ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"25" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/1081/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши позовні матеріали (вх. №1108/25 від 20.03.2025),

за позовом: товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до відповідача: комунального закладу «Херсонський фаховий спортивний коледж» Херсонської обласної ради

про стягнення 2 048 622,29 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі по тексту - ТОВ «ГК ««Нафтогаз Трейдинг») звернулося до господарського суду з позовною заявою до комунального закладу «Херсонський фаховий спортивний коледж» Херсонської обласної ради про стягнення заборгованості у загальному розмірі 2048622,29 грн, яка складається із суми основного боргу у розмірі 1 240 691,62 грн, пені у розмірі 274 760,81 грн, 3% річних у розмірі 103 855,38 грн, збитків від інфляції у розмірі 429 314,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу №20-1175/21-БО-Т від 16.11.2021 в частині своєчасної оплати вартості поставленого позивачем природного газу у листопаді 2021 року - січні 2022 року та в частині оплати природного газу, поставленого у лютому-березні 2022 року.

Оскільки позовна заява ТОВ «ГК ««Нафтогаз Трейдинг» подана з дотриманням вимог, встановлених ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України, господарський суд доходить висновку про правомірність відкриття провадження по даній справі відповідно до вимог ст. 176 ГПК України.

При вирішенні питання щодо форми господарського судочинства, у якому повинен здійснюватися розгляд даних позовних вимог, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Наведені положення ГПК України, з урахуванням ціни позову, дозволяють господарському суду дійти висновку про правомірність призначення даної справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Поряд з цим, господарським судом було встановлено наявність правових підстав для зупинення провадження по даній справі до перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах, з огляду на наступне.

Підставами заявленого ТОВ «ГК ««Нафтогаз Трейдинг» у межах даної справи позову є неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання природного газу №20-1175/21-БО-Т від 16.11.2021 протягом періоду з листопада 2021 року до березня 2022 року включно.

Відповідач згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: 73003, Херсонська обл., місто Херсон, вул. Петра Калнишевського, будинок 2 А.

Таким чином, відповідач знаходиться на території, яка, згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, датою початку тимчасової окупації є 01.03.2022, датою завершення тимчасової окупації є 11.11.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 ЦК України.

Частиною 2 ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у провадженні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду знаходиться справа №908/1162/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМК" до Комунального некомерційного підприємства "Територіальне медичне об`єднання "Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення 1 593 623,84 грн.

Ухвалою від 27.03.2024 Верховним Судом було передано справу № 908/1162/23 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Так, у вказаній ухвалі Верховним Судом зазначено, що з огляду на виконання функцій із забезпечення сталості та єдності судової практики, справа №908/1162/23 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно із частиною другою статті 302 ГПК України, оскільки колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23 про те, що достатнім для застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України є розповсюдження дії цього Закону на спірні правовідносини з огляду на приписи статті 2 Закону; колегія суддів вважала, що положення статей 13 та 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України можуть бути поширені на тимчасово окуповані території з урахуванням частини першої цих статей, а саме: за рішенням Кабінету Міністрів України.

Ухвалою від 19.04.2024 року об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду прийняла справу № 908/1162/23 та призначила її до розгляду.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідачі у даній справі та у справі №908/1162/23 знаходяться на території, яка згідно з наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, датою початку тимчасової окупації є 01.03.2022, датою завершення тимчасової окупації є 11.11.2022, господарський суд зазначає, що висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду можуть вплинути на результати розгляду даної справи.

Відповідно до статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію України, якщо зі змісту норм Конституції не випливає необхідності додаткової регламентації її положень законом або якщо закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі Надточій проти України (далі - ЄСПЛ) та пункті 23 рішення ЄСПЛ Гурепка проти України № 2 наголошено, що принцип рівності сторін один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В силу приписів ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) призначення судом експертизи; 3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу; 4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Суд не зупиняє провадження у випадку, встановленому пунктом 1 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

У цьому випадку, згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З викладених обставин господарський суд вважає за правомірне зупинити провадження у даній справі з передбачених ст. 228 ГПК України правових підстав, тобто до перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах по справі №908/1162/23.

Відповідно ст. 117 ГПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків. З дня відновлення провадження перебіг процесуальних строків продовжується.

Враховуючи приписи ст. 117 ГПК України, суд встановлює відповідачу 15-денний строк з для подання відзиву на позов, який має розраховуватися з дня постановлення ухвали про поновлення провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 86, 117, 176, 228, 229, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

3. Провадження по справі №916/1081/25 зупинити до перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах по справі №908/1162/23.

4. Встановити відповідачу 15-денний строк, який має розраховуватися з дня постановлення ухвали про поновлення провадження по справі, для подання відзиву на позов.

Звернути увагу відповідача на положення ч. 3 ст. 80 ГПК України, якими передбачено обов`язок останнього подавати наявні у нього докази разом з відзивом на позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили у порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна