ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/4878/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Меленчук Т.М.

розглянувши матеріали скарги Одеського геріатричного будинку-інтернату від 25.02.2025р. вх. № ГСОО 2-257/25 на дії (бездіяльність) державного виконавця по справі №916/4878/23

За позовом: Заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси (65003, м. Одеси, вул. Отамана Головатого, 89) в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), Одеської обласної ради (65032, м. Одеса, пр-т Шевченка, 4; )

До відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88; ), Одеського геріатричного будинку-інтернату (65111, м. Одеса, вул. Паустовського, буд. 2; )

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 165469,56 грн.

Суб`єкт оскарження: Пересипський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

За участю:

Від прокуратури: Ейсмонт І.С., посвідчення

Від позивачів: Чегодар С.В., самопредставництво

Від відповідачів: не з`явились

Від відділу ДВС: не з`явився

Встановив: 25.02.2025р. до суду від Одеського геріатричного будинку-інтернату надійшла скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.02.2025р. скаргу передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2025р. прийнято скаргу Одеського геріатричного будинку-інтернату від 25.02.2025р. вх. №ГСОО 2-257/25 на дії (бездіяльність) державного виконавця по справі №916/4878/23 до розгляду та призначено розгляд скарги на "24" березня 2025 р. о 09:45. Запропоновано державному виконавцю Пересипському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надати письмові пояснення щодо поданої скарги. Викликано учасників справи та державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання на 24.03.2025р. о 09:45.

18.03.2025р. до суду від Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли пояснення по скарзі.

20.03.2025р. до суду скаржником надано клопотання про розгляд скарги без його участі.

У судовому засіданні прокурором та представником Одеської обласної ради надавались заперечення щодо поданої скарги.

В обґрунтування поданої скарги, Одеським геріатричним будинком-інтернату було зазначено суду, що 21.01.2025р. головним державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дудкою Аллою Сергіївною на підставі наказу Господарського суду Одеської області від 20.12.2024 №916/4878/23 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2025 №76855594 та про наявність виконавчого провадження від 21.02.2025 №76855594 будинок-інтернат дізнався 22.01.2025 року через отримання оповіщення на електронну пошту щодо надходження документа в підсистему «Електронний суд».

Скаржником було зазначено суду, що повноваження щодо прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження мають бути виключно у державних виконавців Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), .

На думку скаржника, наявні порушення головним державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дудкою Аллою Сергіївною при винесенні нею 21.01.2025 Постанови про відкриття виконавчого провадження №76855594 вимог щодо зазначення адреси місцезнаходження будинку-інтернату.

Постанова про відкриття виконавчого провадження №76855594 винесена 21.01.2025 головним державного виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дудкою Аллою Сергіївною без дотримання та в порушення ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII і має бути визнана незаконною та скасована Господарським судом Одеської області.

Відповідно до поданої скарги, скаржник просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дудки Алли Сергіївни щодо винесення нею 21.01.2025 Постанови про відкриття виконавчого провадження №76855594, та визнати незаконною та скасувати Постанову головного державного виконавця Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дудки Алли Сергіївни від 21.01.2025 про відкриття виконавчого провадження №76855594.

Надаючи заперечення щодо скарги, державним виконавцем було зазначено суду, що згідно аналізу скарги, посилання боржника є не обґрунтованими, та такими що не відповідають діючому законодавству. Дії державного виконавця відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, та в подальшому здійснюватимуться з метою своєчасного, неупередженого та у повному обсязі виконання рішення суду.

Суд, розглянувши матеріали поданої скарги Одеського геріатричного будинку-інтернату від 25.02.2025р. вх. №ГСОО 2-257/25 на дії (бездіяльність) державного виконавця по справі №916/4878/23, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339-1 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Згідно до ч. 1 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Положеннями ч.1 ст. 343 ГПК України визначено, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважав за необхідне поновити Одеському геріатричному будинку-інтернату строк для подання скарги від 25.02.2025р. вх. № ГСОО 2-257/25 на дії (бездіяльність) державного виконавця по справі №916/4878/23.

По суті вимог поданої скарги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження.).

Згідно до ст. 10 Закону України „Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України „Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як з`ясовано судом, 21.01.2025р. головним державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дудкою Аллою Сергіївною, на підставі наказу Господарського суду Одеської області від 20.12.2024 №916/4878/23, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.02.2025 №76855594.

Відповідно ч. 1. ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження". виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як з`ясовано судом, за час розгляду справи місцем реєстрації боржника було - 65111, м.Одеса, вул. Паустовського, буд. 2; , та за умовами договору №04-5500Z-ВЦ про закупівлю електричної енергії у постачальника від 19.01.2021р. місце постачання електричної енергії - м. Одеса, вул. Паустовського, буд. 2.

Отже, майно відповідача знаходить у Пересипському районі міста Одеси та головним державним виконавцем Пересипського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дудкою Аллою Сергіївною, на переконання суду, правомірно 21.01.2025 було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 6855594, із дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі ЄСПЛ) у рішенні Юрій Миколайович Іванов проти України наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав задля задоволення скарги Одеського геріатричного будинку-інтернату від 25.02.2025р. вх. № ГСОО 2-257/25 на дії (бездіяльність) державного виконавця по справі №916/4878/23.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 342 Господарського процесуального кодексу України, Законом України „Про виконавче провадження суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Скаргу Одеського геріатричного будинку-інтернату від 25.02.2025р. вх. № ГСОО 2-257/25 на дії (бездіяльність) державного виконавця по справі №916/4878/23 - залишити без задоволення.

Повну ухвалу складено 25.03.2025р.

Ухвала набирає законної сили 24.03.2025р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко