ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року Справа № 906/730/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

позивача: представник Жарський В.В.

відповідача: представник Шибеко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 24.12.24р. суддею Машевською О.П. у м.Житомирі, повний текст складено 25.12.24р. у справі № 906/730/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Машспецсталь"

про стягнення 2865741, 23 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення Господарського суду Житомирської області у справі № 906/730/24 від 24.12.2024.

1.2. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 24.12.2024 у справі №906/730/24 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машспецсталь" про стягнення 2865741,23 грн.

1.3. Стягнуто з відповідача на користь позивача 182 676,35 грн - пені; 72043,98 грн - 7% штрафу; 601 998,91 грн - 20% штрафу; 12 810,44 грн - судового збору.

1.4. У стягненні попередньої оплати в сумі 1492996,98 грн, 3% річних в загальній сумі 88821,51 грн, інфляційних втрат в загальній сумі 57173,68 грн, штрафних санкцій в загальній сумі 361 029,82 грн відмовлено.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції, мотивоване тим, що позивач, вимагаючи повернути попередню оплату у розмірі 1492996,98 грн, оскільки 17000,00 грн ним повернуто 20.07.2023 за Договором №222 від 23.05.2022, обґрунтовує правові підстави для стягнення попередньої оплати посиланням на ст. ст. 509, 526, 599, 629 та ч.2 ст. 693 ЦК України з підстав не передання товару у встановлений строк.

2.2. Суд першої інстанції не прийняв доводи позову в частині наявності у Відповідача обов`язку з повернення попередньої оплати в розмірі 1492996,98 грн за правилами ч.2 ст. 693 ЦК України, оскільки встановлені обставини справи доводять факт поставки товару на зазначену суму детальний аналіз кожної поставки та Акти вхідного контролю на такі поставки це підтверджують.

2.3. Поряд з тим місцевий господарський суд встановив, що відповідачем було порушено зобов`язання в частині строків поставки.

2.4. Враховуючи, що сторонами у Договорі передбачена відповідальність за несвоєчасну поставку, місцевий господарський суд частково задоволив позовні вимоги в частині стягнення відповідача на користь позивача 182676,35 грн - пені; 72043,98 грн - 7% штрафу; 601 998,91 грн - 20% штрафу.

2.5. У іншій частині вимог щодо стягнення 3% річних, інфляційних втрат, штрафних санкцій відмовив (пункт 1.4. цієї постанови).

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод", 14.01.2025 через систему "Електронний суд", звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою (вх222/25 від 14.01.2025), в якій просить прийняти апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод" на рішення Господарського суду Житомирської області від 24.12.2024 у справі №906/730/24 до розгляду та відкрити апеляційне провадження. Скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 24.12.2024 у справі №906/730/24 в частині відмови у стягненні вартості неякісної продукції у розмірі 1492996,98 грн та прийняти нове, яким у даній частині позовні вимоги задовольнити.

3.2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод" вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення в частині відмови у стягненні 1492996 грн. 98 коп. вартості неякісної продукції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення справи.

3.3. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині стягнення вартості неякісної продукції, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідача відсутній обов`язок із повернення попередньої оплати в розмірі 1492996,98 грн. за правилами ч. 2 ст. 693 ЦК України, оскільки встановлені обставини справи доводять факт поставки товару на зазначену суму.

3.4. Суд першої інстанції вказав, що за Специфікацією №2 від 27.06.2022 до Договору №222 від 23.05.2022 відповідач передав, а позивач отримав товар на загальну суму 1589997,46 грн., що підтверджується актами:

- №957 вхідного контролю від 08.07.2022 про визнання вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиша вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар на загальну суму 499999,20 грн. придатними для подальшого використання за призначенням та прийнятими;

- №1903 вхідного контролю від 05.09.2022 про визнання вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиша вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар, що надійшли за Актом №2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022 відповідними умовам Договору №212 від 23.05.2022 та вважаються прийнятими Покупцем;

- №2021 вхідного контролю від 14.09.2022 про визнання вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари на загальну суму 214999,66 грн., який надійшов 12.09.2022 за Актом №11 приймання-передачі продукції придатним для подальшого використання за призначенням та вважати прийнятим Покупцем.

3.5.З врахуванням встановлених, наведених судом першої інстанції обставин, останній дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення вартості неякісної продукції.

3.6. Згідно зі ст. 673 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару (у даному випадку, використання для ремонту військової техніки), продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

3.7. Частиною 2 статті 675 ЦК України передбачено, що Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором (ч. 3 ст. 675 ЦК України).

3.8. Відповідно до ст. 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу. Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем (ч. 2 ст. 676 ЦК України). Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому ст. 688 ЦК України (ч. 3 ст. 676 ЦК України).

3.9. У п. 2.3 Договору сторони узгодили гарантійний строк, тобто строк протягом якого постачальник гарантує якість товару і встановили його тривалістю у 24 місяці з моменту вводу виробу в експлуатацію. Строк гарантії збільшується на час, протягом якого продукція не могла експлуатуватися у зв`язку з її невідповідністю умовам Договору.

3.10. Згідно з положеннями ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

3.11. Згідно ч. 3 ст. 680 ЦК України, якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

3.12. Позивач, у порядку визначеному Договором, був належним чином повідомлений про виявлені під час гарантійного строку недоліки, згідно Акту прихованих недоліків №2 від 16.01.2023 та Акту прихованих недоліків №3 від 19.02.2024, а тому був зобов`язаний усунути їх або замінити неякісну продукцію, згідно п. 2.6 Договору. Докази повідомлення позивача про виявлені приховані недоліки у поставленій продукції долучено до позовної заяви. Проте, ТОВ «МАШСПЕЦСТАЛЬ» гарантійні зобов`язання за Договором не виконало, неякісну продукцію не замінило.

3.13. Відповідно до ч. 1 ст. 678 ЦК України, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Згідно з ч. 2 ст. 678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

3.14. Під істотним порушенням вимог щодо якості товару згідно з цією нормою ЦК України розуміється виявлення: недоліків, які не можна усунути; недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу; недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення. Тобто, вимагати відшкодування вартості товару або його заміни покупець має право лише у випадку, якщо недоліки товару є істотними. При цьому, документами, що містяться у матеріалах справи, та які були досліджені судом першої інстанції, позивач підтвердив істотність недоліків поставленої ТОВ «МАШСПЕЦСТАЛЬ» продукції.

3.15. В свою чергу, суд першої інстанції визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 20% від вартості продукції неналежної якості, зокрема, за Актом прихованих недоліків №2 від 16.01.2023 та Актом прихованих недоліків №3 від 19.02.2024. А тому, враховуючи, що ТОВ «МАШСПЕЦСТАЛЬ» неякісну продукцію не замінило, наявні правові підстави для відшкодування вартості товару у розмірі 1492996,98 грн. на підставі ч. 2 ст. 678 ЦК України, на яку, зокрема, і посилався позивач у позовній заяві, як на правову підставу позову.

3.16. Щодо висновку суду першої інстанції про те, що «суд не поділяє доводи позову частині наявності у Відповідача обов`язку з повернення попередньої оплати в розмірі 1492996,98 грн. за правилами ч. 2 ст. 693 ЦК України, оскільки встановлені обставини справи доводять факт поставки товару на зазначену суму» скаржник зазначає таке.

3.16.1. Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову.

3.16.2. Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

3.16.3. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

3.16.4. Водночас правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. У процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

3.17. Активна роль суду в господарському процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

3.18. Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон.

3.19. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах. А тому, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

3.20. Таким чином, аналіз мотивувальної частини рішення суду першої інстанції свідчить про відсутність системного зв`язку норм права застосованих судом до спірних правовідносин із висновками, до яких приходить останній в частині відсутності підстав для стягнення вартості неякісної продукції (з істотними недоліками), а отже вимога про стягнення вартості неякісної продукції у розмірі 1492996 грн. 98 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

4. Відзиви на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у справі.

4.2. У судовому засіданні представник заперечив проти доводів апеляційної скарги, зазначивши, що судом першої інстанції ухвалено цілком законне та обґрунтоване рішення.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оспорюване рішення без змін.

4.3. Північно-західним апеляційним господарським судом забезпечено участь представників сторін у режимі відеоконференції на підставі поданих ними заяв та клопотань.

4.4. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній.

4.5. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод" на рішення Господарського суду Житомирської області ухваленого 24.12.2024 у справі № 906/730/24 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, викладені у відзиві, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2022 між Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю " Машспецсталь" (далі - Продавець) укладено Договір № 212 на таких основних умовах:

7.2.1. Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у Специфікаціях, надалі - "Продукція", на умовах та в строки, передбачені Договором ( п.1.1);

7.2.2. Якість Продукції , що є предметом Договору перевіряється відділом технічного контролю Покупця, результати перевірки оформляються Актом вхідного контролю, на кожну окрему партію Продукції (п.2.4);

7.2.3. У разі виявлення недоліків під час приймання Продукції по якості, номенклатурі, комплектності, умовам Договору Постачальник повинен провести заміну продукції, що не відповідає умовам договору упродовж 15 календарних днів з дня отримання Акту вхідного контролю. Доказом отримання Постачальником Акту вхідного контролю є направлення його на електронну адресу Постачальника . Витрати по заміні Продукції здійснюються власними силами та за власний рахунок Постачальника, в тому числі витрати, пов`язані з транспортуванням Продукції (п.2.5);

7.2.4. Виявлені під час гарантійного строку приховані недоліки Продукції Постачальник зобов`язаний виправити протягом 30 календарних днів з моменту отримання відповідної Вимоги Покупця або замінити Продукцію власними силами та за власний рахунок, в тому числі витрати , пов`язані з транспортуванням Продукції при потребі усунення цих недоліків поза місцем розташування Покупця. Акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків (п.2.6);

7.2.5. Поставка Продукції здійснюється силами та за рахунок Постачальника, можливо через Перевізника на склад в місці знаходження Покупця (або на інших умовах, обговорених Сторонами), в строки/терміни встановлені Сторонами у відповідній Специфікації. Датою виконання Постачальником зобов`язань, щодо строків поставки Продукції , є дата підписання Сторонами Акту приймання-передачі на Продукцію, що визнана придатною для подальшого використання за призначенням на підставі Акту вхідного контролю (п.3.1);

7.2.6. На Продукцію, що за результатами вхідного контролю визнана такою, що не відповідає умовам Договору , в частині якості (непридатною для подальшого використання за призначенням), Сторонами складається Акт повернення продукції. Заміна неякісної Продукції проводиться Постачальником в порядку передбаченому п.2.5 Договору (п.3.3);

7.2.7. На Продукцію, що за результатами проходження вхідного контролю (п.2.4 Договору), визнана придатною для подальшого використання за призначенням, Постачальник складає та передає Покупцю упродовж 5 робочих днів з моменту оформлення Сторонами Акту приймання-передачі Продукції, Видаткову накладну. Право власності на Продукцію переходить до Покупця з моменту підписання Сторонами Видаткової накладної на кожну окрему партію Продукції, але не раніше дати складання Покупцем Акту вхідного контролю, на кожну окрему партію Продукції (п.3.3);

7.2.8. Порядок, строки оплати та ціна встановлюється Сторонами у відповідній Специфікації (п.5.2);

7.2.9. Приймання Покупцем Продукції за кількістю і якістю не позбавляє Покупця права у встановленому порядку пред`являти Постачальникові претензії у зв`язку з недоліками поставленої Продукції , які будуть виявлені пізніше, в тому числі гарантійних (п.6.4);

7.2.10. За порушення Постачальником строків поставки продукції, заміни Продукції, Постачальник сплачує Покупцеві пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від суми невиконаного зобов`язання (п.7.3);

7.2.11. У разі поставки Продукції неналежної якості та/або номенклатури, Постачальник сплачує Покупцеві штраф в розмірі 20% від вартості Продукції неналежної якості. Доказом підтвердження поставленої Продукції, яка не відповідає умовам Договору в частині якості та номенклатури, є Акт вхідного контролю Покупця, що складається за результатами прийняття продукції по якості (п.7.4);

7.2.12. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2022. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від зобов`язань та відповідальності за порушення зобов`язань ( у тому числі гарантійних), які виникли під час дії Договору (п.11.5) ( а. с. 13-19).

7.3. 15 грудня 2022 між Державним підприємством (ДП) "Житомирський бронетанковий завод", як Покупцем та Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Машспецсталь", як Продавцем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 212 від 23.05.2022 про внесення змін до пункту 11.5 Договору в частині продовження строку його дії до 31.12.2023 ( а.с. 20).

7.4. Відповідно до Специфікації № 2 від 27.06.2022 Сторони погодили, що предметом поставки є:

- вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 159 пар на суму без ПДВ 662498,94грн;

- вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 159 пар на суму без ПДВ 662498,94 грн.

Разом з ПДВ сума поставки означеного товару складає 1 589 997,46 грн (а.с.21).

7.4.1. За умовою п.4 Специфікації № 2 від 27.06.2022 термін поставки товару - упродовж 10 днів з її моменту підписання, та за умовою п.5 - 100% попередня оплата товару.

7.4.2. Таким чином, останнім днем поставки товару за Специфікацією № 2 від 27.06.2022 є 07 липня 2022.

7.4.3. На підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату № з від 28.06.2022 на суму 1 589 997,46грн Покупцем здійснено попередню оплату вартості товару , що підтверджується платіжною інструкцією № 2860 від 28.06.2022 ( а с. 22, 23).

7.5. Актом № 957 вхідного контролю від 08.07.2022 підтверджується, що товар, який надійшов 05.07.2022 за видатковою накладною № 9 від 04.07.2022, а саме вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар придатний для подальшого використання за призначенням та вважається прийнятим (а.с.27).

7.5.1. За видатковою накладною № 9 від 08.07.2022 Покупець прийняв від Постачальника наступний товар:

- вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар на суму без ПДВ 208333,00грн;

- вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар на суму без ПДВ 208333,00 грн.

Разом з ПДВ сума поставки означеного товару складає 499999,20грн (а.с.28).

7.5.2. Судом першої інстанції встановлено, що Продавець підтверджує факт поставки означеного товару саме 05.07.2022. Факт оформлення Постачальником видаткової накладної № 9 датою 08.07.2022 відповідає даті затвердження Акту № 957 вхідного контролю від 08.07.2022 та п. 3.3 Договору № 212 від 23.05.2022. Судом не встановлено факт оформлення Акту приймання-передачі товару (додаток №3 до договору), як це Сторони погодили у 3.3 Договору № 212 від 23.05.2022.

7.6. Актом № 1005 вхідного контролю від 15.07.2022 року підтверджується, що товар, який надійшов 11.07.2022 за видатковою накладною № 9 від 07.07.2022 непридатний для подальшого використання за призначенням та підлягає поверненню Постачальнику. Йдеться про вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар (а.с.33).

7.6.1. Незважаючи на це, Сторони підписали видаткову накладну № 9 від 07.07.2022 про те, що Покупець прийняв від Постачальника наступний товар:

- вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар на суму без ПДВ 454165,94грн;

- вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар на суму без ПДВ 274999,56 грн.

Разом з ПДВ сума поставки означеного товару складає 874998,60 грн ( а. с. 34).

7.6.2. Місцевим господарським судом не встановлено факт надіслання Покупцем Акту № 1005 вхідного контролю від 15.07.2022 року на електронну адресу Постачальника для заміни продукції, що не відповідала умовам договору як це передбачено у п.2.5 Договору № 212 від 23.05.2022.

7.6.3. В подальшому Продавець оформив Акт повернення продукції Постачальнику від 28.07.2022 за яким повертає останньому вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар, які за результатами вхідного контролю виявилися непридатними для подальшого використання за призначенням. Повернутий товар прийнято Постачальником (а.с.35).

7.6.4. В подальшому за Актом № 2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022 Постачальник передав, а Покупець прийняв вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар (а.с.37).

7.7. Актом № 1903 вхідного контролю від 05.09.2022 підтверджується, що товар, який надійшов 31.08.2022 за Актом № 2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022 відповідає умовам Договору № 212 від 23.05.2022 та вважається прийнятим Покупцем. Йдеться про вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар (а.с.36).

7.7.1. За видатковою накладною № з від 05.09.2022 Покупець прийняв від Постачальника наступний товар:

- вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар на суму без ПДВ 454165,94грн;

- вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар на суму без ПДВ 274999,56 грн.

Разом з ПДВ сума поставки означеного товару складає 874998,60 грн (а.с.38).

7.7.2. Судом встановлено, що Продавець підтверджує факт заміни означеного товару саме 15.08.2022. Факт оформлення Постачальником видаткової накладної № з датою 05.09.2022 відповідає даті затвердження Акту № 1903 вхідного контролю від 05.09.2022 та п. 3.3 Договору № 212 від 23.05.2022.

7.7.3. У цьому випадку судом першої інстанції враховано, що сторони у п.3.3 Договору № 212 від 23.05.2022 погодили, що на продукцію, яка за результатами вхідного контролю визнана такою, що не відповідає умовам Договору, в частині якості (непридатною для подальшого використання за призначенням), Сторонами складається Акт повернення продукції. Заміна неякісної продукції проводиться Постачальником в порядку передбаченому п.2.5 Договору. У п.3.4 цього Договору передбачено, що у разі не відповідності продукції по якості, Постачальник упродовж 15 календарних днів зобов`язаний провести її заміну.

7.7.4. Оскільки Покупець не дотримався п.2.5 Договору, місцевий суд обчислив початок перебігу 15-денного строку на заміну товару з наступного дня оформлення Акту повернення продукції Постачальнику від 28.07.2022, тому останнім днем виконання цього зобов`язання припадає на 12.08.2022.

7.8. Актом № 2021 вхідного контролю від 14.09.2022 підтверджується, що товар, який надійшов 12.09.2022 за Актом №11 приймання-передачі продукції придатний для подальшого використання за призначенням та вважається прийнятим Покупцем. У цьому випадку йдеться про вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари (а.с.42).

7.8.1. За Актом №11 приймання-передачі продукції Постачальник передав, а Покупець прийняв вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари (а.с.43).

7.8.2. За видатковою накладною № з від 14.09.2022 Покупець прийняв від Постачальника наступний товар:

- вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари на суму без ПДВ 179166,38грн.

Разом з ПДВ сума поставки означеного товару складає 214999,66грн (а.с.44).

7.8.3. Судом встановлено, що Продавець підтверджує факт поставки означеного товару саме 12.09.2022. Факт оформлення Постачальником видаткової накладної № з датою 14.09.2022 відповідає даті затвердження Акту № 2021 вхідного контролю від 14.09.2022 та п. 3.3 Договору № 212 від 23.05.2022.

7.9. Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать, що станом на 08.07.2022 Постачальник поставив Покупцю вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар на загальну суму з ПДВ 499999,20 грн, станом на 15.08.2022 - вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар на загальну суму з ПДВ 874998,60 грн, станом на 12.09.2022 - вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари на загальну суму з ПДВ 214999,66грн (а.с.28, 38, 44).

7.10. Загальна сума поставленого товару з ПДВ складає 1589997,46 грн. При цьому за номенклатурою поставлено 202 пар вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 та 116 пар вкладиша вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1.

7.11. Суд також встановив наявність у матеріалах справи видаткової накладної № з від 14.09.2022 за якою Покупець прийняв від Постачальника вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари на суму без ПДВ 179166,38грн. Разом з ПДВ сума поставки означеного товару складає 214999,66 грн (а.с.100 на звороті). Однак у справі відсутній Акт вхідного контролю та Акт приймання-передачі означеного товару, тоді як ці документи в часі оформляються раніше видаткової накладної. Зазначену видаткову накладну надав до відзиву на позов Відповідач.

7.12. На підставі статті 162 ГПК України Суд приймає до уваги, що Позивач самостійно визначив підставою позову видаткову накладну № з від 14.09.2022 про поставку вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари на загальну суму з ПДВ 214999,66грн (а.с.44). Більше того, Позивач заперечив факт отримання ним за видатковою накладною № з від 14.09.2022 вкладиша вільчатого шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари на суму з ПДВ 214999,66 грн, про що доводить зміст клопотання про витребування доказів (а.с.147).

7.13. В подальшому Покупець оформив Акт №2 прихованих недоліків від 16.01.2023 про те, що при стендових випробуваннях двигуна УТД-20 при обертах двигуна 2300об/хв та навантаженню 590 Нм/кгсм різко знизився тиск оливи двигуна і зросла температура охолоджувальної рідини тощо. Комісія дійшла висновку, що вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1, які надійшли за видатковою накладною № 9 від 08.07.2022 мають приховані недоліки та потребують поверненню постачальнику для заміни на якісні (а.с.29).

7.14. Акт № 2 прихованих недоліків від 16.01.2023 Покупець надіслав на електронну адресу Постачальника (а.с.30).

7.15. Продавець оформив накладну повернення постачальнику №16 від 02.02.2023 за якою повертає останньому вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар на загальну суму 499999,20грн .

7.16. Суд першої інстанції встановив, що реквізит акту повернення № 16 від 02.02.2023 "отримав" не містить підпису директора Постачальника Богомолова Сергія Георгійовича попри вказівку на довіреність № 1 від 30.01.2023. Тому, як встановив суд, товар не був прийнятий Постачальником для заміни (а.с.31, 32).

7.17. У гарантійному листі Постачальник вказав, що гарантійний строк експлуатації продукції становить 24 (двадцять чотири) місяці з моменту її поставки (а.с. 25).

7.17.1. У п. 2.3 Договору 212 від 23.05.2022 Сторони також погодили, що у разі, якщо чинними стандартами, технічними умовами на продукцію не встановлено іншого, гарантійний строк експлуатації Продукції становить 24 місяці з моменту введення виробу в експлуатацію за умови дотримання правил експлуатації Продукції та умов її зберігання.

7.17.2. Суд встановив, що у п.2.6 Договору 212 від 23.05.2022 Сторони погодили, що виявлені під час гарантійного строку приховані недоліки Продукції Постачальник зобов`язаний виправити протягом 30 календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги Покупця або замінити Продукцію власними силами та за власний рахунок.

7.17.3. Суд першої інстанції розцінив факт надіслання Покупцем (позивачем) Акту № 2 прихованих недоліків від 16.01.2023 на електронну адресу Постачальника (відповідача) як вимогу про заміну вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиша вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар від дня отримання якої почав перебіг 30-денний строк для такої заміни (а.с.30).

7.17.4. Суд із довідки Покупця встановив, що Актом прихованих недоліків № 2 від 16.01.2023 визнано бракованим товар, що поставлений за видатковою накладною № 9 від 08.07.2022 на загальну суму 499999,20 грн (а.с.24).

7.18. Водночас Суд встановив, що Актом №1536 вхідного контролю від 12.04.2023 підтверджується, що 10.04.2023 надійшли вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 44 пари та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 44 пари за Актом № 18 приймання-передачі продукції від 06.04.2023, які по зовнішньому вигляду (нанесеному маркуванню, 2 (дві) пари вкладишів після проведення механічної обробки ( розточки) визнано такими, що були забраковані Актом №2 прихованих недоліків від 16.01.2023, а тому товар не відповідає умовам Договору №212 від 23.05.2022, вважається не поставленим та підлягає поверненню постачальнику Актом повернення Продукції (а.с.45).

7.18.1. В Акті №18 прийняття-передачі продукції від 06.04.2023 зазначено, що не прийнято за якістю Покупцем вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 44 пари та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 44 пари, які не придатні для подальшого використання та підлягають поверненню Постачальнику для проведення заміни (а.с.46).

7.18.2. Суд не встановив факт надіслання Покупцем Акту №1536 вхідного контролю від 12.04.2023 на електронну адресу Постачальника як це передбачено у п.2.5 Договору №212 від 23.05.2022. Суд не встановив факт оформлення Покупцем Акту повернення продукції як це передбачено п.3.3 Договору №212 від 23.05.2022. Однак Акт №18 прийняття-передачі продукції від 06.04.2023 підписано керівником Постачальника.

7.19. Суд встановив, що Актом №3163/1 вхідного контролю від 02.08.2023 підтверджується, що 27.07.2023 фактично надійшли вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 16 пари та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 21 пари за Актом № 21 приймання-передачі продукції від 17.07.2023 та що ці вкладиші мають пошкодження робочої поверхні та схожі на ті, які вже бути у використанні , тому продукція не відповідає умовам Договору №212 від 23.05.2022, вважається не поставленою та підлягає поверненню постачальнику Актом повернення Продукції (а.с.47).

7.19.1. В Акті №21 прийняття-передачі продукції від 17.07.2023 зазначено, що не прийнято за якістю Покупцем вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 16 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 21 пари, які не придатні для подальшого використання та підлягають поверненню Постачальнику для проведення заміни (а.с.48).

7.19.2. Суд не встановив факт надіслання Покупцем Актом №3163/1 вхідного контролю від 02.08.2023 на електронну адресу Постачальника як це передбачено у п.2.5 Договору №212 від 23.05.2022. Суд не встановив факт оформлення Покупцем Акту повернення продукції як це передбачено п.3.3 Договору №212 від 23.05.2022. Однак Акт № 21 прийняття-передачі продукції від 17.07.2023 підписано керівником Постачальника (а.с.48).

7.19.3. Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать, що станом на 16.01.2023 виникли спірні відносини, пов`язані із виявленням прихованих недоліків товару, що був поставлений за видатковою накладною № 9 від 08.07.2022 на загальну суму 499999,20 грн, про що було складено Акт прихованих недоліків № 2 від 16.01.2023 та у період з 16.01.2023 до 02.08.2023 відбулись факти його заміни, про що були складені Акт №1536 вхідного контролю від 12.04.2023 та Акт №3163/1 вхідного контролю від 02.08.2023. Спірний період охоплює договірне регулювання п.2.6 Договору №212 від 23.05.2022 щодо порядку усунення виявлених під час гарантійного строку прихованих недоліків продукції.

7.19.4. Суд також встановив факт повернення Постачальником коштів в сумі 17000,00грн платіжною інструкцією № 65 від 20.07.2023 за вкладиші згідно листа № 07/17 від 17.07.2023р. (а.с.67, 108 на звороті ).

7.20. У подальшому Продавець оформив Акт № 3 прихованих недоліків від 19.02.2024 про те, що при використанні вкладишів внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1та вкладишів вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у масляному фільтрі двигуна УТД-20 виявляється стружка з частками бабіту. Після часткового розбирання двигуна УТДЖ-20 виявлено руйнування вкладишів тощо. Комісія дійшла висновку, що вкладиші внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 137 пар та вкладиші вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 в кількості 65 пар , які надійшли від Постачальника згідно Акту №2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022 мають приховані недоліки та потребують поверненню постачальнику для заміни на якісні (а.с. 39).

7.20.1. Акт № 3 прихованих недоліків від 19.02.2024 Покупець надіслав на електронну адресу Постачальника (а.с.41).

7.20.2. Суд із довідки Покупця встановив, що Актом прихованих недоліків № 3 від 19.02.2024 визнано бракованим товар, що поставлений за видатковою накладною № з від 05.09.2022 на загальну суму 874998,60 грн (а.с.24).

7.20.3. Встановлені Судом обставини свідчать, що станом на 19.02.2024 виникли спірні відносини, пов`язані із виявленням прихованих недоліків товару, що був поставлений за видатковою накладною № з від 05.09.2022 на загальну суму 874998,60 грн.

7.20.4. Оскільки Суд встановив факт надіслання Покупцем Акту № 3 прихованих недоліків від 19.02.2024 на електронну адресу Постачальника з наступного для почав перебіг 30-денний строк для заміни вкладишів внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 137 пар та вкладишів вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 в кількості 65 пар.

7.20.5. Спірний період також охоплює договірне регулювання п.2.6 Договору 212 від 23.05.2022 щодо порядку усунення виявлених під час гарантійного строку прихованих недоліків продукції.

7.21. Відповідно до Специфікації № 4 від 28.06.2022 Сторони погодили, що предметом поставки є:

- компресор АК-150МКВ у кількості 7 пар на суму без ПДВ 413000,00грн. Разом з ПДВ сума поставки означеного товару складає 495600,00грн (а.с.49).

7.21.1. За умовою п.4 Специфікації №4 від 28.06.2022 термін поставки товару - упродовж 5 днів з моменту її підписання, та за умовою п.5 - 100% попередня оплата товару.

7.21.2. Таким чином, останнім днем поставки товару за Специфікацією № 4 від 28.06.2022 є 04 липня 2022.

7.21.3. На підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату № з від 28.06.2022 на суму 495600,00 грн Покупцем здійснено попередню оплату вартості товару , що підтверджується платіжною інструкцією № 2859 від 28.06.2022 (а.с.50, 51).

7.21.4. Постачальник 11.07.2022 повернув Покупцю попередню оплату у сумі 495600,00грн за компресор (а.с.105).

7.22. Відповідно до Специфікації № 5 від 28.06.2022 Сторони погодили, що предметом поставки є:

- синхронізатор 765-12сб142 у кількості 15 пар на суму без ПДВ 265500,00грн. Разом з ПДВ сума поставки означеного товару складає 318600,00грн (а.с.52).

7.22.1. За умовою п.4 Специфікації № 5 від 28.06.2022 термін поставки товару - упродовж 10 днів з моменту надходження 100% передоплати вартості продукції та за умовою п.5 - 100% попередня оплата товару.

7.22.2. На підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату № з від 28.06.2022 на суму 318600,00 грн Покупцем здійснено попередню оплату вартості товару, що підтверджується платіжною інструкцією №2858 від 28.06.2022. Платіж банком проведено 29.06.2022 (а.с.53, 54).

7.22.3. Таким чином, останнім днем поставки товару за Специфікацією №5 від 28.06.2022 є 11 липня 2022.

7.23. Постачальник 11.07.2022 повернув Покупцю попередню оплату у сумі 318600,00 грн за синхронізатор (а.с.105).

7.24. Вважаючи, що відповідачем, внаслідок неякісної поставки комплектуючих деталей, порушено його право, звернувся за захистом до суду господарської юрисдикції.

7.24.1. У позові Позивач обґрунтовує правові підстави для стягнення попередньої оплати посиланням на ст. ст. 509, 526, 599, 629 та ч.2 ст. 693 ЦК України. Позивач посилається на правовий висновок Верховного Суду від 28.11. 2011 у справі № 3-127гс11 про те, що умовою застосування ч.2 ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю.

7.24.2. Відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цим коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном. Зобов`язання щодо повернення суми попередньої оплати фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у Договорі строку поставки, визначеного у відповідних специфікаціях, який, виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

7.24.3. З огляду на порушення договірних зобов`язань зі сторони Відповідача, Позивач направив 26.04.2023, 21.07.2023 та 29.04.2024 на адресу ТОВ "Машспецсталь" вимоги щодо повернення грошових коштів та сплати штрафних санкцій, які залишились без відповіді та задоволення.

7.24.4. Приймаючи до уваги одержання Відповідачем попередньої оплати вартості товару, який підлягав поставці Позивачу та не виконання ним обов`язку з поставки товару за Договором № 222 від 23.05.2022, наявні правові підстави для стягнення з Відповідача попередньої оплати у розмірі 1492996,98 грн, оскільки 17000,00 грн ним повернуто 20.07.2023.

7.24.5. Також у позові Позивач посилається на ч.2 ст.625 ЦК України та ч.3 ст. 693 ЦК України про право кредитора нарахувати на суму попередньої плати проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий , до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Розрахунок 3% річних по Специфікації № 2 від 27.06.2022 до Договору № 222 від 23.05.2022 Позивач здійснює за період з 07.07.2022 до 25.06.2024, базою для нарахування яких визначено 1 509 996, 98 грн та 1 492 996,98грн. Розрахунок інфляційних втрат Специфікації № 2 від 27.06.2022 до Договору № 222 від 23.05.2022 Позивач здійснює за період з 27.04.2023 до 20.07.2023, базою для нарахування яких визначено 1 509 996, 98 грн та 1 492 996,98грн.

7.24.6. Окрім того у позові Позивач посилається на п. 7.3 Договору про право Покупця застосувати до Постачальника пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання з поставки товару та 7% штрафу, у разі якщо таке прострочення триває більше 30днів. Також Позивач на підставі п. 7.4 Договору застосовує до Відповідача штраф у розмірі 20% від вартості продукції неналежної якості.

7.24.7. ДП "Житомирський бронетанковий завод" просить стягнути з ТОВ "Машспецсталь" 2865741,23 грн, з яких: попередня оплата - 1492996,98 грн, штрафні санкції - 1 217749,06 грн, 3% річних - 88821,5 грн, інфляційні втрати - 57173,68 грн.

7.25. У відзиві на позовну заяву Відповідач доводи позову не визнає з наступних підстав.

7.25.1. Зазначає, що дійсно 23.05.2022 між Сторонами укладено договір поставки №212 в рамках якого Відповідач отримав грошові кошти в якості передплати за товар в розмірі 3064915,01 грн, при цьому Відповідач поставив Позивачу товар на суму 2201308,61 грн та повернув Позивачу раніше отримані грошові кошти в розмірі 874400,00 грн. Отже, у Відповідача відсутня заборгованість перед Позивачем.

7.25.2. Щодо штрафних санкцій Відповідач, серед іншого, наголошує на тому, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ст.258 ЦК України).

7.25.3. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

7.25.4. З огляду на те, що нарахування господарських санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, то строк позовної давності спливає через рік від дня, за який нараховано санкцію.

7.25.5. Оскільки Позивач звернувся до суду з позовом у червні 2024 року, тобто поза межами річного строку, установленого законом для вимог про стягнення штрафу, Відповідач заявляє про застосування позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

7.26. У відповіді на відзив Позивач вказує про те, що обґрунтовуючи правові підстави позову у позовній заяві зазначив, що Відповідач, у порядку визначеному Договором, був належним чином повідомлений про виявлені під час гарантійного строку недоліки поставленого товару згідно Акту прихованих недоліків №2 від 16.01.2023 та Акту прихованих недоліків № 3 від 19.02.2024, а тому був зобов`язаний усунути їх або замінити неякісну продукцію згідно п.2.6 Договору.

7.26.1. Однак Відповідач гарантійні зобов`язання за Договором не виконав, приховані недоліки виявлені у товарі поставленому на виконання умов Специфікації № 2 від 27.06.2022 не усунув, неякісну продукцію не замінив. У відзиві на позовну заяву Відповідач не заперечив факт не поставки продукції по Специфікації №4 від 28.06.2022 та Специфікації №5 від 28.06.2022, що і стало підставою для нарахування штрафних санкцій. Тоді як повернення суми попередньої оплати не припиняє зобов`язання з поставки товару.

7.26.2. Не підлягає задоволенню заява Відповідача про застосування позовної давності до вимог про нарахування штрафних санкцій, оскільки у п.11.6 Договору сторони встановили строк позовної давності у три роки для притягнення постачальника до відповідальності за порушення господарського зобов`язання.

7.27. За результатами розгляду позовної заяви, позов задоволено частково (п.1.1.-1.4. постанови). Підстави задоволення зустрічного позову апеляційним господарським судом наведені у пунктах 2.1. - 2.5. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Заслухавши доповідь головуючого судді, оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, а також заслухавши пояснення представників сторін у справі, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, інтересів держави.

8.3. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

8.4. Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

8.5. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

8.6. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

8.7. В силу ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

8.8. Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

8.9. За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.10. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.11. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

8.12. Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

8.13. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

8.14. Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

8.15. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

8.16. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

8.17. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

8.18. За приписами ч.ч. 1,2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

8.19. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

8.20. Відповідно до ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

8.21. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок та зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

8.22. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

8.23. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

8.24. Щодо позовної вимоги про стягнення попередньої оплати в сумі 1 492 996, 98грн.

8.24.1. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 викладено висновок, відповідно до якого виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17).

8.24.2. Зі змісту ч.2 ст. 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №910/3611/23, від 09.02.2023 у справі №910/5041/22, від 07.02.2018 у справі №910/5444/17).

Аналогічні висновки щодо застування наведеної норми викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №910/3611/23, від 09.02.2023 у справі №910/5041/22, від 07.02.2018 у справі №910/5444/17, від 14.05.2024 у справі №916/1164/23, від 09.04.2024 у справі №909/335/23, від 27.11.2019 у справі №924/277/19.

8.24.3. У позові Позивач обґрунтовує правові підстави для стягнення попередньої оплати посиланням на ст. ст. 509, 526, 599, 629 та ч.2 ст. 693 ЦК України.

8.24.4. Позивач посилається на правовий висновок Верховного Суду від 28.11. 2011 у справі № 3-127гс11 про те, що умовою застосування ч.2 ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. Відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цим коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном.

8.24.5. Зобов`язання щодо повернення суми попередньої оплати фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у Договорі строку поставки , визначеного у відповідних специфікаціях, який, виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

8.24.6. З огляду на порушення договірних зобов`язань зі сторони Відповідача, Позивач направив 26.04.2023, 21.07.2023 та 29.04.2024 на адресу ТОВ "Машспецсталь" вимоги щодо повернення грошових коштів та сплати штрафних санкцій, які залишились без відповіді та задоволення.

8.24.7. Приймаючи до уваги одержання Відповідачем попередньої оплати вартості товару, який підлягав поставці Позивачу та не виконання ним обов`язку з поставки товару за Договором № 222 від 23.05.2022, наявні правові підстави для стягнення з Відповідача попередньої оплати у розмірі 1492996,98 грн, оскільки 17000,00 грн ним повернуто 20.07.2023.

8.24.8. Колегія суддів приходить до висновку, що доводи позову в частині наявності у Відповідача обов`язку з повернення попередньої оплати в розмірі 1492996,98 грн за правилами ч.2 ст. 693 ЦК України, оскільки встановлені обставини справи доводять факт поставки товару на зазначену суму.

8.24.9. Так за Специфікацією № 2 від 27.06.2022 до Договору № 222 від 23.05.2022 Відповідач передав, а Позивач отримав товар на загальну суму 1589997,46 грн, що підтверджується:

- Актом №957 вхідного контролю від 08.07.2022 про визнання вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиша вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар на загальну суму 499999,20грн придатними для подальшого використання за призначенням та прийнятими (а.с.27);

- Актом №1903 вхідного контролю від 05.09.2022 про визнання вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109пар та вкладиша вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар, що надійшли за Актом № 2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022 відповідними умовам Договору № 212 від 23.05.2022 та вважаються прийнятими Покупцем (а.с.36);

- Актом №2021вхідного контролю від 14.09.2022 про визнання вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари на загальну суму 214999,66грн , який надійшов 12.09.2022 за Актом № 11 приймання-передачі продукції придатним для подальшого використання за призначенням та вважати прийнятим Покупцем (а.с.42, 43).

8.24.10. З врахуванням встановлених обставин, підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення попередньої оплати в розмірі 1 492 996,98 грн відсутні.

8.25. Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

8.25.1. У позові Позивач посилається на ч.2 ст.625 ЦК України та ч.3 ст. 693 ЦК України про право кредитора нарахувати на суму попередньої плати проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий , до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Розрахунок 3% річних по Специфікації № 2 від 27.06.2022 до Договору № 222 від 23.05.2022 Позивач здійснює за період з 07.07.2022 до 25.06.2024, базою для нарахування яких визначено 1 509 996, 98 грн та 1 492 996,98грн. Розрахунок інфляційних втрат Специфікації № 2 від 27.06.2022 до Договору № 222 від 23.05.2022 Позивач здійснює за період з 27.04.2023 до 20.07.2023, базою для нарахування яких визначено 1 509 996, 98 грн та 1 492 996,98грн.

8.25.2. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

8.25.3. Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу (відповідні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, Верховним Судом у постанові від 07 листопада 2023 у справі № 924/215/23).

8.25.4. Та оскільки відсутні підстави для стягнення попередньої оплати в сумі 1 492 996,98грн, відсутні підстави для стягнення 3% річних в загальній сумі 88821,51грн та інфляційних втрат в загальній сумі 57173,68 грн.

8.26. Щодо позовних вимог про стягнення пені та 7% штрафу за порушення строків поставки товару за Специфікаціями № №2, 4 та 5.

8.26.1. Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

8.26.2. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

8.26.3. Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України, а саме розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

8.26.4. Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

8.26.5. Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 2 статті 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом;

- якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки;

- якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2024 у справі № 910/1925/23.

8.26.6. Таким чином між сторонами цього спору існують договірні стосунки на підставі укладеного Договору поставки, а тому відносини сторін мають договірний характер і саме Договір визначає, зокрема, підстави, порядок, умови, межі, період та розмір відповідальності сторін.

8.26.7. Окрім того, відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і за загальним правилом день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені, адже днем прострочення виконання зобов`язання не є (див. правовий висновок (див. правовий висновок Верховного Суду у постанові від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17, підтриманий Верховним Судом у постанові від 07.02.2024 у cправі № 910/5436/22).

8.26.8. Отже, згідно правової позиції Верховного Суду, правовий аналіз норм законодавства свідчать про те, що пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання, а день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

8.26.9. Суд у цій справі приймає до уваги, що Сторони цього спору не погодили умову про те, що день поставки товару поставленого з простроченням також вважається днем прострочення, тому у спірних правовідносинах підлягають застосуванню приписи ч. 5 ст. 254 ЦК України.

8.27. Щодо стягнення пені та 7% штрафу за прострочення поставки товару в загальній сумі 1 589 997,46 грн за Специфікацією № 2 від 27.06.2022.

8.27.1. У п.3.1 Договору поставки Сторони погодили, що датою виконання Постачальником зобов`язань щодо строків поставки Продукції, є дата підписання Сторонами Акту приймання-передачі на Продукцію, що визнана придатною для подальшого використання за призначенням на підставі Акту вхідного контролю.

8.27.2. Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у сумі 4479,99 нараховану за період з 07.07.2022-31.08.2022 (за 56 днів прострочення) за не поставку продукції в сумі 79999,84 грн та 7% штрафу в сумі 5599,98 грн.

8.27.3. Також позивач стягнути з Відповідача пеню у сумі 279349,44 грн нараховану за період з 07.07.2022-07.01.2023 (за 185 днів прострочення) за не поставку продукції в сумі 1509996,98 грн та 7% штрафу в сумі 105699,787 грн.

8.27.4. Суд першої інстанції не погодився з обґрунтованістю здійсненого розрахунку, а відтак здійснив власний із врахуванням встановлених обставин.

8.27.5. При здійсненні перерахунку суд прийняв до уваги, що оскільки за умовою п.4 Специфікації № 2 від 27.06.2022 строк поставки товару - упродовж 10 днів з її моменту підписання, останнім днем поставки товару є 07 липня 2022. Першим днем прострочення є 08.07.2022.

8.27.6. Актом № 957 вхідного контролю від 08.07.2022 підтверджується, що вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар на загальну суму 499999,20грн визнано придатними для подальшого використання за призначенням та прийнятими ( а. с. 27).

8.27.7. Оскільки товар на загальну суму 499999,20 грн поставлений 08.07.2022, тому цей день не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

8.27.8. Місцевий господарський суд прийшов до висновку про відмову у стягненні пені в сумі 4479,99 грн. Штраф у розмірі 7% на суму 5599,98грн, базою визначення якого стала сума 79999,84 грн також безпідставний.

8.27.9. Колегія апеляційного господарського суду погоджується із таким висновком.

8.28. Актом № 1005 вхідного контролю від 15.07.2022 року підтверджується, що вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар на загальну суму 874998,60грн , який надійшов 11.07.2022 за видатковою накладною № 9 від 07.07.2022 визнано непридатним для подальшого використання за призначенням та таким, що підлягає поверненню Постачальнику (а.с.33, 34).

8.28.1. В подальшому Продавець оформив Акт повернення продукції Постачальнику від 28.07.2022 за яким повертає останньому вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар, які за результатами вхідного контролю виявилися непридатними для подальшого використання за призначенням. Повернутий товар прийнято Постачальником (а.с.35).

8.28.2. В подальшому за Актом № 2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022 Постачальник передав, а Покупець прийняв вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар (а.с.37).

8.28.3. Актом № 1903 вхідного контролю від 05.09.2022 підтверджується, що товар, який надійшов 31.08.2022 за Актом № 2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022 відповідає умовам Договору № 212 від 23.05.2022 та вважається прийнятим Покупцем. Йдеться про вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 109пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 66 пар (а.с.36).

8.28.4. Судами встановлено, що Продавець підтверджує факт заміни означеного товару саме 15.08.2022, що підтверджується Актом № 2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022

8.28.5. Також судами обох інстанцій враховується, що сторони у п.3.3 Договору № 212 від 23.05.2022 погодили, що на продукцію, що за результатами вхідного контролю визнана такою, що не відповідає умовам Договору, в частині якості (непридатною для подальшого використання за призначенням), Сторонами складається Акт повернення продукції.

8.28.6. Заміна неякісної продукції проводиться Постачальником в порядку передбаченому п.2.5 Договору. У п.3.4 цього Договору передбачено, що у разі не відповідності продукції по якості, Постачальник упродовж 15 календарних днів зобов`язаний провести її заміну.

8.28.7. Оскільки Покупець не дотримався п.2.5 Договору, судами обчислюється початок перебігу 15-денного строку на заміну товару з наступного дня оформлення Акту повернення продукції Постачальнику від 28.07.2022, тому останнім днем виконання цього зобов`язання припадає на 12.08.2022.

8.28.8. Проведений новий розрахунок виглядає наступним чином.

- За період з 08.07.2022 до 28.07.2022 та з 13.08. 2022 по 14.08.2022, оскільки 15.08.2022 день поставки товару .

- Період прострочення з 08.07.2022 до 28.07.2022 [874998,60 x 0.1 x 21 (кількість днів прострочення) / 100 = 18374,97 грн - пені].

- Період прострочення з 13.08.2022 до 14.08.2022 [874998,60 x 0.1 x 2 (кількість днів прострочення) / 100= 1750,00 грн пені].

- Всього штрафних санкцій: 20124,97 грн [18374,97 + 1 750,00].

8.28.9. У стягненні 7% штрафу в сумі 61249,90 грн від суми 874 998,60 грн слід відмовити через відсутність факту прострочення тривалістю 30 календарних днів. Строк заміни неякісного товару не включається у строк прострочення.

8.29. Актом № 2021 вхідного контролю від 14.09.2022 підтверджується, що вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 43 пари на загальну суму 214999,66грн, який надійшов 12.09.2022 за Актом № 11 приймання-передачі продукції придатний для подальшого використання за призначенням та вважається прийнятим Покупцем (а. с. 42, 43).

8.29.1. В суді апеляційної інстанції, як і у суді першої інстанції, встановлено, що Продавець підтверджує факт поставки означеного товару саме 12.09.2022.

8.29.2. Розрахунок пені за період з 08.07.2022 до 11.09.2022 із суми 214999,66 грн наступний:

- Період прострочення з 08.07.2022 до 11.09.2022 [214 999,66 x 0.1 x 66 (кількість днів прострочення) / 100 = 14189,98 грн].

8.29.3. Також до задоволення підлягає вимога про стягнення 7% штрафу від суми 214 999,66 грн у розмірі 15049,98 грн.

8.30. Щодо позовної вимоги про стягненні пені та 7% штрафу за не поставку товару згідно Специфікації № 4 від 28.06.2022 та згідно Специфікації № 5 від 28.06.2022.

8.30.1. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

8.30.2. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

8.30.3. Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

8.30.4. Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

8.30.5. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

8.30.6. Принцип справедливості, добросовісності та розумності включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори (близький за змістом висновок, викладено у постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 Великої Палати Верховного Суду).

8.30.7. Відповідач вчиненими діями з повернення 11.07.2022 Позивачу попередньої оплати за компресор у сумі 495600,00грн та синхронізатор у сумі 318600,00грн фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язання з їх поставки.

8.30.8. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

8.30.9. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

8.31. Як встановив господарськими судами, відповідно до Специфікації № 4 від 28.06.2022 Сторони погодили, що предметом поставки є компресор АК-150МКВ у кількості 7 пар разом з ПДВ на загальну суму 495600,00грн (а.с.49).

8.31.1. За умовою п.4 Специфікації № 4 від 28.06.2022 термін поставки товару - упродовж 5 днів з моменту її підписання, та за умовою п.5 - 100% попередня оплата товару. Покупцем здійснено попередню оплату вартості товару на суму 495600,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2859 від 28.06.2022 (а.с.50, 51).

8.31.2. Таким чином, останнім днем поставки товару за Специфікацією № 4 від 28.06.2022 є 04 липня 2022, оскільки 03.07.2023 - неділя. Перший день прострочення - 05.07.2022. Період прострочення поставки складає з 05.07.2022 до 03.01.2023.

8.31.3. Розрахунок здійснюється за формулою: пеня = С x РП x Д / 100, де С - Сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - Кількість днів прострочення.

8.31.4. Таким чином, за період прострочення з 05.07. 2022 до 03.01.2023 пеня становить 90 694,80грн [495 600,00 x 0.1 x 183 / 100 = 90 694,80грн]. Штраф у розмірі 7% становить 34 692 грн. Позовні вимоги у цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

8.32. Як встановлено господарськими судами, відповідно до Специфікації № 5 від 28.06.2022 Сторони погодили, що предметом поставки є синхронізатор 765-12сб142 у кількості 15 пар разом з ПДВ на загальну суму 318600,00грн (а.с.52).

8.32.1. За умовою п.4 Специфікації № 5 від 28.06.2022 термін поставки товару - упродовж 10 днів з моменту надходження 100% передоплати вартості продукції та за умовою п.5 - 100% попередня оплата товару. Покупцем здійснено попередню оплату вартості товару на суму 318600,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2858 від 28.06.2022. Платіж банком проведено 29.06.2022 (а.с.53, 54).

8.32.2. Таким чином, останнім днем поставки товару за Специфікацією №5 від 28.06.2022 є 11 липня 2022, оскільки 9 та 10 - субота та неділя. Перший день прострочення - 12.07.2022. Період прострочення поставки складає з 12.07.2022 до 08.01.2023.

8.32.3. Таким чином, за період прострочення з 12.07.2022 до 08.01.2023 пеня становить 57 666,60 грн [318 600,00 x 0.1 x 181 / 100 = 57 666,60 грн]. Штраф 7% складає 22302 грн. Позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

8.33. Щодо вимог про стягнення штрафу у розмірі 20% від вартості Продукції неналежної якості.

8.33.1. У п.7.4 Договору № 212 від 23.05.2022 Сторони погодили, що у разі поставки Продукції неналежної якості та/або номенклатури, Постачальник сплачує Покупцеві штраф в розмірі 20% від вартості Продукції неналежної якості. Доказом підтвердження поставленої Продукції, яка не відповідає умовам Договору в частині якості та номенклатури, є Акт вхідного контролю Покупця, що складається за результатами прийняття продукції по якості ( рекламаційний акт, що складається під час гарантійного строку використання , експлуатації Продукції).

8.33.1. У п. 2.3 Договору № 212 від 23.05.2022 Сторони погодили, що у разі, якщо чинними стандартами, технічними умовами на продукцію не встановлено іншого, гарантійний строк експлуатації Продукції становить 24 місяці з моменту введення виробу в експлуатацію за умови дотримання правил експлуатації Продукції та умов її зберігання.

1. Позивач просить стягнути 20% штрафу у розмірі 174999,72грн, базою для нарахування якого визначено вартість неякісної продукції в сумі 874998,60грн , підстава - Акт вхідного контролю №1005 від 15.07.2022. Позовна вимога в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню.

2. Позивач просить стягнути 20% штрафу у розмірі 99999,84грн, базою для нарахування якого визначено вартість неякісної продукції в сумі 499999,20грн , підстава - Акт прихованих недоліків №2 від 16.01.2023. Як вже мотивував Суд, факт надіслання Покупцем (позивачем) Акту № 2 прихованих недоліків від 16.01.2023 на електронну адресу Постачальника (відповідача) , розцінено як вимогу про заміну вкладиша внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 50 пар та вкладиша вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у кількості 50 пар від дня отримання якої почав перебіг 30-денний строк для такої заміни. Така вимога пред`явлена в межах гарантійного строку ( а.с. 30). Позовна вимога в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню.

3. Позивач просить стягнути 20% штрафу у розмірі 87999,82грн, базою для нарахування якого визначено вартість неякісної продукції в сумі 439999,12грн , підстава - Акт №1536 вхідного контролю від 12.04.2023.

8.33.2. Як встановлено судами, за Актом №1536 вхідного контролю від 12.04.2023 надійшли вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 44 пари та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 44 пари за Актом №18 приймання-передачі продукції від 06.04.2023, які по зовнішньому вигляду (нанесеному маркуванню, 2 (дві) пари вкладишів після проведення механічної обробки (розточки) визнано такими, що були забраковані Актом №2 прихованих недоліків від 16.01.2023, а тому товар визнано таким, що не відповідає умовам Договору №212 від 23.05.2022, тому вважається не поставленим та підлягає поверненню постачальнику Актом повернення Продукції (а.с.45).

8.33.3. В Акті №18 прийняття-передачі продукції від 06.04.2023 зазначено, що не прийнято за якістю Покупцем вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 44 пари та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 44 пари , які не придатні для подальшого використання та підлягають поверненню Постачальнику для проведення заміни (а.с. 46).

8.33.4. Судами обох інстанцій не встановлено факту надіслання Покупцем Акту №1536 вхідного контролю від 12.04.2023 на електронну адресу Постачальника як це передбачено у п.2.5 Договору №212 від 23.05.2022. Суд не встановив факт оформлення Покупцем Акту повернення продукції як це передбачено п.3.3 Договору №212 від 23.05.2022.

8.33.5. Водночас місцевим і апеляційним судами встановлено, що Акт №18 прийняття-передачі продукції від 06.04.2023 за яким не прийнято за якістю Покупцем вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 44 пари та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 44 пари підписано керівником Постачальника.

8.33.6. Оскільки загалом не прийнято 88 пар вкладишів вартістю 4166,66 грн (за одну пару без ПДВ), загальна вартість не прийнятого товару складає 439999,30 грн (88 х 4166,66 грн = 366666,08грн х 20%), позовна вимога в частині стягнення 20% штрафу обґрунтована та підлягає задоволенню.

8.34. Позивач просить стягнути 20% штрафу у розмірі 49999,90грн, базою для нарахування якого визначено вартість неякісної продукції в сумі 249999,50грн, підстава - Акт №3163/1 вхідного контролю від 02.08.2023.

8.34.1. Як встановлено судами, за Актом №3163/1 вхідного контролю від 02.08.2023 підтверджується, що 27.07.2023 фактично надійшли вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 16 пари та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 21 пари за Актом № 21 приймання-передачі продукції від 17.07.2023 та що ці вкладиші мають пошкодження робочої поверхні та схожі на ті, які вже бути у використанні, тому продукція не відповідає умовам Договору №212 від 23.05.2022, вважається не поставленою та підлягає поверненню постачальнику Актом повернення Продукції (а.с.47).

8.34.2. В Акті №21 прийняття-передачі продукції від 17.07.2023 зазначено, що не прийнято за якістю Покупцем вкладиш внутрішнього шатуна сб20-04-23/20-04-24 у кількості 16 пар та вкладиш вільчатого шатуна сб20-04-16/20-04-17 у кількості 21 пари , які не придатні для подальшого використання та підлягають поверненню Постачальнику для проведення заміни (а.с. 48).

8.34.3. Судами встановлено, що Акт № 21 прийняття-передачі продукції від 17.07.2023 підписано керівником Постачальника (а.с. 48).

8.34.4. Оскільки загалом не прийнято 37 пар вкладишів вартістю 4166,66 грн за пару без ПДВ, загальна вартість не прийнятого товару складає 184999,70грн (37 х 4166,66 грн = 154166,42 грн х 20%), позовна вимога в частині стягнення 20% штрафу є обґрунтована у розмірі 36 999,94 грн та підлягає у цій частині задоволенню. В необґрунтованій частині у розмірі 12999,96 грн (49999,90 грн - 36999,94 грн) слід відмовити.

8.35. Позивач просить стягнути 20% штрафу у розмірі 201999,59грн, базою для нарахування якого визначено вартість неякісної продукції в сумі 1009997,98грн, підстава - Акт прихованих недоліків №3 від 19.02.2024.

8.35.1. В подальшому Продавець оформив Акт № 3 прихованих недоліків від 19.02.2024 про те, що при використанні вкладишів внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1та вкладишів вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 у масляному фільтрі двигуна УТД-20 виявляється стружка з частками бабіту. Після часткового розбирання двигуна УТДЖ-20 виявлено руйнування вкладишів тощо. Комісія дійшла висновку, що вкладиші внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 137 пар та вкладиші вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 в кількості 65 пар , які надійшли від Постачальника згідно Акту №2а приймання-передачі продукції від 15.08.2022 мають приховані недоліки та потребують поверненню постачальнику для заміни на якісні (а.с.39).

8.35.1. Акт № 3 прихованих недоліків від 19.02.2024 Покупець надіслав на електронну адресу Постачальника (а.с.41).

8.35.2. Як вже зазначалося апеляційним господарським судом у цій постанові вище, факт надіслання Покупцем (позивачем) № 3 прихованих недоліків від 19.02.2024 на електронну адресу Постачальника (відповідача) , розцінено як вимогу про заміну вкладишів внутрішнього шатуна сб20-04-23 2Р1 у кількості 137 пар та вкладишів вільчатого шатуна сб20-04-17 Р1 в кількості 65 пар від дня отримання якої почав перебіг 30-денний строк для такої заміни.

8.35.3. Така вимога пред`явлена в межах гарантійного строку (а.с.41). Позовна вимога в цій частині обґрунтована та підлягає задоволенню.

8.35.4. Оскільки загалом не прийнято 202 пари вкладишів вартістю 4166,66 грн за пару без ПДВ, загальна вартість не прийнятого товару складає 1009998,38грн (202 х 4166,66 грн = 841665,32 грн х 20%), позовна вимога в частині стягнення 20% штрафу у розмірі 201999,59 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

8.36. Щодо заяви Відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафу.

8.36.1. Як зауважує Позивач у відповіді на відзив Сторони у п.11.6 Договору № 212 від 23.05.2022 погодили, що по всіх видах зобов`язань, вимог і відповідальності Сторін за цим Договором Сторони домовилися встановити позовну давність тривалість три роки ( за винятком випадків, коли законом передбачено більш тривалу позовну давність).

8.36.2. З врахуванням викладеного, підстави для застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафу відсутні.

8.37. Щодо застосування ч. 10 ст.238 ГПК України.

8.37.1. Відповідно до ч. 10 ст.238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

8.37.2. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 вирішуючи питання щодо повноважень суду під час застосування частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) дійшла наступних висновків:

" 95.За загальним правилом, у справах про стягнення суд визначає конкретну суму до стягнення з відповідача у справі станом на момент ухвалення судового рішення за наслідками вирішення спору по суті.

96. Правила частини десятої статті 238 ГПК України (частини десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення.

97. Мета такого інституту передовсім полягає у процесуальній економії, оскільки надає можливість позивачу не звертатися до суду повторно з позовом про стягнення відсотків або пені за період після ухвалення судового рішення та його невиконання.

103. Зміст частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України) про те, що суд може зазначити в рішенні про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, дає можливість виснувати, що суд вчиняє такі дії на вимогу позивача. За власною ініціативою суд не може зазначити в рішенні про таке подальше нарахування відсотків або пені на майбутнє.

104.Таке розуміння відповідає змісту частини першої статті 14 ГПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

108....нарахування коштів, передбачених частиною десятою статті 238 ГПК України та частинами десятою, одинадцятою статті 265 ЦПК України, присуджується за невиконання відповідачем свого приватноправового обов`язку перед позивачем, який було підтверджено судовим рішенням, тому ці кошти захищають приватний інтерес позивача, а не публічний інтерес держави, а отже можуть накладатися судом саме за ініціативою позивача.

129. До того ж згадані норми процесуального права дають суду певний розсуд у вирішенні питання щодо задоволення або ж відмови в задоволенні відповідного клопотання позивача про продовження нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення, оскільки визначають не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, а можливість. Таке правило поведінки для суду, як суд, приймаючи рішення …, може зазначити…, прямо передбачено у частині десятій статті 238 ГПК України, частинах десятій, одинадцятій статті 265 ЦПК України.

130. Відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України (частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України).

132. Можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто якщо суд в рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду".

Аналогічні висновки щодо застосування ч.10 статті 238 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2024 у справі № 911/952/22.

8.37.3. Господарськими судами не застосовуються приписи ч. 10 ст. 238 ГПК України при вирішенні цього спору.

8.38. За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.38.1. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

8.38.2. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.38.3. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.38.4. Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.39. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухваленні оспорюваного рішення та не можуть бути підставою для їх скасування або зміни.

8.40. Інших доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не подано.

8.41. За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 24 грудня 2024 року у справі № 906/730/24 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, апелянтом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод" за подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 24.12.2024 у справі №906/730/24 сплатив платіжною інструкцією №877 від 04.02.2025 судовий збір у розмірі 26873,94 гривень.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський бронетанковий завод" від 14.01.25р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 24 грудня 2024 року у справі №906/730/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/730/24 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повна постанова складена "21" березня 2025 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Миханюк М.В.