ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" березня 2025 р. м. ХарківСправа № 922/4304/24

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно- монтажне управління №460", м. Харків
до Фірми "Мир" - Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків
про стягнення 929 558,08 грн.
за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №460" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фірми "Мир" Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - відповідач) про стягнення 929558,08грн., з яких: 396117,00грн. заборгованості по оплаті виконаних робіт за договором субпідряду №68050127/1 від 06.05.2024, 533441,08грн. заборгованості по оплаті виконаних робіт за договором субпідряду №83051312/1 від 14.05.2024.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати робіт, виконаних за договорами субпідряду №68050127/1 від 06.05.2024 та №83051312/1 від 14.05.2024.

Ухвалою від 23.12.2024 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.01.2025.

Ухвалою від 22.01.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 21.02.2025.

Ухвалою від 21.02.2025 підготовче засідання відкладено на 19.03.2025.

18 березня 2025 року від позивача надійшла заява про відмову від позову, в якій він зазначив, що після відкриття провадження у справі відповідач добровільно задовольнив позовні вимоги, сплативши заборгованість в сумі 959588,08грн. На підтвердження даної обставини позивачем надано копії платіжних інструкцій №№208, 209, 210, 211, 212 від 17.03.2025. З урахуванням даної обставини позивач просить суд закрити провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку з відмовою від позову, а також згідно з положеннями ч.3 ст.130 ГПК України просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 13943,37грн.

19 березня 2025 року від відповідача надійшла заява про визнання позову, яка мотивована обґрунтованістю позовних вимог. При цьому відповідач також зазначив, що натепер заборгованість сплачена у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями №№ 208, 209, 210, 211, 212 від 17.03.2025. У зв`язку з цим, відповідач просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із визнанням позовних вимог, а також на підставі ч.1 ст.130 ГПК України повернути позивачу з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 6971,96грн.

У підготовче засідання, призначене на 19.03.2025, представник позивача не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просив провести дане засідання без його участі та задовольнити заяву про відмову від позову.

Відповідач свого представника у дане підготовче засідання також не направив, однак у своїй заяві про визнання позову просив здійснювати її розгляд без його участі.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову та заяву відповідача про визнання позову, суд зазначає наступне.

Щодо заяви про відмову від позову.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник позивача у повноваженнях на їх вчинення.

За таких обставин та враховуючи те, що наявні матеріали у справі не містять відомостей про те, що відмова позивача від позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, при цьому заява про відмову від позову підписана уповноваженим представником позивача - адвокатом Могільовкіним Р.Ю., який діє на підставі довіреності від 15.12.2024, яка не містить обмежень повноважень даного представника на подання від імені позивача заяви про відмову від позову, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову.

Частиною 3 статті 191 ГПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Також, пунктом 4 частини 1 статті 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Отже, у зв`язку із прийняттям судом відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №460" від позову провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 ГПК України.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що згідно частини 3 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Щодо заяви відповідача про визнання позову.

Пунктом 1 частини 2 статті 46 ГПК України передбачено право відповідача визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Водночас слід звернути увагу, що наслідком визнання позову відповідачем згідно з вимогами частини 4 статті 191 ГПК України є ухвалення рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Проте у даному випадку суд не має можливості ані ухвалити рішення про задоволення позову, ані продовжити судовий розгляд, оскільки, як зазначалося вище, провадження у цій справі має бути закрито у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 4 статті 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 1 статті 130 ГПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В той же час, частиною 3 статті 130 ГПК України визначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Отже нормою ч.3 ст.130 ГПК України передбачено спеціальне правило, відповідно до якого позивач має право на відшкодування всіх понесених ним судових витрат за рахунок відповідача у випадку, якщо відмова від позову була обумовлена тим, що відповідач задовольнив вимоги позивача після пред`явлення позову.

Саме така ситуація має місце у даній справі, оскільки з наданих позивачем платіжних інструкцій №№ 208, 209, 210, 211, 212 від 17.03.2025 вбачається, що відповідач здійснив погашення спірної заборгованості в добровільному порядку вже після пред`явлення позову. І саме внаслідок такого погашення заборгованості позивач відмовився від позову.

За таких обставин, у даному випадку підлягають застосуванню приписи ч.3 ст.130 ГПК України, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про стягнення з відповідача сплаченої суми судового збору в розмірі 13943,37грн.

Водночас суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору згідно з ч.1 ст.130 ГПК України, оскільки дана норма не є релевантною до даної справи, а стосується випадків відмови позивача від позову з причин, які не пов`язані із задоволенням його вимог відповідачем після пред`явлення позову (наприклад, у зв`язку із втратою актуальності такого позову для позивача, досягненням сторонами домовленості про врегулювання спору в позасудовий спосіб, обранням позивачем неналежного способу захисту та необхідністю подання іншого позову, зокрема, через зміну фактичних обставин, що впливають на кваліфікацію спірних правовідносин та потребують уточнення чи доповнення позовних вимог, розширення кола осіб, які беруть участь у справі, необхідність отримання додаткових доказів тощо).

Керуючись ч.3 ст.130, п.4 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №460" від позову.

Закрити провадження у справі №922/4304/24.

Стягнути з Фірми "Мир" - Товариства з обмеженою відповідальністю (61153, м.Харків, пр.П`ятдесятиріччя ВЛКСМ, буд.56, код 23470569) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне управління №460" (61037, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.126/1, офіс 505, код 42316673) 13943,37грн. судового збору.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвалу підписано 21.03.2025.

Суддя М.В. Калантай