СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Харків Справа №905/1344/24

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

від позивача Нагірняк Я.В.,

від відповідача Чайкіна К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» (вх.№246Д від 05.02.2025) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.01.2025 у справі №905/1344/24 (м.Харків, суддя Аксьонова К.І., повний текст ухвали складено 30.01.2025)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика», м. Харків,

до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м. Покровськ, Донецька область,

про стягнення заборгованості у сумі 9 490 879,41 грн, 3% річних у сумі 696 919,99 грн, інфляційних втрат у сумі 3 300 024,26 грн, всього 13 487 823,66 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика», м. Харків, Харківська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м. Покровськ, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 9490879,41грн, 3% річних у сумі 696919,99грн, інфляційних втрат у сумі 3300024,26грн, всього 13487823,66грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.01.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика», м.Харків, Харківська область залишено без розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області по справі №905/1344/24 від 28 січня 2025 року повністю та направити справу №905/1344/24 до Господарського суду Донецької області для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» зазначає наступне:

- у зв`язку із затримкою Суду та обмеженими можливостями в часі на очікування розгляду представника Позивача, керуючись ст. 196 ГПК України через підсистему «Електронний Суд» представником Позивача було сформовано та зареєстровано заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи;

- суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував, яким чином неявка Позивача в судове засідання 28.01.2025 перешкодила вирішенню спору по суті, враховуючи, що суд відповідно до ухвали про призначення цього засідання явку обов`язковою не визнав;

- відповідно до протоколів судових засідань представник Позивача був присутній у всіх попередніх засіданнях та його процесуальні дії були активними, що не може свідчити про втрату інтересу до розгляду даної справи судом;

- Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 23.08.2019 р. у справі №910/13094/17 та у постанові від 17.05.2023 р. у справі №910/23821/15 виклав правову позицію, відповідно до якої перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов`язаний з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність;

- якщо суд першої інстанції дійсно не отримав з незалежних від Позивача причин заяву до винесення ним ухвали, але в той же час Суд жодним чином не обґрунтував, що неявка позивача унеможливлює розгляд справи за наявними в ній доказами, тоді як судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення, і лише у випадку обґрунтованої неможливості розгляду справи за недостатністю доказів, які були витребувані та є необхідними, суд може залишити позов без розгляду;

- суд вдався до суто формального тлумачення пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України і без належного обґрунтування дійшов висновку про наявність процесуальних підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2025 для розгляду справи №905/1344/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» (вх.№246Д від 05.02.2025) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.01.2025 у справі №905/1344/24. Витребувано з Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/1344/24.

Від Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1873 від 11.02.2025), в якому останнє просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.01.2025 у справі №905/1344/24.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» зазначає наступне:

- з наданого представником позивача в якості доказу скріншоту Картки руху заяви «Заяви про проведення засідання за відсутності учасника справи», така заява була ним підписана КЕП 28.01.2025 о 12:30 та надіслана до суду 28.01.2025 о12:32. Очевидно, що надсилаючи заяву до суду о 12:32, представник позивача не міг бути завчасно обізнаним про затримку судового засідання, призначеного на 13:00;

- враховуючи досвід та професійні навички адвоката, представник позивача користуючись своїми правами, мав враховувати як час на доставку заяви до суду, так і час необхідний на її обробку, реєстрацію та інші дії, які передують отриманню документу безпосередньо суддею. Також, на сайті суду розміщено інформацію про час обідньої перерви в Господарському суді Донецької області, з 13:00 до 13:45, що унеможливлює обробку та просування заяви з боку працівників суду в цей час;

- Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 зі справи №910/16978/19 виклала висновок щодо застосування пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, вказавши, зокрема, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися;

- у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з обов`язком такої особи подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за її відсутності (відповідний висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладено у постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, від 16.10.2020 у справі №910/8816/19);

- згідно Акту від 28.01.2025, складеного працівниками Господарського суду Донецької області відповідно до відомостей КП «ДСС» дата та час реплікації: 28.01.2025 о 13:45. Відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) документ опрацьовано о 13:57. Секретар судового засідання отримала документ о 14:30;

- оскільки судом першої інстанції заява представника позивача від 28.01.2025 про проведення засідання за відсутності учасника до завершення судового засідання по справі не була та не могла бути отримана вчасно, а судом здійснювалися активні заходи щодо встановлення місцезнаходження представника позивача, зв`язку з ним, оголошувалися перерви у засіданні і т.і., висновки представника позивача щодо формального тлумачення судом першої інстанції пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України є безпідставними та необґрунтованими;

- оскільки заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАЛІЗНИЧАВТОМАТИКА» Нагірняк Яни Валентинівни про проведення засідання за відсутності учасника по справі 905/1344/24 подана 28.01.2025 через підсистему «Електронний суд» (ЄСІТС) без підтвердження повноважень представника (з простроченою довіреністю), суд першої інстанції, навіть за умови своєчасного звернення представника з такою заявою, зобов`язаний залишити її без розгляду.

13.02.2025 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №905/1344/24 (вх.№2002).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 призначено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» (вх.№246Д від 05.02.2025) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.01.2025 у справі №905/1344/24 до розгляду на « 03» березня 2025 р. о 10:45 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх.№2519 від 26.02.2025).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» - адвоката Нагірняк Я.В. (вх.№2564 від 27.02.2025) про її участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/1344/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №905/1344/24, яке призначено 03.03.2025 о 10:45 год та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» - адвоката Нагірняк Я.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.02.2025 задоволено клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» - адвоката Чайкіної К.О. (вх.№2565 від 27.02.2025) про її участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №905/1344/24 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №905/1344/24, яке призначено на 03.03.2025 о 10:45 год та подальші судові засідання у даній справі постановлено провести за участю представника Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» - адвоката Чайкіної К.О. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 оголошено перерву у розгляді справи №905/1344/24 до « 20» березня 2025 р. о 10:30 год у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 20.03.2025 представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити скаргу в повному обсязі, скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Представник позивача проти вимог скарги заперечив, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика», м. Харків, Харківська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», м. Покровськ, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 9490879,41 грн, 3% річних у сумі 696919,99 грн, інфляційних втрат у сумі 3300024,26 грн, всього 13487823,66 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.10.2024 суд залишив позовну заяву без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з недодержанням заявником позову вимог ч.2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України із визначенням строку для усунення недоліків позовної заяви до 29.10.2024 шляхом надання суду всіх наявних в позивача доказів, у підтвердження тих обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.10.2024 суд відкрив провадження у справі №905/1344/24; справу визначив розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання були проведені 14.11.2024, 12.12.2024, 24.12.2024, 14.01.2025; строк підготовчого провадження продовжений судом першої інстанції ухвалою від 12.12.2024 на 30 днів до 29.01.2025.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.01.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 28.01.2025 о 13:00 год.

Про дату, час і місце судового розгляду сторони були повідомлені під час закриття підготовчого провадження у підготовчому засіданні 14.01.2025, в якому представники сторін брали участь в режимі відеоконференції. Про дату, час та місце судового розгляду сторони та їх представники також повідомлялись шляхом направлення ухвали від 14.01.2025 через систему «Електронний суд».

З урахуванням заявлених сторонами клопотань про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів, суд постановив судове засідання 28.01.2025 провести в режимі відеоконференції, про що було зазначено в ухвалі від 14.01.2025.

Перед початком судового засідання 28.01.2025 під час залучення до системи EASYCON представників сторін, судом була встановлена відсутність авторизації представника позивача адвоката Нагірняк Я.В. (офлайн), що вбачається із протоколу судового засідання в режимі відеоконференції №3961627 від 28.01.2025.

З наявних у матеріалах справи телефонограм вбачається, що з метою запрошення представника позивача до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції секретар судового засідання здійснювала дії із встановлення зв`язку з вказаним представником за номером телефону, наявним в матеріалах справи, зокрема о 13:10 год, 13:25 год та 13:29 год.

Після початку судового засідання з метою надання можливості позивачу приєднатися до відеоконференції, суд оголосив перерву на 10 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №3961627 від 28.01.2025.

Зв`язок з представником позивача встановлений 28.01.2025 о 13:33 год не був, про що відповідальним працівником суду складено телефонограму.

Після перерви 28.01.2025 о 13:48 год, досліджуючи можливість приєднання представника позивача до відеоконференції, суд встановив відсутність авторизації представника позивача в системі EASYCON, що підтверджується протоколом судового засідання в режимі відеоконференції №3962320 від 28.01.2025.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у судове засідання 28.01.2025 позивач представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, на час виходу судді до нарадчої кімнати заяв про проведення судового засідання 28.01.2025 або про розгляд справи в цілому за відсутності представника позивача суд не отримав.

В матеріалах справи наявний Акт від 28.01.2025, складений відповідальними працівниками Господарського суду Донецької області, а саме головним спеціалістом Хадієвою М.Ф, провідним спеціалістом Алієвою А.Г. та головним спеціалістом Пічко О.М. за змістом якого підтверджено факт подання представником Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАЛІЗНИЧАВТОМАТИКА» Нагірняк Яною Валентинівною через підсистему «Електронний суд» (ЄСІТС) заяви про проведення засідання за відсутності учасника по справі №905/1344/24. Відповідно до відомостей КП «ДСС» дата та час реплікації: 28.01.2025 о 13:45. Відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) документ опрацьовано о 13:57. Секретар судового засідання отримала документ о 14:30.

З огляду на те, що позивач у судове засідання суду не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності до початку судового засідання та на час прийняття судового рішення не надав, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність встановлених п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України підстав для залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика», м. Харків, Харківська область, без розгляду. Також місцевий господарський суд вказав, що саме позивач є ініціатором судового процесу, отже, позивач має використовувати свої процесуальні права та виконувати обов`язки, визначальними серед яких є забезпечення представництва власних інтересів під час розгляду спору у суді. На думку суду, позивач має вчасно повідомляти суд про причини своєї неявки та заявляти відповідні клопотання, у тому числі про розгляд справи за своєї відсутності. Місцевий господарський суд вказав, що положення ч.4 ст.202 та п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто, як зазначає суд, оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас, процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Пунктом 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до частини другої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання Господарського суду Донецької області 28.01.2025, проте не з`явилися до судового засідання, про причини неявки не повідомили.

Водночас апелянт зазначає, що ним у зв`язку із затримкою Суду та обмеженими можливостями в часі на очікування розгляду через підсистему «Електронний Суд» було сформовано та зареєстровано заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи, яка не врахована судом першої інстанції.

Колегією суддів встановлено, що представником позивача адвокатом Нагірняк Яною Валентинівною через систему «Електронний Суд» була подана заява про проведення засідання за відсутності учасника справи. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, зазначена заява отримана судом після прийняття рішення про залишення позову без розгляду. Вказані обставини підтверджуються актом відповідальних працівників Господарського суду Донецької області від 28.01.2025 відповідно до якого дата та час реплікації документа: 28.01.2025 о 13:45; відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) документ опрацьовано о 13:57; секретар судового засідання отримала документ о 14:30, інформацією з системи ДСС, а також відомостями з протоколів судового засідання від 28.01.2025, відповідно до яких на момент початку розгляду справи та виходу суду до нарадчої кімнати для вирішення питання щодо подальшого розгляду справи заява не була отримана судом.

Колегія суддів звертає увагу, що час надсилання процесуальних документів до суду через систему «Електронний Суд» та час отримання документу судом відрізняється з огляду на наявність технічних особливостей пов`язаних, зокрема, із реплікацією документа та необхідністю його опрацювання відділом документального забезпечення та контролю. З огляду на що, необхідність завчасного направлення процесуальних документів до суду покладається на позивача, який повинен проявити розумну обачність з метою належної реалізації своїх процесуальних прав.

Також апелянт зазначає про прийняття оскаржуваного судового рішення за відсутності обґрунтування, яким чином його нез`явлення перешкодило вирішенню спору.

Слід зазначити, положення частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України не пов`язують можливості залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності. У разі, якщо від позивача до суду не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд не має права розглядати справу, а тому не зобов`язаний надавати оцінку наявності такої можливості.

Аналогічного висновку, щодо застосування положень частини 4 статті 202 та пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України дійшов Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 13.09.2019 у справі №916/3616/15, від 18.11.2022 у справі №905/458/21.

З огляду на що доводи скаржника про те, що обов`язковою умовою залишення позову без розгляду відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України є неможливість вирішення судом спору по суті за наявними матеріалами справи, ґрунтуються на невірному тлумаченні норм процесуального законодавства.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.03.2023 у справі №910/17906/21, від 18.11.2022 у справі №905/458/21 зазначила, що ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду. З огляду на що доводи апелянта про те, що явка учасників справи обов`язковою не визнавалася, не вказують на неправильність застосування судом інституту залишення позову без розгляду до спірних правовідносин.

Також колегія суддів зазначає, що із аналізу положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, вбачається, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене, повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Господарський суд, розглядаючи господарські справи, зобов`язаний вчиняти лише ті процесуальні дії і ухвалювати ті процесуальні рішення, які прямо встановлені процесуальним законом, і не може посилатися на те, що у процесуальному законі відсутня пряма чи «імперативна» заборона на вчинення певної процесуальної дії чи ухвалення певного процесуального рішення у вигляді формулювання, що суд не має права продовжити розгляд справи, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, норми, закріплені у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Аналогічні висновки викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі №905/458/21.

Суд вказує, що право позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.

Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, оскільки позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, однак його повноважний представник у судове засідання, призначене на 28.01.2025, не з`явився, вчасно не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, для залишення позову без розгляду.

ЄСПЛ у рішенні від 07 листопада 2017 року у справі «Sukhanov and Others v. russia» (заяви №№56251/12, 23302/13, 53116/15) дійшов висновку, що присутність у судовому засіданні є правом, але не обов`язком позивача.

Водночас у цьому випадку саме позивачем не дотримано порядку, передбаченого нормами ст.ст. 202, 226 Господарського процесуального кодексу України, лише за умов дотримання якого можливе виникнення у позивача права на розгляд справи за його відсутності.

Доводи скаржника про те, що, залишаючи позовну заяву без розгляду, суд порушив його право на судовий захист, є безпідставними, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 4 ст. 226 ГПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі «Руїз Торіха проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Донецької області від 28.01.2025 у справі №905/1344/24 підлягає залишенню без змін.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 09.05.2025 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 №4220-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Залізничавтоматика» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.01.2025 у справі №905/1344/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 28.03.2025.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук