ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2025 р. Справа № 910/9550/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Сітайло Л.Г.

Андрієнка В.В.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: прокуратури - Рябов О.А.;

позивача - не з`явилися;

відповідача - Сидоренко С.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 (повне рішення складене 10.12.2024)

у справі №910/9550/24 (суддя - Турчин С.О.)

за позовом Косівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг"

про визнання недійсним пункту договору та стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Косівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг" про:

- визнання недійсним п. 3.1 договору №134 від 04.12.2023, укладеного між Яблунівською селищною радою Косівського району Івано-Франківської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг", в частині включення в загальну вартість товару, що продається, податку на додану вартість в сумі 93750,00 грн;

- стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 93750,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч п. п. 32 та 92 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - ПК України) п. 3.1 договору №134 від 04.12.2023 містить умову щодо нарахування податку на додану вартість (далі - ПДВ), що є підставою для визнання недійсним цього пункту та, як наслідок, повернення безпідставно сплаченого позивачем ПДВ в сумі 93750,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2024 відкрито провадження у справі №910/9550/24, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 (повне рішення складене 10.12.2024) у справі №910/9550/24 позов Косівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області задоволено повністю.

Не погоджуючись з указаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Ключовими аргументами Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг" щодо наявності підстав для скасування рішення є те, що:

- Яблунівська селищна рада не надала суду сертифікат кінцевого споживача, в якому було би зазначено, що кінцевим отримувачем товару буде будь-яка особа з переліку, визначеного підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, а укладений між позивачем та відповідачем договір не містить положень про те, що кінцевим отримувачем відповідного товару буде будь-яка особа з зазначеного переліку;

- рішення Яблунівської селищної ради "Про виділення коштів з місцевого бюджету Яблунівської селищної ради для потреб в/ч НОМЕР_1 , НОМЕР_2 батальйон НОМЕР_3 окремої бригади Сил територіальної оборони Збройних Сил України", звернення командира військової частини НОМЕР_1 про нагальну потребу у закупівлі FPV-дронів камікадзе, квадрокоптерів Mavic 3Т, антидронових рушниць та глушильних станцій, а також акт №4 приймання-передачі, підписаний між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 , не є належними та допустимими доказами, які підтверджують наявність підстав для віднесення поставленого товару за спірним договором до товарів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ на підставі підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.01.2025 апеляційну скаргу у справі №910/9550/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9550/24, призначено її до розгляду на 11.02.2025, а також встановлено іншим учасникам справи строк на подання відзивів.

До суду 23.01.2025 від прокуратури та позивача надійшли відзиви на апеляційну скаргу, у яких останні просять залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

У призначене судове засідання 11.02.2025 з`явилися представники прокуратури та відповідача, натомість представники позивача не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Судом ухвалено розпочати розгляд апеляційної скарги по суті за відсутності представників позивача, заслухано пояснення присутніх представників та оголошено перерву у судовому засіданні до 18.03.2025 з метою додаткового з`ясування обставин справи.

17.03.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення з посиланням на релевантну судову практику Верховного Суду.

У призначене засідання суду 18.03.2025 з`явилися представники прокуратури та відповідача, натомість представники позивача повторно не з`явилися.

У зв`язку з тим, що позивач належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги та не повідомив про причини неявки представників, судом ухвалено продовжити розгляд за відсутності представників Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області.

Надалі судом продовжено розгляд апеляційної скарги зі стадії дослідження доказів та заслухано виступи представників прокуратури і відповідача в судових дебатах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи вбачається, що 03.11.2023 Яблунівська селищна рада Косівського району Івано-Франківської області прийняла рішення №1-25/2023, яким виділила з місцевого бюджету селищної ради грошові кошти в сумі 2 мільйони грн для потреб в/ч НОМЕР_1 , а саме закупівлі, зокрема, FPV-дронів.

11.11.2023 до Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області надійшло звернення за №3123 командира військової частини НОМЕР_1 про нагальну потребу у закупівлі FPV-дронів камікадзе, квадрокоптерів Mavic 3Т, антидронових рушниць та глушильних станцій.

04.12.2023 між Яблунівською селищною радою Косівського району Івано-Франківської області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг" (продавець) укладений договір №134, відповідно до п. 1.1 якого постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність покупця "Вертольоти, літаки, космічні та інші літальні апарати з двигуном (FPV-дрони) (34710000-7) (ДК 021:2015)" згідно специфікації (додаток №1) (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, що передбачені цим договором.

Згідно з п. 3.1 договору загальна вартість договору становить 562500,00 грн, в т. ч. ПДВ 93750,00 грн.

Загальна вартість договору включає в себе вартість витрат на транспортування за адресою покупця, навантаження, розвантаження, запуск, ПДВ, податків і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені, усіх інших витрат (п. 3.2 договору).

Специфікацією, що є додатком №1 до договору, сторони узгодили найменування товару, кількість, строк поставки, ціну, загальну вартість: разом з ПДВ - 562500,00 грн, в тому числі ПДВ - 93750,00 грн.

На виконання умов договору відповідачем поставлено, а позивачем прийнято товар, обумовлений договором та специфікацією, що підтверджується видатковою накладною №НФ-015939 від 14.12.2023 на суму 562500,00 грн.

При цьому, згідно пояснень позивача у видатковій накладній була допущена описка, але сума ПДВ включена у вартість товару, як це зазначено в договорі.

20.12.2023 позивачем здійснено оплату поставленого товару на суму 562500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2. При цьому, за поясненнями позивача в платіжній інструкції в призначенні платежу допущено описку та помилково вказано суму без ПДВ.

18.12.2023 селищною радою прийнято розпорядження №222-К "Про передачу FPV дронів в комплекті з акумулятором Сhimera 7 з акумулятором 6S 8000 мА*год", відповідно до якого визначено передати FPV-дрони в комплекті з акумулятором Сhimera 7 з акумулятором 6S 8000 мА*год для потреб в/ч НОМЕР_1 , а саме: роти вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону НОМЕР_3 окремої бригади Сил територіальної оборони Збройних Сил України в кількості 25 шт., відповідно до акту приймання-передачі.

Того ж дня між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 підписано акт №4 приймання-передачі, відповідно до якого позивач передав військовій частині товари, отримані від відповідача за видатковою накладною №НФ-015939 від 14.12.2023.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор зазначає, що договір поставки №134 від 04.12.2023 в частині врахування до загальної суми договору 93750,00 грн ПДВ є недійсним, оскільки суперечить вимогам п. п. 32 та 92 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, а сплачений позивачем на користь відповідача ПДВ у розмірі 93750,00 грн є безпідставно отриманим та підлягає поверненню позивачу.

Позивач у поданих до суду першої інстанції заявах та поясненнях позовні вимоги прокурора підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач заперечив проти позову з наступних підстав:

- умовами укладеного між сторонами договору не передбачено, що кінцевим отримувачем є орган, визначений у підп. 5 п. 32 розділу ІІ розділу XX "Перехідні положення" ПК України;

- сертифікат кінцевого споживача або будь-які інші документи, за допомогою яких можна стверджувати, що товар придбавався для передачі органам, визначеним у підп. 5 п. 32 розділу ІІ розділу XX "Перехідні положення" ПК України, Яблунівською селищною радою відповідачу на момент укладання договору поставки не надавалися;

- від позивача не надходило жодного звернення до відповідача про необхідність укладення додаткової угоди щодо уточнення кінцевого отримувача та про зміну ціни або вимоги про повернення суми ПДВ у розмірі 93750,00 грн;

- у відповідача відсутні правові підстави для застосування пільги щодо звільнення від оподаткування господарської операції з постачання FPV-дронів Яблунівській селищній раді з договором поставки №134 від 04.12.2023 та для повернення позивачеві грошових коштів у сумі 93750,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного:

- операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товару - безпілотних літальних апаратів без озброєння та їх частин для забезпечення військових формувань, які здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, відносяться до операцій, що звільнені від оподаткування ПДВ;

- позивач відноситься до суб`єктів, які забезпечують у межах відповідних видатків місцевих бюджетів фінансування заходів з оборони, у тому числі військових частин, у зв`язку з чим у період воєнного стану при придбанні безпілотних літальних апаратів без озброєння та їх частин користується пільгами щодо сплати ПДВ;

- кінцевим отримувачем товарів є саме військове формування, утворене відповідно до закону України, яке здійснює боротьбу з тероризмом відповідно до закону та бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України;

- визначення сторонами у п. 3.1 договору ціни з урахуванням 20% ПДВ у розмірі 93750,00 грн здійснено в порушення підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, що є підставою для визнання недійсним цього пункту договору та повернення сплаченої позивачем суми ПДВ.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеними вище висновками місцевого господарського суду з приводу наявності підстав для задоволення заявленого позову з огляду на наступне.

Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Статтею 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180 Господарського кодексу України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Укладений між сторонами договір №134 від 04.12.2023 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Згідно з підп. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього кодексу.

За змістом підп. а) і б) п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього кодексу.

Відповідно до п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підп. 213.1.9 і 213.1.14 п. 213.1 ст. 213 цього кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем товару (замовником послуг).

Пунктами 30.1-30.2 та 30.9 ст. 30 ПК України визначено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п. 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Податкова пільга надається шляхом:

а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору;

б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору;

в) встановлення зниженої ставки податку та збору;

г) звільнення від сплати податку та збору.

Відповідно до підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів, кінцевим отримувачем яких відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами договору визначено правоохоронні органи, Міністерство оборони України, Збройні Сили України та інші військові формування, добровольчі формування територіальних громад, утворені відповідно до законів України, інші суб`єкти, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, підприємства, які є виконавцями (співвиконавцями) державних контрактів (договорів) з оборонних закупівель, зокрема, безпілотних літальних апаратів без озброєння та їх частин, що класифікуються у товарних позиціях 8806, 8807 згідно з УКТ ЗЕД.

У разі здійснення операцій, звільнених від оподаткування податком на додану вартість відповідно до підп. 4 і 5 цього пункту (в частині постачання товарів за державними контрактами (договорами) з оборонних закупівель), положення п. 198.5 ст. 198 та ст.199 цього кодексу не застосовуються щодо таких операцій.

Таким чином, операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів підлягають звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України за умови, якщо:

- товари, щодо яких здійснюються такі операції, належать до категорії товарів, які визначені у підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України та класифікуються у товарних позиціях згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), визначеною Законом України "Про митний тариф України";

- кінцевим отримувачем відповідно до сертифіката кінцевого споживача або згідно з умовами відповідного договору визначено суб`єктів, перерахованих у підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

У разі недотримання таких умов вказані операції підлягатимуть оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.02.2025 у справі №910/8235/24 за аналогічних правовідносин сторін, визначальним для звільнення від оподаткування ПДВ за вказаною нормою є не лише категорія товарів та суб`єкт кінцевого отримувача таких товарів, а й документальне підтвердження особи такого суб`єкта відповідно до сертифікату кінцевого споживача або згідно з умовами договору, в якому визначено осіб, зазначених у підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, кінцевими отримувачами.

Порядок оформлення сертифіката кінцевого споживача регламентовано Положенням про порядок надання гарантій та здійснення державного контролю за виконанням зобов`язань щодо використання у заявлених цілях товарів, які підлягають державному експортному контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №920 від 27.05.1999.

Пункт 5 цього Положення визначає, що з метою оформлення гарантій щодо кінцевого використання імпортованих в Україну товарів використовуються міжнародний імпортний сертифікат, сертифікат підтвердження доставки, сертифікат кінцевого споживача та інші документи, які містять державні гарантії та гарантії кінцевого споживача щодо використання товарів у заявлених цілях.

Відповідно до п. 15 вказаного Положення сертифікат кінцевого споживача - це документ, яким кінцевий споживач вказує на місце встановлення (використання) і ціль кінцевого використання товару та гарантує, що цей товар не буде використаний в інших цілях, ніж зазначені в сертифікаті, не буде переданий іншому суб`єкту підприємницької діяльності на території України або реекспортований без дозволу Держекспортконтролю, а також бере на себе інші гарантії щодо імпортованого в Україну товару у разі, коли це передбачено умовами зовнішньоекономічного договору (контракту) згідно з вимогами держав-експортерів товарів (додаток 3).

Отже, сертифікат кінцевого споживача - це документ, який надається, зокрема, з метою підтвердження суб`єкта кінцевого отримувача товарів, який гарантує, що переданий йому товар не буде використовуватися в інших цілях або не буде переданий іншому суб`єкту.

Як зазначив Верховний Суд у згаданій постанові, визначення суб`єкта кінцевого отримувача товарів відповідно до сертифікату кінцевого споживача або згідно з умовами договору насамперед обумовлено необхідністю підтвердити особу такого кінцевого отримувача товарів, операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України яких підлягають звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, та не може бути формальністю, оскільки операції, зокрема, щодо постачання товарів, суб`єкт кінцевого отримувача яких не відповідає визначеному переліку, виключає можливість звільнення таких операцій від оподаткування ПДВ на підставі цієї норми. Тобто, за вказаною нормою для звільнення від оподаткування ПДВ операцій, зокрема, щодо постачання на митній території України товарів, визначених у підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України, визначальним є документальне визначення суб`єкта кінцевого отримувача таких товарів відповідно до сертифікату кінцевого споживача або згідно з умовами договору.

Поряд з цим, апеляційний суд вказує на те, що матеріали даної справи не містять сертифікату кінцевого споживача, в якому було б зазначено, що кінцевим отримувачем відповідних товарів буде будь-яка особа з переліку, визначеного підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України. Умови укладеного між позивачем та відповідачем договору також не визначають, що кінцевим отримувачем відповідних товарів буде будь-яка особа з переліку, визначеного підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Відсутність такого документального підтвердження суб`єкта кінцевого отримувача товарів відповідно до сертифікату кінцевого споживача або згідно з умовами договору свідчить про відсутність підстав для звільнення операцій з постачання таких товарів від оподаткування ПДВ, відповідно і про відсутність підстав стверджувати, що включення ПДВ до вартості (ціни) закуповуваних згідно з таким договором товарів та подальша його сплата постачальнику суперечить вимогам підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Водночас, надані прокурором докази, а саме рішення Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області №1-25/2023 від 03.11.2023 "Про виділення коштів з місцевого бюджету Яблунівської селищної ради для потреб в/ч НОМЕР_1 , НОМЕР_2 батальйон НОМЕР_3 окремої бригади Сил територіальної оборони Збройних Сил України", звернення №3123 від 11.11.2023 командира військової частини НОМЕР_1 про нагальну потребу у закупівлі FPV-дронів камікадзе, квадрокоптерів Mavic 3Т, антидронових рушниць та глушильних станцій, а також акт №4 приймання-передачі, підписаний між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 , не є доказами, які відповідно до підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України визначають (підтверджують) кінцевого отримувача товарів, що мало б наслідком звільнення операцій щодо їх постачання від оподаткування ПДВ, внаслідок чого можна було б стверджувати про те, що включення ПДВ до вартості (ціни) закуповуваних згідно з цим договором товарів на момент його укладення суперечить вимогам підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

При цьому, апеляційний суд відхиляє твердження прокурора, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, з приводу того, що обґрунтування здійснення закупівлі товарів містило посилання на звернення командира військової частини про те, що дані товари необхідні для виконання бойових завдань Збройних Сил України, а тому, проявивши розумну обачність, відповідач не міг не знати про мету укладення оскаржуваного правочину, оскільки обґрунтування закупівлі з посиланням на звернення командира військової частини без зазначення про відповідне у договорі, укладеному за результатами такої закупівлі, не є визначенням (підтвердженням) суб`єкта кінцевого отримувача товарів, операції щодо постачання товарів якому не оподатковуються ПДВ відповідно до згаданих положень ПК України.

Лише визначене підп. 5 п. 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України документальне підтвердження суб`єкта кінцевого отримувача товарів відповідно до сертифікату кінцевого споживача або згідно з умовами договору є підставою для звільнення операцій щодо постачання таких товарів від оподаткування ПДВ, а отже виключно за наявності такого документального підтвердження визначення відповідачем вартості (ціни) закуповуваних згідно з договором товарів мало б бути здійснене без включення ПДВ.

Також відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.02.2025 у справі №910/8235/24, позивач як замовник відповідної закупівлі та суб`єкт, який відповідно до своїх повноважень здійснює у межах видатків місцевих бюджетів фінансування заходів з оборони, у тому числі військових частин, не був позбавлений можливості, як мінімум, якщо скорочені строки здійснення закупівлі та необхідності передачі товарів військовій частині не передбачали можливості отримати сертифікат кінцевого споживача від такої військової частини, ініціювати включення до договору умов щодо суб`єкта кінцевого отримувача товарів, операції щодо постачання яких підлягають звільненню від оподаткування ПДВ за вищенаведених умов, що, у свою чергу, давало б підстави при укладанні договору погодити з постачальником вартість (ціну) закуповуваних згідно з цим договором товарів без ПДВ або у випадку незгоди відповідача в подальшому оскаржувати таке включення, та, відповідно, не витрачати бюджетні кошти на покриття суми ПДВ.

Отже, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованих висновків щодо наявності правових підстав для звільнення операцій щодо постачання товарів за оспорюваним договором від оподаткування ПДВ та про наявність підстав для визнання недійсним договору в частині включення суми ПДВ до вартості (ціни) закуповуваних за цим договором товарів і повернення сплаченого позивачем постачальнику ПДВ.

Таким чином, доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є обґрунтованими.

З урахуванням усього вищезазначеного, позовні вимоги Косівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області не підлягають задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, оскільки судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права та не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/9550/24 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

За вказаних обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг" підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2024 у справі №910/9550/24 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. У задоволенні позову Косівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області відмовити повністю.

4. Стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури (76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Грюнвальдська, будинок 11, ідентифікаційний код 03530483) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роботікс Трейдінг" (01001, місто Київ, вул. Руставелі Шота, будинок 12, квартира 13, ідентифікаційний код 45147302) 7267 (сім тисяч двісті шістдесят сім),20 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26.03.2025.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді Л.Г. Сітайло

В.В. Андрієнко