ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025м. ДніпроСправа № 904/310/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕРС СІТІ ДНІПРО", м. Дніпро

про стягнення в розмірі 41 232,84 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕРС СІТІ ДНІПРО" (далі - відповідач) заборгованість за договором № ПР/М-20-527 від 24.11.2020 у загальному розмірі 41 232, 84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № ПР/М-20-527 від 24.11.2024 в частині повної та своєчасної плати за користування вагонами.

Ухвалою від 29.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

13.02.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, в якому він проти позову заперечив, просить застосувати позовну давність.

25.02.2025 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

31.03.2025 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору № ПР/М-20-527 від 24.11.2024 в частині повної та своєчасної плати за користування вагонами.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що відповідно до умов договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії ТОВ «Імперія Грандіс», укладеною між ТОВ «Імперія Грандіс» та залізницею при станції Балівка від 24.11.2020 №ПР/М-20-527/дч, максимальна кількість вагонів, у кожній партії, що передається на(з) під`їзну колію однією групою, становить:

- При подаванні (забиранні) через ТОВ «БЗ ЗБК» - не більше 40 вісей, вагова норма 930 тон (10 вагонів);

- При подаванні (забиранні) через колії ПрАТ «ЮНІКОН»-ПрАТ «ПРОМАРМАТУРА» - не більше 28 вісей, вагова норма 700 тон (7 вагонів).

З під`їзної колії вагони повертаються всією партією, одночасно переданою на під`їзну колію, або по узгодженню з залізницею в меншій кількості.

Відповідач вказує, що відсутні технологічні можливості одночасно завантажити та пред`явити до перевезення маршрутний поїзд.

Відповідач зазначає, що після закінчення вантажних операцій вагони для формування маршрутного поїзда подавалися партіями, відповідно до Правил та умов договору.

Також відповідач вказує, що пунктом 1.3 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом сторони погодили, що наведені нижче визначення вживаються в договорі в такому значенні, зокрема:

- маршрутний поїзд - вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення Замовником, який відповідає установленій перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами.

Відповідно до цього, відправником було сформовано декілька залізничних накладних в яких було зазначено «Маршрутний поїзд».

В той же час, позивачем, як перевізником, було порушено умови аукціону, та не сформувавши маршрутний поїзд, вагони були відправлені по залізничним накладним груповими відправками.

Відповідач зауважує, що матеріали справи не містять актів загальної форми щодо перебування завантажених вагонів у користуванні відповідача з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки (оформлення перевезення), що підписані представниками залізниці, і які місять інформацію про конкретні вагони, причини їх затримки, дату і час затримки та дату і час закінчення затримки.

Відповідач зазначає, що строк позовної давності тривалістю один рік до вимог позивача про стягнення плати за користування вагонами АТ «Українська залізниця» належить рахувати з 23.08.2022.

Також відповідач зауважує, що, скільки стаття 315 Господарського кодексу України відсутня у переліку статей, строки яких продовжено на строк дії карантину у пунктах 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у пункті 7 розділу «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України, у суду відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин положення пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та пункту 7 розділу «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України.

Відповідач наголошує, що залізничні накладні оформлені відправником ТОВ «Комерс Сіті Дніпро» та прийняті залізницею до перевезення 21.08.2022, 22.08.2022, 23.08.2022.

На думку відповідача, на момент звернення позивача з позовом у січні 2025 року, строк позовної давності тривалістю один рік вже сплив у серпні 2023 року.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач доводи відповідача, викладені у відзиві, вважає безпідставними, оскільки фактично накопичення вагонів не могло відбуватись. Згідно умов аукціону №RCE001-UA- 923 придбав послугу з використання вагонів власності АТ "Укрзалізниця" (1 вагон за 1 добу) 50 вагонів у складі одного маршрутного поїзда або маршрутна відправка 50 вагонів з однієї маршрутної станції навантаження (зерновози).

На думку позивача, зазначаючи про накопичення вагонів, відповідач фактично визнає, що ним здійснювалось порушення умов аукціону та договірних зобов`язань.

Оскільки розмір провізної плати та інших платежів у залізничних накладних повинен визначатись на підставі механізмів, встановлених Договором, неправильне їх нарахування надає перевізнику право перерахунку відповідно до Договору, і такий перерахунок не є зміною ціни договору після його виконання.

На думку позивача, помилкові дії перевізника щодо визначення розміру цієї плати ні за умовами Договору, ні приписів глави 64 ЦК України не є обставинами, що звільняють замовника від виконання цього обов`язку. Розмір плати за перевезення вантажу та за всі додаткові послуги, що пов`язані з таким переченням, залежить від обсягу наданих послуг.

Позивач вказує, що спірна сума позовних вимог виявлена в ході проведеної позапланової перевірки окремих питань щодо отримання в повному обсязі належних залізниці платежів по «Аукціонах з продажу послуг з використання вагонів власності АТ «Укрзалізниця» на «ProZorro.Продажі», менеджерами управління економічної безпеки та виявлення ризиків Департаменту корпоративної безпеки АТ «Укрзалізниця».

На підставі п.2 Протоколу оперативної наради під головуванням директора Департаменту технології перевезень та комерційної роботи від 10.10.2024 з розгляду результатів позапланової перевірки окремих питань щодо отримання в повному обсязі належних залізницям платежів по «Аукціонах з продажу послуг з використання вагонів власності АТ «Укрзалізниця» на «ProZorro.Продажі», регіональною філією «Придніпровська залізниця» на адресу ТОВ «КОМЕРС СІТІ ДНІПРО» була направлена претензія від 03.12.2024 № ДПридн-05/1343, на суму 41232,84 грн з ПДВ, щодо надання згоди на стягнення коштів з особового рахунку ТОВ «КОМЕРС СІТІ ДНІПРО».

Відповідь на претензію не отримана. Позивач вважає, що ним у відповідності до вимог Правил перевезень вантажів складені належним чином документи на підтвердження обставин нарахування плати за користування вагонами перевізника.

Позивач вважає, що строки позовної давності щодо заявленої до стягнення плати за користування власними вагонами Перевізника, не сплинули, оскільки позовну заяву подано в межах строку позовної давності і згідно п. 12,19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, були продовжені на строк дії карантину, воєнного стану.

Позивач вказує, що хоча він вважає що строк позовної давності пропущено не було, але беручи до уваги спірність даної ситуації, а також наявність певних законодавчих «розмитостей», у разі якщо суд дійде до висновку про пропуску строку позовної давності, просить суд визнати причини такого пропуску поважними та надати заявнику судовий захист у даній справі.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є обставини щодо наявності підстав донарахування плати за користування вагонами, наявність підстав для застосування позовної давності.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Комерс Сіті Дніпро про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №41568766/2020-001 від 16.03.2020 та повідомлення Акціонерного товариства Українська залізниця про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №32-41568766/2020-001 від 16.03.2020, між Акціонерним товариством Українська залізниця (далі перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Комерс Сіті Дніпро (далі замовник) був укладений договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №32-41568766/2020-001 від 16.03.2020 (далі договір від 16.03.2020).

Відповідно до пункту 1.1 договору від 16.03.2020 предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.

Згідно з пунктом 1.3 договору від 16.03.2020 маршрутний поїзд - вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення замовником, який відповідає установленій перевізником масі та / або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення / вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами.

Пунктом 1.4 договору від 16.03.2020 встановлено, що надання послуг за договором може підтверджуватись одним з таких документів: накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання / забирання вагонів та маневрову роботу, іншими документами.

Відповідно до пунктів 1.5 1.10 договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Пропозиції та зміни до договору приймаються і враховуються відповідно до п. 9.3. та 9.4. договору та законодавства.

Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

Умови договору, що потребують визначення окремих параметрів їх надання (окрему станцію надання послуг, ін.) набувають сили і застосовуються у відносинах сторін шляхом надання перевізником пропозиції укласти такі додаткові умови до договору (оферти), прийняття пропозиції (акцепту) замовником та підтвердження її прийняття перевізником з підтвердженням таких умов надання послуг. Приймаючи пропозицію отримання послуг на умовах, що потребують визначення окремих параметрів їх надання, замовник засвідчує, що ознайомився та згоден з такими умовами.

Перевізник, за результатом розгляду заяви (акцепту), направляє замовнику у власній інформаційній системі перевізника повідомлення з накладенням КЕП:

або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення;

або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника / вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником.

До отримання повідомлення про укладення договору, друга сторона має право відкликати свою заяву (акцепт) про прийняття пропозиції укласти договір.

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору.

Згідно з пунктами 12.1, 12.2 договору від 16.03.2020 договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення замовника умови договору застосовуються до відносин із замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію.

Договір припиняється: у зв`язку з розірванням договору за взаємною згодою сторін, або у зв`язку з односторонньою відмовою від договору, у випадках та в порядку прямо передбачених договором, або з підстав визначених законодавством.

З огляду на матеріали справи договір від 16.03.2020 був чинний на момент виникнення спірних відносин.

Пунктом 3.4 договору від 16.03.2020 передбачено, що замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (далі - плата за користування власними вагонами перевізника).

В підпункті 3.4.1 пункту 3.4 договору від 16.03.2020 вказано, що розмір плати за користування власними вагонами перевізника встановлюється відповідно п. 3.4.2. договору.

Згідно з підпунктом 3.4.2 пункту 3.4 договору від 16.03.2020 плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою:

Пвик = (Спл / 24) х tгод х kм , де:

Пвик - плата за користування власними вагонами перевізника для відповідного типу вагонів;

Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника, грн / вагон за добу, визначена у додатку 1-2 до договору;

24 - кількість годин у добі;

tгод - кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів.

kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовуються до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюються перевізником та зазначається у додатку 1-2 до договору.

Згідно з додатком 1-2 до договору від 16.03.2020 коригуючий коефіцієнт (kм), що застосовується до ставки плати за користування власними вагонами перевізника для відповідного типу вагонів (Пвик) для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда, становить 0,75.

Відповідно до підпункту 3.4.3 пункту 3.4 договору від 16.03.2020 моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4 договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами.

Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника у випадках вказаних в п. 3.4 договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами.

Загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Підпунктом 3.4.4 пункту 3.4 договору від 16.03.2020 встановлено, що плата за користування власними вагонами перевізника також нараховується та сплачується замовником у випадку їх затримки під час перевезення з причин, що не залежать від перевізника. В таких випадках кількість годин затримки обліковується окремо за кожною станцією затримки на підставі актів загальної форми ГУ-23.

В пункті 3.5 договору від 16.03.2020 вказано, що розмір (ставки) плати за послуги, що виконуються за вільними тарифами та перелік яких наведено у додатках 1-1 - 1-3 до договору, визначається перевізником в порядку передбаченому договором.

Пунктом 7.3. договору від 16.03.2020 визначено, що строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Між Акціонерним товариством Українська залізниця (залізниця) та Товариством з обмеженою відповідальністю Імперія Грандіс (власник колії) був укладений договір №ПР/М-20-527/НЮдч від 24.11.2020 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Товариства з обмеженою відповідальністю Імперія Грандіс при станції Балівка регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (далі договір від 24.11.2020).

Відповідно до пунктів 1 15, 21 договору від 24.11.2020 згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється експлуатація під`їзної колії, яка належить Власнику колії, примикає до залізничних колій ТОВ БЗ ЗБК нецентралізованим стрілочним переводом № 115 до колії № 1 обмінного парку ТОВ БЗ ЗБК та через нецентралізований стрілочний перевід №9 до колії №6 ПрАТ ЮНІКОН - ПрАТ ПРОМАРМАТУРА, і обслуговується власним локомотивом.

Межею під`їзної колії є сигнальний знак Межа під`їзної колії, встановлений навпроти хвоста хрестовини стрілки № 115 та знак Межа під`їзної колії встановлений біля в`їзних воріт ПрАТ ЮНІКОН.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 2120,2 п.м.

У межах смуги відведення залізниці під`їзною колією і спорудами Власника колії зайнято ділянку землі площею 0 кв.м.

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування та організації руху на під`їзній колії.

Вагони для під`їзної колії подаються після повідомлення, яке передається не пізніше як за 2 години до подавання вагонів, відповідальним працівником станції Балівка по телефону відповідальному працівнику Власника колії, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на колії №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 станції Балівка.

Здавання вагонів в комерційному та технічному відношенні здійснюється на коліях станції Балівка.

Максимальна кількість вагонів, у кожній партії, що передається на (з) під`їзну колію однією групою, становить:

- при подаванні(забиранні) через ТОВ БЗ ЗБК - не`більше 40 вісей, вагова норма 930 тон; .

- при подаванні(забиранні) через колії ПрАТ ЮНІКОН - ПрАТ ПРОМАРМАТУРА - не більше 28 вісей, вагова норма 700 тон.

Про готовність вагонів до забирання відповідальний працівник Власника колії передає повідомлення відповідальному працівнику станції Балівка телефоном за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99 №113, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за №165/3458 з подальшим письмовим підтвердженням.

З під`їзної колії вагони повертаються всією партією, одночасно переданою на під`їзну колію, або по узгодженню з залізницею в меншій кількості. Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно з ПТЕ і доставляються локомотивом Власника колії на колії №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 станції Балівка.

Приймання вагонів залізницею в комерційному та технічному відношенні здійснюється на коліях станції Балівка.

Термін на забирання вагонів з передавальних колій залізницею визначається технологічним процесом роботи станції Балівка.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Термін перебування вагонів на під`їзній колії 7,5 годин.

Відстань для нарахування збору за подачу та забирання вагонів 0 км в обидва кінці.

Власник колії сплачує Залізниці плату:

- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї,.на прикордонних, припортових станціях тощо) - згідно з Правилами зберігання вантажів за ставками Тарифного керівництва № 1 розділ III п. 2.1;

- за маневрову роботу - згідно Тарифного керівництва № 1, Розділ III, параграф 1, пункт 1.8;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує Залізниця для Власника колії - згідно з Тарифним керівництвом № 1 та іншими діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі ст.62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень акціонерного товариства Українська залізниця.

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 26.11.2020 до 25.11.2023 включно.

Відповідно до пункту 1 письмової угоди №4557/22-0007 від 31.12.2021, підписаної ТОВ Комерс Сіті Дніпро (вантажовідправник/вантажоодержувач), ТОВ Імперія Грандіс (власник колії) та погодженої АТ Українська залізниця (залізниця), власник колії надає дозвіл на використання залізничної під`їзної колії для здійснення навантаження (вивантаження) вагонів з вантажем, який належить вантажовідправнику/вантажоодержувачу, на залізничній під`їзній колії власника колії. Подача та забирання вагонів, що прибули на адресу вантажовідправника/вантажоодержувача здійснюється на умовах договору про експлуатацію колії, укладеним між власником колії та залізницею.

Згідно з пунктами 5, 6 письмової угоди № 4557/22-0007 від 31.12.2021 всі належні залізниці платежі вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць передплатою через Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень АТ Українська залізниця (ЄРЦ). У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають оплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, який списується з особового рахунку платника податків.

З усіх питань, не передбачених письмовою угодою, відносини власника колії, вантажовідправника/вантажоодержувача із АТ Українська залізниця регулюються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та іншими нормативно-правовими актами, що діють на залізничному транспорті.

Строк дії письмової угоди № 4557/22-0007 від 31.12.2021 31.12.2022.

На підставі затверджених планів перевезення за залізничними накладними № 45741071,45741998, 45743986,45751278, 45759313, 45761640, 45768769, 45770849 станція Балівка Придніпровської залізниці в серпні 2022 року приймала з під`їзної колії ТОВ Імперія Грандіс від відправника (ТОВ Комерс Сіті Дніпро) до перевезення вагони № 95373031, 95300729, 95635082, 95526745, 95525382, 95830683, 95755765, 95640942, 95756813, 95532347, 95353280, 95636361, 95756235, 95346888, 95353165, 58563354, 95612966, 95712966, 95755773, 95389631, 95532248, 95617023, 95532081, 95680534, 95344503, 95621488, 95309720, 95446431, 95378014, 95752176, 95811147, 95390407, 95694006, 58563610, 95292652, 95987376, 95793436, 95828711, 95395232, 58564485, 95712105, 95799409, 95389409, 95630711, 95492948, 95331252, 58563784, 95623336, 95529079, 53203618, 95541512.

У графі 7 заяви відправника залізничних накладних № 45741071,45741998, 45743986,45751278, 45759313, 45761640, 45768769, 45770849 ТОВ Комерс Сіті Дніпро вказало про здійснення перевезення маршрутними поїздами № 082101, 082201, 082301 на умовах аукціону №RCЕ001-UA-923.

Відповідно до пам`яток про забирання вагонів ф. ГУ-45 від 21.08.2022 №178,179,181 від 22.08.2022 № 182,183,184, від 23.08.2022 № 185,186 завантажені вагони з під`їзної колії Імперія Грандіс виставлялися на колії станції Балівка групами, а саме:

о 13:05 21.08.2022,

о 14:55 21.08.2022,

о 17:05 21.08.2022,

о 17:35 22.08.2022,

о 18:30 22.08.2022,

о 12:20 23.08.2022, остання група - о 14:45 23.08.2022.

Позивач вказав, що завантажені вагони простоювали на коліях станції Балівка до моменту забирання останньої групи (формування марштрутного поїзда). Відповідачем не було пред`явлено поїзд до перевезення одночасно, зазначивши при цьому у накладних інформацію щодо перевезення маршрутного поїзда.

Тому, за час знаходження вагонів перевізника під вантажними операціями на під`їзній колії ТОВ Імперія Грандіс станція Балівка Регіональної філії Придніпровська залізниця нарахувала плату за користування вагонами за відомостями плати ф. ГУ-46 № 23080009, 23080010 на загальну суму 104 871,80 грн. (без ПДВ), стягнуту з ТОВ Комерс Сіті Дніпро.

Розмір плати за користування вагонами був розрахований із застосуванням коригуючого коефіцієнту 0,75 для вагонів, що приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда. У графі 15 примітка відомостей плати ф. ГУ-46 № 23080009, 23080010 було вказано маршрутний поїзд.

При проведенні перевірки розрахунку нарахованої плати за користування вагонами було встановлено недобір плати за користування вагонами у розмірі 41232,84 грн. (без ПДВ), який було включено до накопичувальної картки № 09129002.

Відповідно до накопичувальної картки № 09129002 від 05.12.2024, розмір донарахованої плати за користування вагонами АТ Укрзалізниця дорівнює 34360,70 грн (без ПДВ).

Представник відповідача від підпису накопичувальної картки № 09129002 від 05.122.2024р., посилаючись на те, що відповідно до пункту 7.3 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 16.03.2020 строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників становить один рік. У даному випадку цей термін сплив.Також представник відповідача зазначив, що за умовами аукціону № RCE001-UA-923 перевезення вантажу мало здійснюватися маршрутним поїздом, про що зазначається в графі 6 накладних №№ 45741071, 45741998, 45743986,45759313, 45761640, 45751278, 45770849, 45768769 та у відомостях форми ГУ-46 № 23080009, 23080010 від 23.08.2022. Відправивши вантаж груповими відправниками. Перевізник не виконав своїх зобов`язань.

Позивач вказує, що на підставі п.2 Протоколу оперативної наради під головуванням директора Департаменту технології перевезень та комерційної роботи від 10.10.2024 з розгляду результатів позапланової перевірки окремих питань щодо отримання в повному обсязі належних залізницям платежів по «Аукціонах з продажу послуг з використання вагонів власності АТ «Укрзалізниця» на «ProZorro.Продажі», регіональною філією «Придніпровська залізниця» на адресу ТОВ «КОМЕРС СІТІ ДНІПРО» була направлена претензія від 03.12.2024 № ДПридн-05/1343, на суму 41232,84 грн з ПДВ, щодо надання згоди на стягнення коштів з особового рахунку ТОВ «КОМЕРС СІТІ ДНІПРО».

Відповідь на претензію не отримана.

Наведене вище стало причиною звернення позивача з цим позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 119 Статуту залізниць України за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами-суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів, що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

На підставі пункту 3 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відповідно до пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника.

Відповідно до п. 12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Як зазначалось раніше, плата за користування вагонами була розрахована із застосуванням коригуючого коефіцієнту 0,75 для вагонів, що приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда.

Відповідно до пункту 1.3 договору від 16.03.2020 маршрутний поїзд - вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення замовником, який відповідає установленій перевізником масі та / або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення / вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами.

У графі 7 заяви відправника залізничних накладних № 45741071, 45741998, 45743986,45759313, 45761640, 45751278, 45770849, 45768769 ТОВ Комерс Сіті Дніпро вказало про здійснення перевезення маршрутними поїздами № 082101, 082201, 082301 на умовах аукціону №RCЕ001-UA-923. Але відповідач не пред`явив маршрутний поїзд до перевезення одночасно. Вагони ТОВ Комерс Сіті Дніпро простоювали на коліях станції Балівка в очікуванні оформлення перевезення до моменту пред`явлення останньої групи маршрутного поїзда.

Відповідач наполягав на дотриманні умов договору та чинного законодавства щодо оформлення маршрутного потягу декількома накладними з відомістю вагонів, що перевозяться маршрутом.

Відповідач також зазначав, що коригування сум нарахованих платежів за минулі періоди є необґрунтованим та протиправним. Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. Перевізник має право здійснити відповідне коригування лише за наявності підстав та за умови виконання ним вимог, що визначені чинним законодавством.

Відповідач заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Так, відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог у зв`язку з перевезенням вантажу, пошти (стаття 925 цього Кодексу).

Частиною першою статті 259 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з частиною третьою статті 925 Цивільного кодексу України до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 у справі №910/11949/20 дійшла висновку, що стаття 925 Цивільного кодексу України є загальною нормою.

Разом з тим, відповідно до частини п`ятої статті 315 Господарського кодексу України для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Положення частини третьої статті 925 Цивільного кодексу України та частини п`ятої статті 315 Господарського кодексу України співвідносяться як загальна та спеціальна: за загальним правилом до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів), але для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до статті 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Пунктом 7.3 договору від 16.03.2020 встановлений законом шестимісячний строк позовної давності за вимогами перевізника за домовленістю сторін цього договору збільшено до одного року, що узгоджується з нормативними приписами статті 259 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Винятки з правил, встановлених частинами першою та другою цієї статті, можуть бути встановлені законом.

Застосування пункту "б" частини другої статті 137 Статуту залізниць України за своїм змістом відповідає правилам щодо початку перебігу позовної давності, встановленим Цивільним кодексом України.

Верховний Суд України в постанові від 09.08.2017 у справі №3-658гс17 (№904/7033/16 дійшов висновку, що перебіг позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення збору за зберігання вантажу починається від дня настання події, що стала підставою для подання позову (у спірних правовідносинах - неприйняття вагонів вантажовласником), а не з дня підписання відповідачем накопичувальних карток із зауваженнями.

Не вбачаючи підстав відійти від указаного висновку, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі №904/5743/16 зазначила, що затримка вагонів на станції призначення є єдиною подію, яка фіксується як порушення одноразово та, водночас, триває певний проміжок часу, і щодо якої як єдиної події й розпочинається перебіг позовної давності (п. 7.31).

Переглядаючи справу №904/5743/16, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками місцевого господарського суду про те, що строк позовної давності у подібних правовідносинах починає свій перебіг не з початку затримки спірних вагонів, що відображається в актах загальної форми ГУ-23, а за фактом закінчення такої затримки.

При настанні події, що є підставою для подання позову, складається акт загальної форми (форми ГУ-23 додаток №6 до Правил користування), який підписується представниками станції і вантажовласника (до яких у тому числі належать вантажовідправники та вантажоодержувачі), та в якому вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 7.32).

В даному випадку строк позовної давності тривалістю один рік до вимог позивача про стягнення плати за користування вагонами АТ Українська залізниця належить рахувати з 23.08.2022р.

Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19 №211 від 11.03.2020 на території України був встановлений карантин з 12.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 №651 від 27.06.2023 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінений карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до пункту 7 розділу ІХ Прикінцеві положення Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У переліку статей, передбачених пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відсутня стаття 315 Господарського кодексу України.

Згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

В даному випадку стаття 315 Господарського кодексу України не підпадає під регулювання пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.

Оскільки стаття 315 Господарського кодексу України відсутня у переліку статей, строки яких продовжено на строк дії карантину у пунктах 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у пункті 7 розділу Прикінцеві положення Господарського кодексу України, у господарського суду відсутні підстави застосовувати до спірних правовідносин положення пунктів 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та пункту 7 розділу Прикінцеві положення Господарського кодексу України.

Вказаний висновок підтверджено і постановою Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 914/3716/21.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ для того, щоб те або інше обмеження права на суд (в тому числі лімітування цього права часовими рамками) вважалося виправданим, мають бути додержані такі умови:

1) обмеження не повинно перешкоджати доступу до суду в такий спосіб чи такою мірою, що б зводити нанівець саму сутність цього права;

2) таке обмеження повинно мати легітимну мету;

3) має бути забезпечене належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленою метою (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства за заявами № 22083/93, 22095/93; пункт 31 рішення від 04 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France) за заявою № 23805/94, пункт 75 рішення від 07 грудня 2010 року у справі Seal v. The United Kingdom за заявою № 50330/07), а саме:

- строк позовної давності не повинен бути очевидно й надмірно коротким (unduly short) (пункт 76 рішення від 18 березня 2008 року у справі Dacia S.R.L. v/ Moldova за заявою № 3052/04);

- застосування позовної давності має бути передбачуваним (пункт 76 рішення від 20 травня 2010 року у справі Lelas v. Croatia за заявою №55555/08);

- механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також мусить корелюватися із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункт 52 рішення від 20 грудня 2007 року у справі Phinikaridou v. Cyprus за заявою № 23890/02).

Таким чином на момент звернення позивача з позовом у даній справі у січні 2025 року строк позовної давності тривалістю один рік вже сплив у 2023 році.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В силу приписів статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

До дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків за спірним договором, який підтверджує наявність заборгованості на суму, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як зазначалося, пунктом 7.3 договору від 16.03.2020р. встановлений законом шестимісячний строк позовної давності за вимогами перевізника за домовленістю сторін цього договору збільшено до одного року.

До Господарського суду Дніпропетровської області Акціонерне товариство Українська залізниця звернулося з цим позовом лише 24.01.2025 року, тобто з пропуском узгодженого за домовленістю сторін строку позовної давності, який сплив у серпні 2023 року.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, що переривають позовну давність.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Вказана правова позиція також викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі № 904/1633/24.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що перевезення за накладними було здійснено відповідно до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №32-41568766/2020-001 від 16.03.2020, за умовами якого встановлений законом шестимісячний строк позовної давності збільшено до одного року, а відтак позивач був обізнаний про строки пред`явлення позовної заяви до суду, який у даному випадку сплив у серпні 2023 року, однак звернувся з позовом лише у січні 2025 року, господарський суд дійшов висновку, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до приписів п.п. 2,4,5 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Суд зазначає, що відповідач, всупереч вимогам ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, будучи обізнаним про наявність в суді справи, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 60), не надав суду жодних заперечень, пояснень у справі або доказів, які б свідчили про наявність підстав для відмови в позові.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМЕРС СІТІ ДНІПРО" про стягнення в розмірі 41 232,84 грн. відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 31.03.2025.

Суддя Н.Г. Назаренко