ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1169/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А., розглядаючи справу за позовом Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси (65003, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 89) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Біржова, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬС-2021» (65123, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59, )

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси звернувся в інтересах держави в особі Одеської міської ради із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬС-2021» в якому просив суд:

- усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради земельною ділянкою шляхом скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 22 від 27.10.2023, зареєстрованої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;

- усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, розташованої по вул. Академіка Заболотного, 57/59 у місті Одесі шляхом припинення володіння ТОВ «ПУЛЬС-2021» () правом приватної власності на торгівельний павільйон площею 128,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01);

- усунути перешкоди територіальній громаді міста Одеси у користуванні та розпорядженні, земельною ділянкою розташованої по вул. Академіка Заболотного, 57/59, шляхом зобов`язання ТОВ «ПУЛЬС-2021» () за власний рахунок привести її до попереднього стану шляхом приведення самочинного реконструйованого об`єкту до попередньої конфігурації та площі у відповідності до технічного паспорту виготовленого 08.09.2007 Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації, шляхом знесення адміністративної прибудови літ. «а», що складається з коридору та основного приміщення по вул. Академіка Заболотного, 57/59 у м. Одесі, яка відображена у технічному паспорті від 21.10.2021, виготовленого ТОВ «Архбуд інжиніринг».

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що оскільки Одеською міською радою на час реконструкції об`єкту нерухомого майна із зміною геометричних розмірів у фундаменті на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59, не приймалось рішення щодо надання її у власність/користування ТОВ «ПУЛЬС-2021», останнє не мало законного права проводити будівельні роботи та реєструвати за собою право власності на самочинно реконструйований спірний об`єкт нерухомого майна.

Ухвалою суду від 27.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.04.2025.

Разом із позовною заявою прокурором було подано заяву про забезпечення позову від 24.03.2025 № 53-2182вих-25 (вх. № 2-418/25 від 25.03.2025) в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом:

- накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що належить відповідачу ТОВ «ПУЛЬС-2021» (65123, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59, ), а саме: торгівельний павільйон, загальною площею 128,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01);

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам, до набрання рішенням законної сили у справі, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 128,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

Заява обґрунтована тим, що на даний час об`єкт нерухомого майна торгівельний павільйон на праві власності зареєстровано за ТОВ «ПУЛЬС-2021», однак у останнього наявна реальна можливість вчинити будь-які дії з метою поділу чи об`єднання вказаного об`єкту нерухомості або відчужити його третім особам, що у майбутньому, у разі задоволення позову прокурора, унеможливить виконання судового рішення, як такого, що не матиме правового сенсу.

Прокурор зазначає, що враховуючи вказане, виправданим, ефективним та співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку буде накладення арешту на об`єкт нерухомості торгівельний павільйон, загальною площею 128,9 кв.м за адресою м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59 (реєстраційний номер об`єкту 01) та заборона ТОВ «ПУЛЬС-2021» здійснювати будь-які дії із вказаним об`єктом нерухомості.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, доказів, поданих в її обґрунтування, господарський суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви прокурора про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що таким заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно із частиною першою статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 № 3477-IV при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, зокрема, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (п. 77, Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 у справі Шмалько проти України (п. 43, Заява № 60750/00) наголосив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97 р., Reports of Judgments and Decisions 1997-II, с. 510, п. 40).

Щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, слід зазначити, що невжиття заходів забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що належить відповідачу ТОВ «ПУЛЬС-2021», а саме: торгівельний павільйон, загальною площею 128,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), може унеможливити ефективне поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення позову, оскільки він не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що є передумовою для постановлення ухвали згідно статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України. Суд вважає що даний вид забезпечення позову про який просить прокурор щодо спірного майна є адекватним, тобто, співмірним відповідно вимогам, на забезпечення яких він вживається. А відтак, суд дійшов висновку про накладення арешту на нежитлову будівлю.

Суд також вважає за необхідне заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам, до набрання рішенням законної сили у справі, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 128,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01), оскільки не вжиття такого виду забезпечення позову також унеможливить ефективне поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення позову. При цьому, даний вид забезпечення позову про який просить прокурор щодо спірного майна є адекватним, тобто, співмірним відповідно вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Згідно із частиною шостою статті 140 Господарського процесуального кодексу України Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частинами першою та четвертою статті 141 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків ТОВ «ПУЛЬС-2021» у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, вказані особи не позбавлені права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду в порядку та протягом строків, встановлених статтею 141 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини сьомої статті 145 Господарським процесуальним кодексом України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись статтями 136-138, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву прокурора від 24.03.2025 № 53-2182вих-25 (вх. № 2-418/25 від 25.03.2025) про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що належить відповідачу ТОВ «ПУЛЬС-2021» (65123, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59, ), а саме: торгівельний павільйон, загальною площею 128,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01)

3. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам, до набрання рішенням законної сили у справі, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 128, 9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

Стягувачем за цією ухвалою є: Одеська міська рада (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, )

Боржником за цією ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПУЛЬС-2021» (65123, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, 57/59, )

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя Шаратов Юрій Анатолійович