РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2025Справа № 910/2024/24

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/2024/24

за позовом Корпорації виробничих та комерційних підприємств "Союз"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія

"Укренерго"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк

"Південний"

про стягнення 1795452,38 грн

За участю представників сторін:

від позивача: Салатюк Д.В.;

від відповідача: Шатарська Т.Н.;

від тертьої соби: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація виробничих та комерційних підприємств "Союз" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" безпідставно набутих коштів у сумі 1 795 452,38 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що направлення відповідачем до банку вимоги про сплату коштів за гарантією виконання зобов`язань № 16-001-28731-2021 від 02.07.2021 в розмірі 1 795 452,38 грн було безпідставним, оскільки позивач виконав свій обов`язок зі сплати пені за прострочення терміну виконання зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2024/24 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.04.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 у справі №910/2024/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024, у позові відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 15.01.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 у справі № 910/2024/24 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу № 910/2024/24 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2025 прийнято справу № 910/2024/24 до провадження. Постановлено справу № 910/2024/24 розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.02.2025. Встановлено учасникам справи строк до 18.02.2025 для подання суду: заяв, клопотань, додаткових пояснень і доказів з урахуванням обставин, наведених у постанові Верховного Суду від 15.01.2025.

24.01.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі.

13.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

20.02.2025 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення слухання справи, у зв`язку з хворобою представника.

Представники сторін та третьої особи у засідання суду 20.02.2025 не з`явилися.

Розглянувши клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 закрито підготовче провадження у справі № 910/2024/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2025.

Присутній у судовому засіданні 27.02.2025 представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти заявлених позовних вимог, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа правом на участь представника в судовом засіданні не скористалася.

Відповідно до ст. 216 ГПК України, у судовому засіданні оглошено перерву до 13.03.2025.

У судовому засіданні 13.03.2025, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

02.07.2021 між відповідачем (за договором - замовник) та позивачем (за договором - підрядник) було укладено Договір № 01-201210-21 (далі - Договір) за предметом закупівлі: "ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Реконструкція ПЛ 330 кВ Бар - Хмельницька. Вінницька область (Барський, Жмеринський та Літинський райони), Хмельницька область (Деражнянський, Летичівський та Хмельницький райони) (1-ша черга будівництва, ділянка опор портал ПС 330 кВ "Бар"-оп.№251), інв. №009088, 0300-4 Реконструкція".

Згідно з п. 1.2 Договору, підрядник зобов`язується виконати за завданням замовника (Додаток 1 до Договору) роботи з реконструкції ПЛ 330 кВ Бар-Хмельницька Вінницька область (Барський, Жмеринський та Літинський райони), Хмельницька область (Деражнянський, Летичівський та Хмельницький райони) Інв.№ 009088, Інв.№ 030105 (далі - роботи), з передачею замовнику результату робіт (закінчені роботи), а замовник зобов`язується здійснити оплату прийнятих належно виконаних робіт на умовах Договору.

Відповідно до п.1.1 Додатку 1 до Договору "Завдання на виконання робіт", підрядник зобов`язується розробити робочу документацію (стадія "Р") відповідно до затвердженого проєкту та погодити її із замовником. Робоча документація має бути розроблена відповідно до діючих норм і правил та чинного законодавства України у сфері будівництва.

Відповідно до п. 2.3 Договору, ціна Договору може бути зменшена у випадках, визначених чинним законодавством України та (або) Договором.

В ціну Договору включені всі витрати, які здійснює підрядник з метою виконання цього Договору (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору, загальна ціна Договору, розрахована відповідно до ДСТУ Б.Д.1.1.-7:2013, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, становить 34990000 грн, крім того, ПДВ (20%) 6998000 грн, всього 41988000 грн.

28.10.2022 укладено додаткову угоду № 3 до Договору у зв`язку з необхідністю приведення ціни договору до розробленої проектно-кошторисної документації стадії "Р".

Відповідно до п. 2.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 28.10.2022), загальна ціна Договору, розрахована відповідно до ДСТУ Б.Д.1.1.-7:2013, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, становить 29924206,36 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 5984841,27 грн, всього 35909047,63 грн з ПДВ.

Таким чином, ціна Договору з 41988000 грн з ПДВ зменшилась до 35909047,63 грн з ПДВ.

24.11.2022 сторонами укладено додаткову угоду № 5 до Договору у зв`язку з необхідністю приведення ціни договору до розробленої проектно-кошторисної документації стадії "Р".

За умовами до п. 2.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 24.11.2022), загальна ціна Договору, розрахована відповідно до Настанови з визначення вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво, розрахована відповідно до Настанови з визначення вартості будівництва становить 23261498,70 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 4645215,18 грн, що разом становить 27906713,88 грн.

При цьому, як убачається з п. 2.2. Договору загальна ціна договору включала: вартість будівельних робіт, вартість устаткування та вартість проєктних робіт (розробка стдадії «Р»).

Сторони погодили у пункті 16.1 Договору, що термін виконання проектних робіт (стадія "Р") до 31.08.2021 (включно).

Відповідно до п. 16.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.01.2022), підрядник повинен виконати будівельні роботи до 31.12.2022 (включно).

Згідно з пунктом 16.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 20.01.2022), Договір набуває чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє до 31.01.2023 (включно), а в частині розрахунків - до повного виконання.

Відповідно до п. 5.10 Договору, прийняття-передача належно виконаних Підрядником проєктних робіт засвідчується шляхом підписання Сторонами Акту про належно виконані проєктні роботи (Акт), який оформлюється згідно з вимогами щодо оформлення первинних документів. Підрядник зобов`язаний разом з цим Актом надати належним чином оформлені документи: - Акт приймання-передачі оформленої проєктної документації;

- Проєктну документацію у кількості 4 примірників (в паперовому вигляді) та один на електронному носії (ідентичний за змістом з примірником на паперовому носії);

- інші документи, які передбачені законодавством, що повинні додаватись до проєктної документації.

Замовник вправі відмовитись від погодження проєктної документації, якщо підрядник не передає разом із проєктною документацією зазначені в цьому розділі Договору погодження, інші визначені чинним законодавством України та/або Договором документи.

У разі ненадання будь-якого з зазначених документів Замовнику розгляд такого Акту починається з дати надання Підрядником всіх зазначених документів.

Пунктом 2.2.3 Договору визначена вартість проєктних робіт (розробка стадії "Р"), яка відповідно до Додатку 4 до Договору становить 357965,02 грн без ПДВ, крім того ПДВ 20 % - 71593 грн, що разом становить 429558,02 грн.

Акт № 1 прийому виконаних робіт з проєктування, що підтверджує виконання підрядником етапу робіт з розроблення проєктної документації стадії "Р" підписаний сторонами 03.06.2022, а отже, позивачем було допущено прострочення виконання проектних робіт (стадія "Р").

У зв`язку із простроченням виконання позивачем проектних робіт (стадія "Р") станом на 15.09.2021 НЕК "Укренерго" звернулася до Корпорації "Союз" з претензією №01/44814 від 05.10.2021 про сплату пені на суму 6443,37 грн.

Згідно з п.11.3 Договору, за порушення строків виконання зобов`язань (виконання робіт, поставки устаткування/матеріальних ресурсів тощо), підрядник сплачує замовнику пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) вартості зобов`язань, строк виконання яких порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник повинен додатково сплатити Замовнику штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

У лютому 2023 року НЕК "Укренерго" звернулася до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Корпорації "Союз" про стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу) за порушення умов виконання Договору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.04.2023 у справі №916/495/23 закрито провадження за позовом НЕК "Укренерго" до Корпорації "Союз" (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог № 01/9418 від 21.02.2023) про стягнення пені у сумі 112114,64 грн, штрафу у сумі 30069,06 грн, всього 142 183,70 грн, а також судового збору у сумі 2684 грн, у зв`язку із оплатою Корпорацією "Союз" на рахунок НЕК "Укренерго" загальної суми 142183,70 грн за платіжним дорученням № 315 від 28.02.2023 з призначенням платежу "за прострочення терміну виконання проектних робіт згідно заяви від 21.02.2023 № 01/9418 по справі 916/495/23" та у розмірі 2684 грн платіжним дорученням № 316 від 28.02.2023 з призначенням платежу "оплата судового збору згідно заяви від 21.02.2023 №01/9418".

За умовами п. 18.1 Договору виконання Договору забезпечується у вигляді банківської гарантії.

Відповідно до п. 18.2 Договору, розмір забезпечення виконання Договору становить 5% від ціни Договору та складає 2099400 грн. Розмір забезпечення виконання Договору може бути зменшений у випадку зменшення обсягів закупівлі.

Банківська гарантія повинна бути безумовною, безвідкличною та оформленою на паперовому носії. Гарантія не може бути змінена без попереднього узгодження із Замовником. Безумовна гарантія - це гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення Підрядником свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти Замовнику за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов ( п.18.3 Договору).

Забезпечення не повертається підряднику у разі порушення підрядником зобов`язань за Договором. У такому разі замовник направляє банку-гаранту вимогу для здійснення виплати за гарантією (п.18.9 Договору).

Відповідно до п.18.10 Договору, забезпечення повертається Підряднику, за його письмовим зверненням, після виконання зобов`язань без порушень та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний" (гарант) видало гарантію на виконання зобов`язань № 16-001-28731-2021 від 02.07.2021 в забезпечення виконання зобов`язань Корпорації "Союз" (принципал) за Договором на користь НЕК "Укренерго" (бенефіціар) у розмірі, що складає 5% відсотків від суми Договору (далі - Гарантія).

У Гарантії зазначено, що ПАТ АБ "Південний" цим безумовно, тобто за першою вимогою бенефіціара без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, та безвідклично приймає на себе зобов`язання заплатити бенефіціару протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара, передбаченою цією Гарантією, грошову суму 2099400 (два мільйони дев`яносто дев`ять тисяч чотириста гривень 00 копійки) у випадку порушення принципалом зобов`язань за Договором.

Відповідно до п. 18.2 Договору, з урахуванням додаткової угоди до Договору від 28.10.2022 №3, позивач листом від 02.11.2022 № 33 звернулася до відповідача з проханням узгодити зменшення Гарантії на суму 303947,62 грн.

Відповідач листом від 10.11.2022 № 01/49845 повідомив позивача щодо можливості зменшення розміру Гарантії у зв`язку із зменшенням ціни договору. Сума гарантії після зменшення становить - 1795452,38 грн.

Відповідач листом від 12.10.2023 № 01/51986 через АТ "Ощадбанк" до АБ "Південний" направив вимогу від 12.10.2023 № 01/51985 щодо сплати грошової суми відповідно до умов Гарантії у зв`язку з порушенням позивачем як принципалом своїх зобов`язань за Договором.

Позивач направив лист від 23.10.2023 № 233 до відповідача щодо відкликання вимоги про сплату коштів за Гарантією з посиланням на сплачену ним пеню у сумі 112114,64 грн і штрафу у сумі 30069,06 грн, а також зазначив, що одночасне стягнення штрафних санкцій та Гарантії за одне й те саме правопорушення буде порушувати приписи ст. 61 Конституції України.

ПАТ АБ "Південний" від 26.10.2023 №14/001/33355/2023 повідомив про часткове задоволення вимоги відповідача щодо сплати на його користь за Гарантією 1795452,38 грн з посиланням на лист НЕК "Укренерго" від 10.11.2022 № 01/49845 про погодження зменшення суми Гарантії до 1795452,38 грн.

26.10.2023 ПАТ АБ "Південний" перерахував відповідачу виплату у сумі 1795452,38 грн по Гарантії згідно листа-вимоги від 12.10.2023 № 01/51986, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.10.2023 № 964.

Відповідач листом від 20.12.2023 № 01/70301 повідомив позивача щодо правомірності одночасного стягнення коштів за банківською гарантією та штрафних санкцій.

Позивач вважає, що оскільки правовідношення позивача та відповідача є договірними та регулюються умовами Договору, тому, згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, вказаний Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у сторін, в тому рахунку і при порушенні строків виконання робіт у позивача виникають нові зобов`язання по сплаті пені у розмірі 0,1% від вартості первісних зобов`язань та штрафу в розмірі семи відсотків від вказаної вартості первісних зобов`язань при простроченні понад тридцять днів.

Позивач зазначає, що сплативши 28.02.2023 штрафні санкції, згідно п. 11.3 Договору, в сумі 142183,70 грн він належним чином виконав похідне зобов`язання за п.11.3 Договору щодо сплати пені у розмірі 0,1 % та штрафу у розмірі семи відсотків від вказаної вартості робіт, а тому відповідно до ст. 599 ЦК України похідне зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій за порушення умов Договору вважається припиненим.

На думку позивача, пред`явивши вимогу до ПАТ АБ "Південний" відповідач діяв без достатньої правової підстави, а тому безпідставно набув за рахунок позивача майно у формі грошових коштів в розмірі 1795452,38 грн, чим порушив майнові права позивача.

Під час нового розгляду справи позивач свою позицію щодо підстав заявлених позовних вимог не змінював, будь-яких додаткових пояснень або доказів, у розумінні ст. 74, 76, 77 ГПК України, з урахуванням обставин, наведених у постанові Верховного Суду від 15.01.2025, суду не подавав.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що Корпорація «Союз» порушила договірні зобов`язання (строки з розроблення проектної документації) в частині своєчасного виконання робіт, що підтверджується Актом № 1 від 03.06.2022, платіжними інструкціями від 28.02.2023 № 315-316 про сплату штрафних санкцій, а відтак, НЕК «Укренерго» правомірно (на належних та законних підставах) стягнула грошові кошти за Гарантією № 16-001-28731-2021 та які не підлягають поверненню як безпідставно набуті.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 цього Кодексу).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як установлено судом у п. 16.1 Договору сторони погодили, що термін виконання проектних робіт (стадія "Р") до 31.08.2021 (включно).

Відповідно до п. 5.10 Договору, прийняття-передача належно виконаних Підрядником проєктних робіт засвідчується шляхом підписання Сторонами Акту про належно виконані проєктні роботи (Акт), який оформлюється згідно з вимогами щодо оформлення первинних документів.

03.06.2022 сторони підписали Акт № 1 прийому виконаних робіт з проєктування, яким підтвердили виконання підрядником етапу робіт з розроблення проєктної документації стадії "Р".

Отже, приймаючи до уваги положення п. 16.1. Договору, позивачем було допущено прострочення виконання проектних робіт (стадія "Р").

За умовами п. 18.1 Договору виконання Договору забезпечується у вигляді банківської гарантії.

Відповідно до п .9 ч. 1 ст. 1 Закону України від 25.12.2015 № 922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі - Закон № 922-VIII), забезпечення виконання договору про закупівлю - надання забезпечення виконання зобов`язань учасником перед замовником за договором про закупівлю.

Відповідно до п. 16 ч. 2 ст. 22 Закону № 922-VIII розмір, вид, строк та умови надання, повернення та неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю (якщо замовник вимагає таке забезпечення надати).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 922-VIII, Замовник має право вимагати від переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією або в оголошенні про проведення спрощеної закупівлі. Відповідно до ч.2 ст.27 Закону № 922-VIII Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю: 1) після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю; 2) за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі/спрощеної закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; 3) у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону; 4) згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Забезпечення не повертається підряднику у разі порушення підрядником зобов`язань за Договором. У такому разі замовник направляє банку-гаранту вимогу для здійснення виплати за гарантією (п.18.9 Договору).

Відповідно до п.18.10 укладеного сторонами Договору, забезпечення повертається Підряднику, за його письмовим зверненням, після виконання зобов`язань без порушень та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно положень ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом установлено, що позивач неналежним чином виконав свої зобов`язання за укладеним Договором, що, виходячи з умов п. 18,9, 18.10, надає відповідачу право застосувати наслідки порушення зобов`язання за договором, зокрема, стягнути банківську гарантію.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 200 Господарського кодексу України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управленої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України.

Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004, відповідно до п.п. 2, 8, 9 частини третьої розділу І якого гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії; гарантійний випадок - це одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин; базові відносини - це відносини між принципалом та бенефіціаром, які виникають на підставі договору, інших правочинів, тендерної документації, законодавчих актів щодо зобов`язань принципала на користь бенефіціара, виконання яких забезпечує гарантія.

Правові наслідки порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією закріплені у статті 563 Цивільного кодексу України, а саме: у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано. Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.

Отже, ураховуючи приписи ст.ст. 560, 563, 565 ЦК України, обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає (подібний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 910/16898/19).

Відтак, суд повинен досліджувати обставини невиконання чи неналежного виконання принципалом основного зобов`язання (в залежності від умов гарантії), оскільки саме з цією підставою ч. 1 ст. 563 ЦК України пов`язує виникнення у гаранта зобов`язання сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Протилежне б ігнорувало саму суть гарантії як забезпечувального засобу належного виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Однак, судом установлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустими докази, відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження належного виконання позивачем усіх своїх зобов`язань за Договором №01-201210-21 від 02.07.2021.

Зі змісту Гарантії убачається, що у випадку порушенням принципалом зобов`язань за Договором ПАТ Акціонерний Банк "Південний" за першою вимогою бенефіціара без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, та безвідклично приймає на себе зобов`язання заплатити бенефіціару протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара, передбаченою цією Гарантією, грошову суму.

Отже, виходячи з умов укладеного сторонами договору, гарантійний випадок настав, а відтак, відповідачем правомірно було отримано грошові кошти у сумі 1795452,38 грн за Гарантією.

Серед іншого, суд звертаї увагу, що штрафні санкції і банківська гарантія є різними способами захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання, різними засобами забезпечення виконання господарських зобов`язань. Сплата коштів кредитору гарантом і сплата штрафних санкцій боржником не належать до одного виду відповідальності. Зазначені способи мають різну правову природу і не є взаємовиключними.

Сама по собі сплата штрафних санкцій за договором не усуває факту допущеного правопорушення та не позбавляє позивача права на задоволення своїх вимог за рахунок гарантії, зазначені способи забезпечення виконання зобов`язання (штрафні санкції та гарантія) не є взаємовиключними, що підтверджується судовою практикою, викладеною в постановах Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №908/7/18, від 01.04.2019 № 910/2693/18.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 24.03.2025.

Суддя А.І. Привалов