2021.

Суд першої інстанції також встановив, що зобов`язання з оплати послуги за травень 2021 виконано відповідачем остаточно лише 26.02.2024, зобов`язання з оплати послуги за липень 2021 на суму ,83 грн та за жовтень 2021 на суму 750032200,80 грн в період з 21.06.2023 по 29.02.2024 виконано не було.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 63 703 247,58 грн, суд встановив, що розмір 3% за прострочення оплати послуги, наданої у травні 2021 становить 10699989,64 грн, тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню; розмір 3% за прострочення оплати послуг у липні та жовтні 2021 є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення, а тому підлягають задоволенню в розмірі, заявленому позивачем.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 35 393 734,83 грн (5265401,74 грн+21233574,59 грн +8894758,7 грн), суд встановив, що розмір інфляційних втрат за прострочення розрахунку за послугу, надану у травні 2021, становить 5265401,74 грн, тоді як розрахунок інфляційних втрат, за прострочення оплати послуги, наданої у липні 2021 на суму 21233574,59 грн та у жовтні 2021 на суму 8894758,50 грн є арифметично вірним.

З урахуванням майнового стану та балансу інтересів обох сторін, враховуючи специфіку діяльності підприємства боржника, а також той факт, що у разі блокування рахунків боржника він не зможе забезпечувати життєво важливі потреби держави, суд дійшов висновку, що відстрочення виконання рішення на 3 місяці надасть змогу боржнику вирішити наявні фінансові проблеми, а також сприятиме нормальному його функціонуванню та реальній можливості виконання рішення суду.

Не погодившись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті рішення, Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 по справі № 910/4606/24 в частині відмови у стягненні 642 688,88 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За доводами скаржника, судом першої інстанції не було належним чином перевірено розрахунок позовних вимог за травень 2021 року та безпідставно відмовлено позивачу у стягненні 642 688,88 грн.

Так, відмовляючи у стягненні 0,38 грн 3% річних за несвоєчасну оплату послуги травня 2021 року, суд не конкретизував, в чому полягає неправильність розрахунку 3% річних позивача за означений період, за які конкретно проміжки часу (календарні дні) допущені, на думку суду, порушення у розрахунку позивача.

Також скаржник не погодився із включенням у розрахунок судом першої інстанції місяців, в яких мала місце дефляція, вказуючи, що позивач не здійснював нарахування за решту періодів (позиції 4-7 розрахунку), що відображено в розрахунку шляхом проставлення сум 0,00 грн. Відтак, на переконання позивача, самостійне нараховування судом першої інстанції «від`ємних інфляційних збитків» за прострочення тих зобов`язань, є протиправним.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2024 справу № 910/4606/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 910/4606/24. Розгляд апеляційної скарги призначено на 29.01.2025 о 12:20 год.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» також звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності судовим рішенням по справі № 910/6632/23 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 по справі № 910/4606/24 в частині задоволених позовних вимог та у даній частині прийняти нове рішення, яким відмовити у їх задоволенні. В іншій частині оскаржуване рішення скаржник просив залишити без змін.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, а також неправильно застосовано норми матеріального права.

За доводами НЕК «Укренерго», саме внаслідок порушення ДП «Гарантований покупець» підпункту 3 пункту 3.1 Договору (ненадання відповідної інформації та даних, необхідних для перевірки виконаних позивачем розрахунків вартості наданої Послуги), НЕК «Укренерго» повертало непідписаними акти приймання-передачі послуги протягом 2021 року, а також не здійснювало своєчасну оплату авансових платежів за умовами Договору та п. 12.2 Порядку №641.

НЕК «Укренерго» вказувало, що зверталося до суду першої інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №910/4606/24 до набрання законної сили судового рішення у справі №910/6632/23, у якій мало бути підтверджено чи спростовано обґрунтованість заявленої до стягнення суми основного боргу.

Однак протокольною ухвалою від 04.07.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження, мотивуючи таке рішення можливістю встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду доказами, наданими позивачем.

Відповідач не погодився з такою позицією суду, вважаючи її помилковою.

Також, за доводами НЕК «Укренерго» НКРЕКП, не було передбачено достатні витрати відповідача на виконання спеціальних обов`язків у структурі тарифу на послуги з передачі електроенергії.

З огляду на зазначене, на переконання НЕК «Укренерго», в його діях відсутня вина як складовий елемент господарсько-правової відповідальності, правові підстави для застосування до відповідача відповідальності за невчасну оплату послуги за Договором.

НЕК «Укренерго» вказувало, що під час перерахунку заявлених вимог щодо розрахунку 3-х відсотків річних встановлено, що внаслідок допущеної помилки при розрахунках за платежем за травень 2021 року за період з 21.06.2023 по 02.10.2023 неправильно розраховано сумарний розмір 3-х відсотків річних, що потягло за собою похибку у сторону збільшення заявлених вимог при їх подальшому розрахунку, так як позивач рахував суму 3-х відсотків річних не окремо за періоди, а з наростаючим підсумком.

Також суд не врахував висновок щодо правильності визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 та у постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №924/2/21 Верховний Суд.

Крім того НЕК «Укренерго» вказувало, що ані норми Закону «Про ринок електричної енергії», ані Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №483, не передбачають обов`язку ОСП компенсувати ДП «Гарантований покупець» понесені ним збитки у процесі здійснення своєї діяльності.

Також в апеляційній скарзі Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» викладено клопотання про зупинення провадження у справі № 910/4606/24 до набрання чинності судовим рішенням у справі № 910/6632/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2024 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів 11.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про усунення недоліків.

13.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 та на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 910/4606/24. Об`єднано в одне провадження апеляційні скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 у справі № 910/4606/24. Спільний розгляд апеляційних скарг призначено на 29.01.2025 о 12:20 год.

30.12.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги НЕК «Укренерго».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 в задоволенні клопотання НЕК «Укренерго» про зупинення провадження у справі № 910/4606/24 до набрання чинності судовим рішенням у справі № 910/6632/23 відмовлено. У розгляді справи № 910/4606/24 оголошено перерву до 05.03.2025 о 15:20 год.

У судове засідання 05.03.2025 з`явились представник позивача та представник відповідача.

Розглянувши доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Щодо протокольної ухвали від 04.07.2024 про відмову у задоволенні клопотання НЕК «Укренерго» про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 910/6632/23.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинене.

За усталеною позицією Верховного Суду, виходячи із змісту пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду цієї справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо ухвалити рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Вирішуючи питання про пов`язаність судових справ № 910/4606/24 та № №910/6632/23, а також з`ясування питання щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, колегією суддів не встановлено підстав для зупинення провадження у справі № 910/4606/24 судом першої інстанції, або відсутності доказів, які не дають можливості самостійно встановити та оцінити обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору.

Суд апеляційної інстанції також зауважує, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Отже висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України та відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі є правильним.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2019 між ДП «Гарантований покупець» (постачальник послуг) і НЕК «Укренерго» (замовник) укладений договір № 0414-09051/52/01 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - послуга) в обсязі та на умовах, визначених договором.

Згідно з п.1.2 договору замовник сплачує постачальнику вартість наданих послуг відповідно до умов договору.

Вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 26.04.2019 № 641, у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору замовник зобов`язаний, зокрема, у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої регулятором.

Договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 01.01.2030 (пункт 7.1 договору).

29.08.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 1/579/01 до договору, відповідно до якої правонаступником всіх зобов`язань Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» є Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, на виконання умов договору позивач у травні, липні, жовтні 2021 року передав, а відповідач прийняв послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг: № 05 від 16.06.2021 на суму ,40 грн, № 07 від 31.07.2021 на суму ,84 грн, № 10 від 16.11.2021 на суму ,25 грн.

В подальшому актами коригування змінено вартість наданої послуги, що підтверджується актами коригування: акт коригування до акта № 05 від 10.04.2023 на суму ,00 грн; акт коригування до акта № 07 від 14.04.2023 на суму 493874160,53 грн; акт коригування до акта № 10 від 17.04.2023 на суму ,99 грн.

Зазначені розміри вартості послуги затверджено постановою НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117, зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 02.05.2023 № 831 та від 18.04.2023 № 703.

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання щодо оплати послуг, наданих у травні, липні, жовтні 2021, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва (справа № 910/6632/23) з позовом про стягнення з відповідача ,63 грн боргу (за травень 2021 - 550000000,00 грн, за липень 2021 - ,83 грн, за жовтень 2021 - 750032200,80 грн), 528307695,20 грн збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 108956554,43 грн три проценти річних з простроченої суми, 3674496.732,84 грн пені, ,63 грн штрафу, а також понесені ним по справі судові витрати.

Нарахування 3% річних та інфляційних втрат у справі № 910/6632/23 здійснено по 20.06.2023.

26.02.2024 відповідачем було повністю погашено заборгованість за травень 2021, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями.

За період з 20.06.2023 по 29.02.2024 погашення заборгованості за липень та жовтень 2021, яка існувала станом на 20.06.2023, не здійснювалось.

Перевіряючи доводи позивача та відповідача щодо невірного розрахунку судом першої інстанції інфляційних втрат та 3% річних, а також не врахування висновків Верховного Суду, колегія суддів встановила таке.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону).

Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті. Водночас ч. 2 ст. 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою № 1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (п. п. 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абз. 5 п. 4 постанови КМУ № 1078).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення, і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

Якщо позивач не мав наміру враховувати місяці, в яких мала місце дефляція, то відповідно мав виключити такий період з розрахунку.

Відтак, доводи позивача про не здійснення нарахування за решту періодів (позиції 4-7 розрахунку), що відображено в розрахунку шляхом проставлення сум 0,00 грн, не узгоджуються із заявленими ним до стягнення періодами, які включають періоди в яких мала місце дефляція.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 роз`яснила, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці «А» на певну суму (до прикладу 100 грн), до уваги приймається сума боргу на початок розрахункового періоду «Х», помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу «і-1»), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:

«Х» * «і-1» - 100 грн = «ЗБ»,

де «Х» - залишок боргу на початок розрахункового періоду, «і-1» - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а «ЗБ» - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць («ЗБ» відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У постанові від 23.09.2021 у справі № 924/2/21 Верховний Суд, перевіряючи правильність нарахування сукупного індексу інфляції відповідно до ст. 625 ЦК України, не погодився з правильністю визначення судами попередніх інстанцій величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції) та зазначив, що такий індекс має заокруглюватися до десяткового числа після коми. Так, Верховний Суд, зокрема, зауважив, що за період з червня по жовтень 2019 року сукупний індекс інфляції складає 100%, а не 99,99% (як визначено в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції), а за період із травня по жовтень 2020 року при заокруглюванні до десяткового числа після коми сукупний індекс інфляції має визначатись як 101,2%, а не 101,19%, оскільки саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України.

Аналогічний висновок щодо правильності визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми, викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, постановах Верховного Суду від 03.04.2024 у справі № 910/4170/23, від 17.012024 у справі № 910/18308/21.

Дослідивши долучений до позовної заяви ДП «Гарантований покупець» розрахунок інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат, встановив, що він відповідає розрахунку суду першої інстанції та здійснений із заокругленням до десяткового числа після коми.

Отже, за прострочення оплати послуги, наданої у травні 2021, розрахунок інфляційних втрат становить 5265401,74 грн, у липні 2021 - 21233574,59 грн та у жовтні 2021 - 8894758,50 грн.

Перевіривши наданих позивачем розрахунок 3% річних, не виходячи при цьому за межі заявлених позивачем періодів, колегією суддів встановлено, що розмір 3% за прострочення оплати послуги, наданої у травні 2021, у липні 2021 та жовтні 2021 становить 63 703 247,58 грн.

Отже, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 63 703 247,58 грн 3% річних та 35 393 734,83 грн інфляційних втрат.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що з огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Відтак доводи ДП «Гарантований покупець» щодо відсутності конкретизації судом першої інстанції неправильності розрахунку позивача, у зв`язку з чим було зменшено 3% річних на 0,38 грн, колегією суддів відхиляються.

Доводи НЕК «Укренерго» щодо відсутності достатніх коштів на оплати отриманої послуги та, відповідно, відсутності в його діях вини, колегією суддів відхиляються за неспроможністю, адже відсутність коштів не звільняє боржника від виконання грошового зобов`язання.

Викладені в апеляційних скаргах доводи фактично свідчать про незгоду апелянтів з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Висновок суду

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд не допустив порушень норм матеріального при ухваленні оскаржуваного апелянтами судового рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а оскаржувані судові рішення - слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 та на протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 у справі № 910/4606/24 залишити без задоволення.

2 Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 910/4606/24 залишити без задоволення.

3. Протокольну ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2024 у справі № 910/4606/24 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2024 у справі № 910/4606/24 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 910/4606/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.03.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко