РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.03.2025Справа № 910/15776/24
за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-глобус"

про стягнення заборгованості 156 412,85 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (м. Київ) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-глобус" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 156 412,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладених між сторонами договорів №1532859-04 на постачання теплової енергії від 27.08.2018 та №00100 про надання послуг з централізованого постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання від 30.07.2018 в частині повної та своєчасної оплати поставленої позивачем теплової енергії та гарячої води, а також щодо оплати абонентського обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, на яку були нараховані інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.

Через систему "Електронний суд" 07.01.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-глобус" надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, з підстав того, що в розрахунках позивача містяться розбіжності, а самі акти звірки розрахунків за теплову енергію є неналежними, оскільки не підписані відповідачем.

Через систему "Електронний суд" 16.01.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що заявлена сума до стягнення не містить розбіжностей та відповідає дійсності, що підтверджується належними доказами; акти звірки розрахунків за теплову енергію містять всі необхідні реквізити та оформлені належним чином.

Частиною першою ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 2521 цього Кодексу.

Згідно з частиною восьмою ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина друга ст. 161 ГПК України ).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.08.2018 між КП «Київтеплоенерго» та ТОВ «Альфа-глобус» укладено Договір №1532859-04 на постачання теплової енергії (далі - Договір), відповідно до якого Позивач зобов`язався виробити та поставити теплову енергію Відповідачу, а Відповідач зобов`язався отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в Договорі.

Відповідно до п.2 Додатку №4 до Договору Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Постачальнику вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії.

Відповідно до п.3 Додатку №4 до Договору Абонент щомісячно з 12 по 15 числа самостійно отримує у ЦОК (центр обслуговування клієнтів) за адресою: вул. Волоська, буд.42:

- облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітній період;

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки Абонент повертає в ЦОК);

- акт виконаних робіт (приймання-передавання товарної продукції).

Облік споживання теплової енергії будинку в цілому за адресою: м. Київ, пров. Музейний, 8 здійснюється за особовим рахунком: 1532859.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.08.2024 року ТОВ «Альфа-глобус» є власником нежилого приміщення за адресою: м. Київ, пров. Музейний, 8 загальною площею 116,5 кв.м.

Згідно розрахунку основного боргу за теплову енергію станом на квітень 2021 року у відповідача була відсутня заборгованість.

У період з квітня 2021 року оплата в повному обсязі, відповідно до умов Договору не вносилась, в результаті чого у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 1 226,97 грн.

З набранням чинності Закону України від 03.12.2020 №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг», внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

Відповідач, який є власником нежилого приміщення за адресою: м. Київ, пров. Музейний, 8 загальною площею 116,5 кв.м., після публікування Позивачем тексту Договору про надання послуги з постачання теплової енергії за формою, встановленими Правилами затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 №830, з урахуванням змін, внесених КМУ від 08.09.2021 року №1022 не прийняв рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклав з виконавцем комунальної послуги (Позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Позивачем було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК, тому Договір про надання послуги з постачання теплової енергії між Позивачем та Відповідачем є укладеним (далі - Договір) та відповідно з особовий рахунок №00100.

Відповідачем здійснювались часткові платежі (у січні 2022 у розмірі 19 514,56 грн.), натомість оплата в повному обсязі, відповідно до умов договору не вносилась, в результаті чого у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 116 232,19 грн.

30.07.2018 між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №00100 про надання послуг з централізованого постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання.

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з постачання гарячої води станом на квітень 2023 року у Відповідача наявна переплата у розмірі 25,09 грн., натомість оплата в повному обсязі, відповідно до умов Договору не вносилась, в результаті чого станом на дату подання позовної заяви у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 2 734,97 грн.

Відповідно до розрахунків заборгованості плати за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та гарячої води Відповідачем здійснювались часткові платежі - у січні 2022 у розмірі 31,07 грн. (ПАО ТЕ) та 15,35 грн. (ПАО ГВ), у вересні 2022 у розмірі 279,51 грн. (ПАО ТЕ), натомість оплата в повному обсязі вносилась, в результаті чого у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 770,40 грн. (ПАО ТЕ) та у розмірі 533,47 грн. (ПАО ГВ).

У рахунку на оплату внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії (наявний в матеріалах справи) у Відповідача наявний борг станом на 01.03.2024 у розмірі 38,02 грн з урахуванням оплат в поточному періоді.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути суму у розмірі 156 412,85 грн, що включає в себе:

1) Суму заборгованості основного боргу за теплову енергію з 04.2021 року по 10.2021 року у розмірі 1 226,97 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 473,90 грн., 3% річних у розмірі 119,41 грн.;

2) Суму заборгованості основного боргу за послугу з постачання теплової енергії за період з 11.2021 року по 08.2024 року у розмірі 116 232,19 грн., пеня у розмірі 5 862,15 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 21 818,91 грн., 3% річних у розмірі 6 213,00 грн.;

3) Суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води за період 04.2023 по 08.2024 у розмірі 2 734,97 грн., пені у розмірі 250,27 грн., інфляційна складова боргу у розмірі 84,43 грн., 3% річних у розмірі 54,76 грн.;

4) плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії за період 11.2021-08.2024 у розмірі 770,40 грн.;

5) плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води за період 11.2023-08.2024 у розмірі 533,47 грн.

6) плату внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії за період за період 09.2021- 08.2024 у розмірі 38,02 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено декілька договорів на постачання теплової енергії та на постачання гарячої води.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам, зокрема, послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (частина перша ст. 2).

Згідно зі п. 5 частини першої ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (частина третя ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання теплової енергії, безпечною експлуатацією теплоенергетичного обладнання та безпечним виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форм власності регулюються Законом України «Про теплопостачання» (ст. 2)

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу; постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії; місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу (частина четверта ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»).

За приписами ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Частинами шостою та сьомою ст. 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною першою ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина друга ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (частини перша та друга ст. 692 ЦК України).

Частиною шостою ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 73 та ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту надання послуг за Договором на постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: пров. Музейний, 8, м. Київ, позивачем надано:

- по особовому рахунку 1532859-04 за період з квітня 2019 року по серпень 2021 року на загальну суму 1 226,97 грн: довідки про нарахування за теплову енергію, акти приймання-передавання товарної продукції, облікові картки, корінці нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон;

- по особовому рахунку 00100 за період з листопада 2021 року по серпень 2024 року на загальну суму 117 326,19 грн: корінці нарядів на включення та відключення будинку на опалювальний сезон, відомості теплоспоживання, акти надання послуг з постачання теплової енергії, розрахунки заборгованості, акти звіряння взаєморозрахунків за послуги з постачання теплової енергії, деталізовану інформацію про коригування нарахувань за послуги з постачання теплової енергії.

Заперечень щодо розмірів обсягів споживання, умов перерахунків та застосованих коефіцієнтів відповідачем заявлено не було.

Судом враховано, що акт звіряння розрахунків за теплову енергію, акти приймання-передавання товарної продукції, які наявні в матеріалах справи, з боку відповідача не підписані, проте пунктом п. 3 додатку № 4 до Договору передбачено, що абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у ЦОК за адресою: вул. Волоська, буд. 42 облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає у ЦОК); акт виконаних робіт.

При цьому доказів належного виконання відповідачем умов Договору в цій частині матеріали справи не містять, як і не містять доказів мотивованої відмови споживача від підписання таких актів або ж заперечень щодо відомостей відображених у облікових картках фактичного споживання теплової енергії.

В свою чергу, відповідач не спростував факту надання йому послуг за період з квітня 2021 року по серпень 2024 року.

Згідно з п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Проте, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відключення від теплопостачання житлового будинку за адресою: пров. Музейний, 8, м. Київ, а тому відповідач за умови споживання теплової енергії, має відшкодувати її вартість.

За умовами частини другої ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством (частина третя ст. 20 Закону України «Про теплопостачання»).

Відповідно до п. 2.3.2. Договору, Абонент зобов`язується виконувати умови та порядком оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про теплопостачання», відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання. (ст. 4 Закону України «Про теплопостачання»).

Правила користування тепловою енергією, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 (далі - Правила) визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (п. 1 Правил).

Умовами п. 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до п. 40 Правил, споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами частини першої ст. 193 ГК України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Умовами п. 2 Додатку № 4 до Договору «Порядок розрахунків за теплову енергію» встановлено, що Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір про заставу майна, згідно Закону України «Про заставу», як засіб гарантії сплати спожитої теплової енергії. Оплата здійснюється на окремі рахунки, зазначені в Додатку № 4 до Договору, за кожною тарифною групою окремо.

Таким чином, з урахуванням положень Додатку № 4 до Договору та ст. 530 ЦК України, суд зазначає, що відповідач зобов`язаний був до початку розрахункового періоду (місяця) сплачувати Теплопостачальній організації (позивачу) вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач своєчасно не вносив плату за отриману теплову енергію за спірний період з квітня 2021 року по серпень 2024 року включно, в результаті чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 118 553,16 грн (у період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року розмір заборгованості - 1226,97 грн, у період з листопада 2021 року по серпень 2024 року розмір заборгованості - 117 326,19 грн).

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості основного боргу за теплову енергію за період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року у розмірі 1226,97 грн та у період з листопада 2021 по серпень 2024 рік у розмірі 116 232,19 грн є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Позивач також просив стягнути з Відповідача за період прострочення з квітня 2021 року по жовтень 2021 року 3% річних у розмірі 119,41 грн, інфляційні втрати у розмірі 473,90 грн; за період прострочення з листопада 2021 року по серпень 2024 року 3% річних у розмірі 6 213,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 21 818,91 грн.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 Цивільного кодексу України ) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Суд зауважує, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, розрахований позивачем, та вважає його арифметично правильним.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача за період прострочення оплати з квітня 2021 року по жовтень 2021 року 3% річних у розмірі 119,41 грн, інфляційних втрат у розмірі 473,90 грн та за період прострочення оплати з листопада 2021 року по серпень 2024 року 3% річних у розмірі 6 213,00 грн та 21 818,91 грн інфляційних втрат, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 5 862,15 грн за період з 01.11.2021 по 31.08.2024 суд відзначає наступне.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За змістом частини 2 статті 217 Господарського кодексу України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України ).

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 7 додатку № 4 до договору абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) енергопостачальною організацією нараховується пеня у розмірі 0,5% за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.96 № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд перевірив розрахунок пені, здійснений позивачем розрахунок вважає його арифметично вірним.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 5 862,15 грн є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Що стосується заборгованості по оплаті послуг з постачання гарячої води, суд зазначає наступне.

30.09.2021 позивачем на офіційному веб-сайті Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (https://kte.kmda.gov.ua/) опубліковано текст договору про надання послуги з постачання гарячої води за формою, встановленою Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182.

Також позивачем зазначено, що ним було розміщено повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг в приміщеннях ЦОК.

Як зазначає позивач, що не спростовано відповідачем, останній не уклав з виконавцем комунальної послуги (позивачем) відповідний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, в зв`язку з чим в силу вимог ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такий договір між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та ТОВ "Альфа-Глобус" про надання послуги з постачання гарячої води (надалі - Договір) вважається укладеним.

Відтак, між сторонами укладено індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, за умовами якого:

- даний договір є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води індивідуальному споживачу та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України (п. 1);

- даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» https://kte.kmda.gov.uа/ (п. 2);

- фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги (п. 4);

- виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором; обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу гарячої води, спожитої у будинку, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»; витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) визначаються та розподіляються відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (надалі - Методика розподілу); витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) розподіляються на всіх споживачів, у тому числі тих, приміщеннях яких обладнані індивідуальними системами опалення.

- споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1023) та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця (п. 30);

- розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги, обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), є календарний місяць; плата за абонентське обслуговування та плата за послугу нараховується щомісяця (п. 32);

- споживач здійснює оплату за даним договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34);

- цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51);

- якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, цей договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

На підтвердження факту постачання з квітня 2023 року по серпень 2024 року гарячої води загальною вартістю 2 734,97 грн відповідачу, а також її обсягу, позивачем долучено до позову акти надання послуг з постачання гарячої води за зазначений період часу; акт звіряння взаєморозрахунків за послуги з постачання гарячої води за період 04.2023-08.2024; розрахунок заборгованості.

Водночас, акти надання послуг з постачання гарячої води за спірний період не підписані представником відповідача.

Проте, акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, постачальник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання споживача до підписання акта приймання-передавання товарної продукції, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

При цьому, сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів приймання-передавання товарної продукції не є визначальним для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань із постачання теплової енергії.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодних звернень відповідача з претензіями до позивача щодо надання послуги. Відповідач під час розгляду даної справи не спростував викладених у позові обставин та заявленої до стягнення суми заборгованості за отримані послуги із постачання гарячої води.

Водночас, суд зауважує, що згода відповідача із обсягом та вартістю отриманих послуг підтверджується зокрема здійсненими останнім частковими оплатами наявної заборгованості.

Враховуючи зазначене позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача основної заборгованості у розмірі 2734,97 грн за отримані послуги з постачання гарячої води, суд вважає обґрунтованими, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 84,43 грн та 3% річних у розмірі 54,76 грн, суд зазначає таке.

Відповідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання (якщо інший розмір таких процентів не встановлений, зокрема, договором).

Матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленої гарячої води, а тому заявлені позивачем вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими. Вказаних обставин відповідачем не було спростовано.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням відсутності жодних заперечень відповідача з приводу його вірності, суд прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 84,43 грн та 3% річних у розмірі 54,76 грн.

Крім того, позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 250,27 грн за порушення зобов`язань з оплати послуг із постачання гарячої води за період з 04.2023 по 08.2024.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 45 договору про надання послуги з постачання гарячої води у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожний день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунок пені за порушення зобов`язань з оплати послуг із постачання гарячої води за період з 04.2023 по 08.2024, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Відтак, за порушення відповідачем зобов`язань з оплати послуг із постачання гарячої води за період з 04.2023 по 08.2024 підлягає стягненню пеня в розмірі 250,27 грн.

Що стосується стягнення плати за абонентське обслуговування для послуг з постачання теплової енергії та гарячої води в період з 11.2021 по 08.2024, та стягнення заборгованості по внескам за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії за період з 09.2021 року по 08.2024 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Витрати, пов`язані з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води та теплової енергії, відшкодовуються: шляхом сплати споживачами комунальних послуг виконавцю комунальної послуги плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України, - у разі укладення індивідуальних договорів або індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем; за рахунок співвласників багатоквартирного будинку - у разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договорів про надання комунальних послуг з колективним споживачем або у разі прийняття співвласниками відповідного рішення про обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку. Порядок та умови обслуговування та заміни вузла комерційного обліку визначаються правилами і типовими договорами про надання відповідних комунальних послуг.

Плата за абонентське обслуговування розраховується Комунальним підприємством на одного абонента (один особовий рахунок) на місяць з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №808 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем про надання комунальних послуг".

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання.

На підтвердження наявності заборгованості за період з листопада 2021 року по серпень 2024 року заборгованості у відповідача зі сплати послуг з абонентського обслуговування для послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, та внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку, позивачем надано розрахунок заборгованості, акт звіряння взаєморозрахунків.

Отже, суд дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості за надання послуг з абонентського обслуговування для послуги з постачання теплової енергії у розмірі 770,40 грн та гарячої води у розмірі 533,47 грн за період з листопада 2021 року по серпень 2024 року та заборгованості зі сплати внесків за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку за період з вересня 2021 року о серпень 2024 року у розмірі 38,02 грн.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Глобус" (04075, м. Київ, вул. Юнкерова, будинок 2, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) суму заборгованості основного боргу за теплову енергію за період з 04.2021 року по 10.2021 року у розмірі 1 226 (одну тисячу двісті двадцять шість) грн 97 коп., інфляційні втрати у розмірі 473 (чотириста сімдесят три) грн 90 коп., 3% річних у розмірі 119 (сто дев`ятнадцять) грн 41 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Глобус" (04075, м. Київ, вул. Юнкерова, будинок 2, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) суму заборгованості основного боргу за теплову енергію за період з 11.2021 року по 08.2024 року у розмірі 116 232 (сто шістнадцять тисяч двісті тридцять дві) грн 19 коп., пеню у розмірі 5 862 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 15 коп., інфляційні втрати у розмірі 21 818 (двадцять одну тисячу вісімсот вісімнадцять) грн 91 коп., 3 % річних у розмірі 6 213 (шість тисяч двісті тринадцять) грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Глобус" (04075, м. Київ, вул. Юнкерова, будинок 2, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води за період з 04.2023 року по 08.2024 року у розмірі 2 734 (дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн 97 коп., пені у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) грн 27 коп., інфляційних втрат у розмірі 84 (вісімдесят чотири) грн 43 коп., 3 % річних у розмірі 54 (п`ятдесят чотири) грн 76 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Глобус" (04075, м. Київ, вул. Юнкерова, будинок 2, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання теплової енергії за період з 11.2021 року по 08.2024 року у розмірі 770 (сімсот сімдесят) грн 40 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Глобус" (04075, м. Київ, вул. Юнкерова, будинок 2, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) плату за абонентське обслуговування для послуги з постачання гарячої води за період з 11.2021 року по 08.2024 року у розмірі 533 (п`ятсот тридцять три) грн 47 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Глобус" (04075, м. Київ, вул. Юнкерова, будинок 2, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) плату за обслуговування будинкового вузла комерційного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії за період з 09.2021 року по 08.2024 року у розмірі 38 (тридцять вісім) грн 02 коп.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Глобус" (04075, м. Київ, вул. Юнкерова, будинок 2, ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна