УХВАЛА

19 березня 2025 року

м. Київ

cправа № 922/2375/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Кондратова І. Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

на рішення Господарського суду Харківської області

у складі судді Трофімова І. В.

від 23.10.2024 та

на постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Хачатрян В. С., Гребенюк Н. В., Тихий П. В.

від 30.01.2025

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради; Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка була розцінена судом також як і заява про зміну предмета позову) просила суд стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти в розмірі 675 520,80 грн, інфляційні втрати за період з 08.07.2021 до 06.07.2024 в сумі 293 719,50 грн та 3% річних за період з 08.07.2021 до 06.07.2024 в розмірі 60 768,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 5579-В-С від 01.06.2018 визнано недійсним, а тому відпала відповідна правова підстава для утримання належного ОСОБА_1 майна - коштів, які були нею перераховані за договором. Таким чином, ОСОБА_1 просила витребувати та повернути власне майно - кошти в сумі 675 520,80 грн, перераховані за покупку нежитлових приміщень 1-го поверху № 13-:-30, 15а, 156, 18а, загальною площею 304,4 кв. м, розташованих в житловому будинку літ. "А-4" за адресою: АДРЕСА_1 , - в рамках визнаного недійсним договору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.10.2024 у справі № 922/2375/24 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 675 520,80 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат відмовлено. У задоволенні позовних вимог до Харківської міської ради відмовлено. Присуджено до стягнення з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 10 132,81 грн.

Постановою від 30.01.2025 Східний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2024 у справі № 922/2375/24.

03 березня 2025 року Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 у справі № 922/2375/24.

Перевіривши касаційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення 1 030 008,65 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на дату подання позову (1 514 000,00 грн).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, Верховному Суду надано право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у статті 287 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

З тексту касаційної скарги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради вбачається, що підставою її подання у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є, зокрема, наявність значного суспільного інтересу та виняткове значення для скаржника (підпункт "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України). Скаржник зазначає, що у Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради формується негативна практика по судовим справам, за якими на підставі рішень суду за позовними заявами органів прокуратури витребувано нежитлові приміщення, які раніше було відчужено шляхом приватизації, що в подальшому призводить до порушення майнових прав Харківської міської територіальної громади. Порушення майнових прав Харківської міської територіальної громади вбачається в необхідності повернути грошові кошти Кіт Г. В. за рішенням суду, при цьому унеможливлюється здійснити повторний продаж об`єкту приватизації, оскільки до комунальної власності Харківської міської територіальної громади воно зараховується на підставі рішень Харківської міської ради. Проте нежитлові приміщення першого поверху №13-:-30, 15а, 156, 18а в житловому будинку літ. "А-4", загальною площею 304,4 кв. м, розташованих за адресою місто Харків, вулиця Миру, 20, не були повернуті добросовісним набувачем визначеного майна до комунальної власності Харківської міської територіальної громади, оскільки в Орджонікідзевському районному суді міста Харкова триває розгляд справи № 644/423/22, в якій вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження вищевказаних нежитлових приміщень. Крім цього, вірогідність того, що при повторному продажу спірних приміщень за електронним аукціоном Харківська міська територіальна громада отримає грошові кошти хоча б в розмірі 675 520,80 з огляду на досвід проведення подібного аукціону є незначною. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради зауважує, що остаточне рішення у справі № 922/2375/24 становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для Харківської міської територіальної громади та представницького органу Харківської міської ради, в тому числі і для скаржника.

Розглянувши викладені Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради доводи, Суд дійшов висновку, що скаржник у касаційній скарзі не навів вагомих аргументів, які б свідчили про те, що саме ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника. Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу, що суспільний інтерес може полягати у важливості наслідків вирішення справи для значної кількості суб`єктів права або суспільних цінностей, що панують у державі, та спрямованих на забезпечення сталого розвитку держави, забезпечення у ній суспільного порядку, безпеки, та потреб суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства, тощо. Проте в даному випадку справа має юридичне значення лише для її учасників та не стосується важливості наслідків вирішення справи для значної кількості суб`єктів права або суспільних цінностей, що панують у державі, тощо. Доводи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради щодо винятковості справи № 922/2375/24 без належних обґрунтувань Судом до уваги також не беруться, оскільки такою може бути оцінка сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. Інші доводи Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій, необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

У пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційному оскарженню підлягають рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову до п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише коли скаржником буде доведено наявність передбаченого/передбачених у цій нормі випадку/випадків, що залежить виключно від обставин конкретної справи, фундаментальних обґрунтувань наявності випадків, передбачених вказаною нормою права, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності".

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

За змістом статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини 1 статті 46 цього Кодексу сторони користуються рівними процесуальними правами.

На підставі наведеного надання стороні будь-яких переваг, зважаючи на сферу її діяльності, правовий статус, предмет спірних відносин, призведе до порушення однієї з основних засад господарського судочинства - рівності учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням того, що касаційна скарга подана на судові рішення у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та відсутність підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 922/2375/24 за касаційною скаргою Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025 згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/2375/24 за касаційною скаргою Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2024 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

І. Д. Кондратова