ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025м. ДніпроСправа № 904/259/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіон Транс", м. Київ

до Приватного підприємства "Плазіс-ЄМ", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 431 381,69 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альвіон Транс" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Плазіс-ЄМ" про стягнення 431 381,69 грн, з яких: 324 682,06 грн основний борг, 22 905,36 грн 3% річних, 83 794,27 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на перевезення вантажів № 151117 від 15.11.2017.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 27.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В ухвалі від 27.01.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа (а.с.51) ухвала суду від 27.01.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 27.01.2025.

Відзив відповідач до суду не подав.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено скорочене рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альвіон Транс" (перевізник) та Приватним підприємством "Плазіс-ЄМ" (замовник) було укладено договір на перевезення вантажів № 151117 (далі - договір).

Даний договір визначає порядок взаємних відносин сторін , які виникають між ними при виконанні його умов, а також при розрахунках за транспортні та інші, пов`язані з цим послуги (п. 1.1. договору).

Перевізник від свого імені та за рахунок замовника забезпечує перевезення, прийнятих від замовника/вантажовідправника вантажів, автомобільним транспортом, а також може надавати/організовувати інші додаткові послуги (митне оформлення, тимчасове зберігання, тощо), про надання яких сторони дійшли згоди в заявці чи додатковій угоді (п. 1.2. договору).

Перевізник має право залучати до виконання умов цього договору третіх осіб (далі по тексту - виконавці) (п. 1.3. договору).

Перевізник виконує перевезення та надає додаткові послуги з перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що надаються замовником і є невід`ємними частинами до цього договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором пріоритетними є умови зазначені в заявці (п. 2.2. договору).

Заявка повинна оформлюватися в письмовій формі і містити таку інформацію: адреси завантаження, розвантаження і митного оформлення, контактні телефони відповідальних осіб, дату завантаження, вартість перевезення, вид і обсяг вантажу та інші обов`язкові умови для перевезення вантажу (п. 2.3. договору).

Підставою для одержання вантажу до перевезення перевізником є: копія заявки з інформацією про безпосереднього виконавця (перевізника), або інший документ, що вказує на право отримати вантаж (копія договору, заявки, довіреності). Водій перевізника зобов`язаний мати при собі документ, який підтверджує його особу, бланки товарно-транспортної накладної (СМR), а в обумовлених випадках і ТТН з відповідною печаткою, а також інші документи, необхідні для виконання перевезення (п. 2.4. договору).

Тарифи на послуги та перевезення узгоджуються для кожного перевезення окремо, в залежності від ситуації на ринку перевезень і вказується в заявці (п. 4.1. договору).

Розрахунок між сторонами заданим договором відбувається в безготівковому порядку в національній валюті-гривні шляхом оплати замовникомвиставлених перевізником рахунків після виконання умов договору протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, якщо інші умови не вказані в заявці або в інших додатках до цього договору (п. 4.2. договору).

За фактом виконання кожної заявки або на щомісячній основі сторони підписують акт приймання - здачі робіт , в якому зазначається обсяг виконаних робіт за певний період і сума, сплачена замовником за виконані роботи. Акт приймання - здачі робіт перевізника вважається підписаним замовником , а робота прийнята в повному обсязі, якщо протягом 20 (двадцяти) днів з моменту отримання акту замовник не направить перевізнику в письмовому вигляді мотивовану відмову від підписання акту повністю або частково (п. 4.3. договору).

По закінченні перевезення сторони обмінюються оригінальними документами: оригінали рахунків, актів, товарно-транспортних накладних, податкових накладних у термін, що не перевищує 21 (двадцять одну) добу після виконання транспортно-експедиторських послуг (п. 4.4. договору).

Сторони домовилися, що цей договір та додатки до цього договору, укладені за допомогою електронної пошти та факсу, має юридичну силу, породжує права та обов`язки у сторін, є обов`язковим до виконання та відповідає положенням чинного законодавства щодо письмової форми договору і діє до 31.12.2017 (п. 8.1. договору).

Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору, не виявила бажання зупинити його дію, такий договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік (п. 8.3. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору надав відповідачу послуги на загальну суму 324 682,06 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти надання послуг:

- № 7 від 03.01.2023 про надання послуг 206 014,18 грн з ПДВ (а.с. 22);

- № 39 від 16.02.2022 про надання послуг 118 667,88 грн з ПДВ (а.с. 24) та міжнародні товарно-транспортні накладні: № 395867 (а.с. 23), № 394413 (а.с. 25).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за надані послуги не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 324 682,06 грн.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 07/12 від 07.12.2023 (а.с. 28-30), в якій вимагав сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення та накладної Укрпошти (а.с. 31).

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати наданих послуг в сумі 324 682,06 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 324 682,06 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за загальний період з 03.01.2023 по 13.01.2025 у розмірі 22 905,36 грн; інфляційні втрати за період з березня 2022 по листопад 2024 за актом №39, з січня 2023 по грудень 2024 року за актом №7 на загальну суму 83 794,27 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що він виконаний не правильно, а саме позивачем при розрахунку використано неправильні початкові дати періодів нарахування.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує 3% річних:

- на заборгованість за актом № 39 від 16.02.2022 на суму 118 667,88 грн за період з 16.02.2022 по 13.01.2025;

- на заборгованість за актом № 7 від 03.01.2023 на суму 206 014,18 грн за період з 03.01.2023 по 13.01.2025.

Як вказано вище, відповідно до п. 4.2. договору розрахунок між сторонами заданим договором відбувається в безготівковому порядку в національній валюті-гривні шляхом оплати замовником виставлених перевізником рахунків після виконання умов договору протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, якщо інші умови не вказані в заявці або в інших додатках до цього договору.

Господарський суд зазначає, що акти № 7 від 03.01.2023 та № 39 від 16.02.2022 підписані відповідачем без жодних зауважень чи заперечень, в тому числі щодо неотримання ним будь-яких оригіналів документів.

Докази звернення відповідача до позивача із письмовими вимогами/претензіямищодо відсутності/ненадання позивачем будь-яких оригіналів документів, необхідних для здійснення оплати, тощо в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що всі необхідні для оплати наданих послуг документи відповідач отримав в день підписання ним спірних актів надання послуг.

Таким чином, відповідно до п. 4.2. договору відповідач повинен був сплатити за надані послуги:

- за актом № 39 від 16.02.2022 суму 118 667,88 грн у строк до 23.02.2022 включно (13.02.2022 + 5 банківських днів);

- за актом № 7 від 03.01.2023 суму 206 014,18 грн у строк до 10.01.2023 включно (03.01.2023 + 5 банківських днів).

Отже, початковою датою періоду прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг та, як наслідок, початковою датою періоду нарахування 3% річних:

- за актом № 39 від 16.02.2022 на суму 118 667,88 грн буде 24.02.2022;

- за актом № 7 від 03.01.2023 суму 206 014,18 грн буде 11.01.2023.

З огляду на викладене, з урахування заявлених позивачем періодів нарахування, 3% річних підлягають нарахуванню:

- на заборгованість за актом № 39 від 16.02.2022 на суму 118 667,88 грн за період з 24.02.2022 по 13.01.2025;

- на заборгованість за актом № 7 від 03.01.2023 на суму 206 014,18 грн за період з 11.01.2023 по 13.01.2025.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 22 691,86 грн.

Розмір інфляційних втрат позивачем розраховано правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 431 168,19 грн, з яких: 324 682,06 грн основний борг, 22 691,86 грн 3% річних, 83 794,27 грн інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача 3,24 грн (0,05 %), на відповідача 6467,49 грн (99,95 %).

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Плазіс-ЄМ" (50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Двінська, буд. 23, ідентифікаційний код 30001663) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвіон Транс" (03062, місто Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24, ідентифікаційний код 41412127) 437 635,68 грн, а саме: 431 168,19 грн, з яких: 324 682,06 грн основний борг, 22 691,86 грн 3% річних, 83 794,27 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6467,49 грн, про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.03.2025

Суддя І.В. Мілєва