ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2025 р. Справа№ 910/14395/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Суліма В.В.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Медведєва К.І.,

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024

у справі № 910/14395/23 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни

до Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН»

про стягнення 649 893,56 грн

та за зустрічним позовом Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН»

до Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОВС Транс»

про стягнення 409 598,31 грн

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 Фізична особа-підприємець Руденко Ольга Володимирівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» (далі - ДП «КК «РОШЕН») про стягнення заборгованості за транспортно-експедиторські послуги у сумі 506 916,31 грн, 3% річних у сумі 5 499,69 грн; інфляційні витрати у сумі 3 529,03 грн та пені у сумі 88411,66 грн.

Позов мотивований тим, що 02.11.2022 між ДП «КК «РОШЕН», як замовник, та ФОП Руденко О.В., як експедитор, уклали договір транспортного експедирування № ROE44/2022 (далі - Договір), за умовами якого експедитор зобов`язувався організовувати за дорученням замовника міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом та надавати інші допоміжні послуги, пов`язані із перевезеннями (надалі - послуги), а замовник - приймати та сплачувати послуги експедитора на умовах, визначених цим Договором.

Передбачено, що для виконання заявок замовника , які направлялися електронною поштою, експедитор мав право залучати третіх осіб, при цьому залишаючись відповідальним за дії таких третіх осіб, як за власні дії, перед замовником.

За умовами п. 1.2 Договору мінімальний чи максимальний обсяг перевезень не передбачений.

Всі Заявки між Експедитором та Замовником є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.2 Договору).

Розділом 4 Договору були урегульовані питання вартості послуг та порядок розрахунків. Вартість послуг по перевезенню вантажу - договірна та має вказуватися в разових заявках (п. 4.1 Договору).

Замовник зобов`язався здійснити оплату протягом 10 банківських днів з моменту отримання від експедитора наступного комплекту належним чином оформлених документів: рахунок, довідка про транспортні витрати, видана датою прибуття авто на митний термінал, Акт виконаних робіт, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) з відмітками (підписом уповноваженої особи, засвідченої печаткою або штампом) про прийняття вантажу вантажоодержувачем та виписані датою місяця (звітний місяць), в якому здійснювалось перевезення, але не раніше ніж дата розвантаження. Вказані документи, за звітний місяць, повинні бути надані перевізником замовнику не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним (п. 4.2 Договору).

Розрахунки за цим Договором здійснюються замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитора (п. 4.3 Договору).

Валюта оплати - українські гривні згідно курсу НБУ на момент прибуття вантажу на митний термінал (п. 4.4 Договору).

Позивач вказував, що у період з 27.03.2023 по 10.03.2023 відповідач направив йому заявки на перевезення власної продукції автомобільним транспортом у міжнародному сполученні :

№ 1 від 27.02.2023 Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , вартість перевезення 1400 євро;

№ 2 від 27.02.2023 Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , вартість перевезення 1400 євро;

№ 6 від 27.02.2023, Яготин-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , вартість перевезення 1650 євро;

№ 3 від 27.02.2023, Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_7 / НОМЕР_8 , вартість перевезення 1400 євро;

№ 5 від 27.02.2023, Яготин-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_9 / НОМЕР_10 , вартість перевезення 1650 євро;

№ 9 від 10.03.2023, Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_11 / НОМЕР_12 , вартість перевезення 1400 євро;

№ 12 від 10.03.2023, Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_13 / НОМЕР_14 , вартість перевезення 1400 євро;

№ 15 від 10.03.2023 Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_9 / НОМЕР_10 ;

№9 від 10.03.2023, Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_11 / НОМЕР_12 , вартість перевезення 1400 євро.

У всіх вказаних заявках найменування вантажу - кондитерські вироби.

З метою виконання замовлень за заявками позивач залучив до виконання перевезення інших перевізників.

На підтвердження виконання замовлень з перевезення вантажу позивачем надано міжнародні-транспортні накладні СМR:

№ 1148 дата доставки 14.03.2023;

№ 489270 дата поставки 06.03.2023;

№ 1240332 дата доставки 13.03.2023;

№ 1203 дата поставки 08.03.2023;

№ 1152 дата доставки 13.03.2023;

№ 0029827 дата поставки 22.03.2023;

№ 1211616 дата поставки 23.03.2023;

№ 1438 дата поставки 21.03.2023;

№ 039145 дата поставки 29.03.2023.

Для оплати наданих послуг позивач оформив акти надання послуг та рахунки на оплату, які разом з накладними та замовленнями були направлені - ОСОБА_1 , який за твердженнями позивача, є представником відповідача.

Позивач зазначав, що загалом ним було надано послуг з експедирування на суму 506916,31 грн, однак відповідач оплати не здійснив, направлену претензію від 21.08.2023 на офіційну поштову адресу відповідача та пакет документів для оплати, що підтверджується описом згрупованих поштових відправлень, фіскальним чеком від 21.08.2023, яку відповідач отримав 25.08.2023,залишив без реагування та виконання.

Підставою подання позову було порушене відповідачем право експедитора на отримання плати за транспортно-експедиторські послуги у сумі 506916,31 грн, а також 3% річних у сумі 5 499,69 грн; інфляційних витрат у сумі 3 529,03 грн та пені у сумі 88411,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 відкрито провадження у справі №910/14395/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін у судове засідання.

Заперечуючи проти вимог первісного позову, відповідач зазначав, що подані позивачем заявки не були погоджені у порядку, встановленому Договором, не містять обов`язкових реквізитів первинного та електронного документу, не містять посилання на Договір; а відсутність підпису представника відповідача на Заявках свідчить про відсутність замовлення відповідачем таких послуг. Відповідач також заперечив надані позивачем копії електронного листування в якості доказів узгодження між експедитором та замовником маршруту перевезення , ціни перевезення та вантажу. Водночас відповідач вказував , що отримав направлений позивачем пакет документів з актами наданих послуги лише 25.08.2023, проте вказував, що міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) не підтверджують надання послуг позивачем; рахунки, які надані позивачем, не визнавав первинними документами, які підтверджують надання послуг.

Разом з тим, 18.10.2023, Дочірнє підприємство «Кондитерська корпорація «РОШЕН» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни про відшкодування з експедитора збитків, завданий втратою вантажу, на суму 402 552,88 грн, а також 3 % рiчних за користування грошовими коштами у розмiрi 7 045,43 грн.

Вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що у березні 2023 року на виконання умов Договору транспортного експедирування № ROE44/2022 експедитор зобов`язувався організувати перевезення за маршрутом склад ДП «КК «РОШЕН»,м. Вінниця - Roshen one S.R.L. Румунія, кондитерських виробів, серед яких :

- вафлі ROSHEN WAFERS какао-молоко ККФ 216 г, в кількості 432 коробок, 8640 шт., загальною вартістю 4924,80 EUR без ПДВ;

- вафлі ROSHEN WAFERS горіх ВКФ 216 г в кількості 144 коробки, 2880 шт., загальною вартістю 1641,60 EUR без ПДВ;

- цукерки желейні Yummi Gummi Twists ВКФ 70 г, в кількості 780 коробок, 31200 шт., загальною вартістю 8424 EUR без ПДВ;

- батон ROSHEN молочно-шоколадний з арахісовою начинкою ВКФ 29 г, в кількості 1760 коробок, 316800 шт., загальною вартістю 38016 EUR без ПДВ (далі - Вантаж).

Утім, для виконання договору експедитором був залучений перевізник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОВС ТРАНС», який надав вантажний автомобіль марки DAF, модель XF460FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом до вантажних автомобілів марки KRONE, модель SD, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

17.03.2023 згаданий аавтомобіль прибув на склад ДП «КК «РОШЕН», розташований у місті Вінниця, де йому для перевезення був переданий вантаж, що підтверджується відміткою водія у графі 23 міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR № 1435 від 17.03.2023). Разом з вантажем водію були надані наступні документи:

1) Декларація на рахунок-фактуру (Invoice Declaration) №7071 від 17.03.2023;

2) Додаток №7071 від 17.03.2023 року до Договору №ROSH/RO-l від 01.04.2015;

3) Пакувальний аркуш від 17.03.2023;

4) Акт завантаження №1435 від 17.03.2023;

5) Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №1435 від 17.03.2023;

6) Електронна митна декларація №23UA20U5 від 18.03.2023.

Після завантаження вантажу у транспортний засіб, його було опломбовано пломбою D37636460, що підтверджується актом комісійного відвантаження та перевірки Транспортного засобу від 17.03.2023.

На території Республіки Румунія водій був зупинений поліцією,а під час перевірки транспортного засобу були виявлені тютюнові вироби без акцизних марок, які були протиправно ввезені на територію Республіки Румунія.

У зв`язку з тим, що поліцією Республіки Румунія транспортний засіб був арештований разом з водієм, був залучений інший перевізник - PIGION TRANS S.R.L., а вантаж перевантажено у інший вантажний автомобіль, номерний знак НОМЕР_15 / НОМЕР_16 .

При прийомі вантажу на складі ROSHEN ONE S.R.L. виявлено недостачу вантажу, а саме:

- цукерки желейні Yummi Gummi Twists ВКФ 70 г, в кількості 31200 шт., загальною вартістю 8424,00 EUR без ПДВ;

- батон ROSHEN молочно-шоколадний з арахісовою начинкою ВКФ 29 г, в кількості 15 шт., загальною вартістю 1,80 EUR без ПДВ;

- вафлі ROSHEN WAFERS какао-молоко ККФ 216 г, в кількості 80 шт., загальною вартістю 45,60 EUR без ПДВ (далі - втрачений вантаж).

27.03.2023 по факту недостачі вантажу вантажоодержувачем - ROSHEN ONE S.R.L., складено акт недостачі № 7071, який було підписано вантажоодержувачем в односторонньому порядку, у зв`язку з неможливістю його підписання водієм, через його арешт поліцією, про що було зазначено у самому Акті недостачі.

У зв`язку з втратою вантажу 28.03.2023 ДП «КК «РОШЕН» направив ФОП Руденко О.В. претензію з вимогою про відшкодування вартості втраченого вантажу та додаткових витрат.

За доводами ДП «КК «РОШЕН», з вини залучених ФОП Руденко О.В. третіх осіб, заподіяна ДП «КК «РОШЕН» шкода за втрату вантажу у розмiрi 402 552,88 грн підлягала стягненню з ФОП Руденко О.В. Однак експедитор відмовилася добровільно її сплатити, тому ДП «КК «РОШЕН» просило стягнути шкоду разом з 3% рiчних за користування грошовими коштами у розмiрi 7 045,43 грн.

Заперечуючи проти задоволення вимог зустрічного позову, експедитор послався на відсутність заявки замовника для організації перевезення вантажу за маршрутом, вказаним у СМR № 1435, а також не надав доказів на підтвердження наявності договору перевезення вантажу між позивачем та перевізником ТОВ «ОВС Транс».

На думку ФОП Руденко О.В., за відсутності узгодженого господарського зобов`язання між замовником та експедитором, підстави стверджувати про порушення прав замовника в зв`язку з неналежним виконанням цього зобов`язання відсутні.

Ухвалою від 01.11.2023 Господарський суд міста Києва прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «Рошен» до Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни про стягнення 604356,69 грн збитків за втрату вантажу до спільного розгляду з первісним позовом у справі №910/14395/23.

Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

14.11.2023 та 16.01.2024 експедитором були подані заяви про збільшення позовних вимог, які прийняті судом до розгляду, у зв`язку із чим подальший розгляд первісного позову здійснювався відповідно до поданої заяви, відносно заборгованості у розмірі 506916,31 грн за транспортно-експедиторські послуги , 3% річних у сумі 11041,05 грн, інфляційні витрати у сумі 9082,01 грн, пені у сумі 122854,19 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 910/14395/23 первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «Рошен» на користь Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни 506 916,31 грн заборгованості, 62 090,59 грн пені, 5 372,99 грн 3% річних та витрати по сплаті судового збору у сумі 8 615,70 грн.

У задоволені решти вимог за первісним позовом відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Задовольняючи частково вимоги первісного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані ФОП Руденко О.В. докази в сукупності доводять виконання експедитором заявок замовника, тож експедитор має право вимагати плату , до якої входить і винагорода експедитора .

При цьому суд відхилив доводи ДП «КК «РОШЕН» про було отримано пакет документів для оплати послуг за спірні перевезення - 25.08.2023, відтак останній мав сплатити позивачу кошти за перевезення по спірним Заявкам до 08.09.2023 (включно).

Перевіряючи наданий позивачем розрахунок 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд встановив, що позивач невірно здійснив розрахунок , починаючи з 26.04.2023, оскільки відповідач отримав пакет документів для оплати лише 25.08.2023, а отже у відповідності до Договору повинен був виконати грошові зобов`язання до 08.09.2023 включно, а отже першим днем прострочення виконання грошового зобов`язання є 09.09.2023.

За перерахунками суду, з відповідача підлягають стягненню 62090,59 грн пені, 5372,99 грн 3% річних та інфляційні втрати підлягає у розмірі 9082,01 грн.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції послався на ненадання відповідачем доказів на підтвердження замовлення у позивача послуги з транспортного експедирування і не подав заявки, на підставі якої такі послуги надавалися

За висновком суду перевезення, які досліджувалися в межах даної справи за первісним позовом, організовувалися позивачем як експедитором саме на підставі виставлених відповідачем заявок, а також за домовленістю позивача з перевізниками, що мало документально підтвердження. Натомість позивач за зустрічним позовом такої заявки не надав, тому здійснене Товариством з обмеженою відповідальністю «ОВС Транс» перевезення спірного вантажу за CMR №1435 не має зв`язку з договором експедирування.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 стягнуто з Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на користь Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни 18 404,50 грн витрат на професійну правничу допомогу, а також 9 082,01 грн інфляційних втрат та 80,60 грн судового збору.

Досліджуючи надані ФОП Руденко О,В. докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума у розмірі 20500 грн (гонорар) є обґрунтованим, відтак оскільки первісний позов було задоволено частково, понесені позивачем витрати на правничу допомогу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Також суд першої інстанції вважав за необхідне, з власної ініціативи, в межах додаткового рішення вказати про стягнення з відповідача 9082,01 грн інфляційних втрат та відповідно достягнути 80,60 грн судового збору, які не були зазначені при оголошенні вступної та резолютивної частини рішення від 22.05.2024, оскільки з мотивувальної частини рішення від 22.05.2024 вбачається, що суд зазначав про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат за первісним позовом, однак у резолютивній частині рішення суму інфляційних втрат, яка підлягає стягненню не було вказано, а також розраховуючи пропорцію судового збору, який підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом, судом не було враховано суму інфляції, яка підлягає стягненню.

Не погоджуючись із висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті вказаних рішень, ДП «КК «РОШЕН» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 по справі № 910/14395/23 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, зустрічну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

- скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/14395/23 повністю та прийняти нове рішенням, яким у задоволенні заяви представника Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни - адвоката Дяковського Олександра Сергійовича про ухвалення додаткового рішення від 28.05.2024 відмовити повністю.

Апеляційні скарги мотивовані не з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні, встановленим обставинам справи; а також порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

За доводами ДП «КК «РОШЕН», він не погоджував, не направляв та не отримував від ФОП Руденко О.В. заявки, що були додані первісним позивачем до позовної заяви; вказані заявки не містять особистого підпису уповноваженої особи замовника та печатки замовника, що свідчить про відсутність погодження первісним відповідачем умов, вказаних у таких заявках.

ДП «КК «РОШЕН» вказувало, що первісний позивач самостійно сформував та підписав заявки, від імені ДП «КК «РОШЕН» ; надані експедитором заявки не відповідають умовам Договору та не містять посилання на укладений між сторонами справи Договір, кількість та вимог до транспортних засобів; найменування вантажовідправника; маршрут перевезення; найменування вантажоодержувача; місце розвантаження.

Скаржник наголошував на тому, що експедитором були надані суду документи не по всім перевезенням, на які посилається експедитор, як на підставу виникнення заборгованості первісного відповідача; такі документи не містять інформації, що замовник був учасником таких перевезень, тому ці документи не можуть бути належними та допустимими доказами замовлення та надання експедитором послуг замовнику .

За доводами скаржника, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив ДП «КК «РОШЕН» у задоволені клопотання про витребування від первісного позивача та ТОВ «ОВС Транс» копій договору перевезення між ФОП Руденко О.В. та ТОВ «ОВС Транс»; копію заявки ФОП Руденко О.В. до ТОВ «ОВС Транс»; копію акту приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг; копію документів про оплату за надані послуги.

Скаржник наголошував на тому, що електронне листування, на яке посилається експедитор у позові, не може формування заявки ДП «КК «РОШЕН» на надання експедиторських послуг; адреси електронної пошти, вказані в цьому електронному листуванні, не були погоджені сторонами Договору, а експедитор не надав доказів про належність адрес електронної пошти уповноваженим представникам замовника .

На думку скаржника, посилання експедитора на те, що «користувачі електронних адрес, які містять позначення домену roshen.com, є особами, пов`язаними з КК «Рошен», є лише припущенням експедитора та не підтверджуються іншими належними доказами.

ДП «КК «РОШЕН» вказувало на те, що не отримувало актів наданих експедитором послуг у порядку, встановленому Договором, тобто до 10.04.2023, і не узгоджувало та не підписувало їх;

надані експедитором міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) не підтверджують виконання експедитором зобов`язань за Договором ;

CMR не містять підпису представника та/або печатки/штампу експедитора і тому не можуть слугувати підтвердженням надання послуг експедитором замовнику, а також не можуть підтвердити, що у такому перевезенні брав участь експедитор;

експедитор несе відповідальність за невиконання своїх договірних зобов`язань перед замовником, у тому числі при залученні ним третіх осіб, а отже відповідає за збереження вантажу під час перевезення, про що свідчить актуальна судова практика Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведена у постанові від 15.02.2019 у справі № 922/408/18.

За доводами скаржника, саме на експедитора покладено обов`язок доведення відсутність його вини у спричиненні збитків замовнику. Вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником.

Скаржник наголошував на тому, що факт наявності господарських взаємовідносин між експедитором та ТОВ «ОВС Транс» щодо залучення його до перевезення вантажу замовника 17.03.2023, яке було оформлено CMR №1435, підтверджується заявою свідка ОСОБА_3 від 05.01.2024, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом Ігнатовою Г.О.

За доводами скаржника, висновок суду про недостовірність заяви свідка з тих підстав, що свідок ОСОБА_3 працевлаштований скаржником є необґрунтованим,а тому не може братися до уваги.

Скаржник вказував, що під час судового розгляду експедитор неодноразово порушував процесуальні правила, які були проігноровані судом, внаслідок чого було порушено право замовника на справедливий суд.

Звертаючись до апеляційного господарського суду із скаргою на додаткове рішення, ДП «КК «РОШЕН» вказувало, що у заяві представника первісного позивача від 08.04.2024 не були наведені поважні причини, які унеможливлювали своєчасне , до закінчення судових дебатів у справі, надання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу; судом була проведена поверхнева оцінка наданих первісним позивачем доказів на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки на їх підставі неможливо було встановити, чи пов`язані ці витрати з розглядом даної справи; суд не врахував, що заява від 28.05.2024 разом з доданими до неї доказами на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу не була заздалегідь направлена третій особі, що є порушенням частини 9 статті 80 ГПК України, тому суд не міг брати до уваги такі докази; експедитор не надав детальний опис робіт адвокатом (наданих послуг), що є порушенням частини 3 статті 126 ГПК України.

Також скаржник вказував, що оскільки сума фрахту у наданих експедитором заявках визначена в іноземній валюті - Євро, вимоги про стягнення нарахованих інфляційних збитків є протиправними та суперечать актуальній судовій практиці Верховного Суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 910/14395/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.09.2024.

Іншою ухвалою від 05.08.2024 Північний апеляційний господарський суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23.

Обидві апеляційні скарги об`єднано в одне провадження. Спільний розгляд апеляційних скарг призначено на 26.09.2024 о 14:00 год.

16.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення, в якому ФОП Руденко О.В. просила додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП «Кондитерська корпорація «РОШЕН» - без задоволення.

16.08.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024, в якому ФОП Руденко О.В. просила рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/14395/23 від 22.05.2024 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Кондитерська Корпорація «Рошен» - без задоволення.

ФОП Руденко О.В. просила стягнути з Дочірнього підприємства «Кондитерська Корпорація «Рошен» на користь фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни витрати на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 грн.

Крім того у відзиві на апеляційну скаргу ФОП Руденко О.В. просила апеляційний господарський суд долучити до матеріалів справи копії : транспортної заявки № 02/03; транспортної заявки RTD-6585; переклад транспортної заявки RTD-6585 з румунської на українську мову; акт виконаних робіт, підписаний о з перекладачем; транспортної заявки № 16/03; листа фірми «Ротінад»; платіжних інструкцій; рахунку № 49; рахунку № 59; рахунку № 367; рахунку ФОП Стасюк; угоди про зменшення вартості послуг перевезення; рахунку № 2; акту виконаних робіт № 2-1; відомості про суми нарахованого доходу (витяг з електронного кабінету платника податків); платіжної інструкції № 3447; рахунку № НОМЕР_17 ; рахунку № НОМЕР_18 ; рахунку № НОМЕР_19 ; платіжної інструкції; квитанції до переказу на картку.

18.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВС Транс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ «ОВС «Транс» просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 910/14395/23 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3465/24 від 23.09.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку із перебуванням судді Євсікова О.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі, у відпустці.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2024 та Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 справу № 910/14395/23 за апеляційними скаргами Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024, розгляд якої призначено на 26.09.2024 о 14:00 год., прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

26.09.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» надійшли заперечення, в яких скаржник просив відмовити ФОП Руденко Ользі Володимирівній у долученні до матеріалів справи № 910/14395/23 додаткових доказів.

Заперечуючи проти такого долучення скаржник вказував, що ФОП Руденко О.В. у порушення вимог процесуального законодавства під час провадження в суді першої інстанції не повідомляла суд першої інстанції про неможливість надати докази, які зараз нею долучені до відзиву, не вказувала поважні причини, через які вона не мала можливості подати ці докази, не надала доказів наявності таких поважних причин, що є прямим порушенням положень статті 269 ГПК України.

Скаржник наголошував на тому, що долучення судом доказів, доданих первісним позивачем до відзиву, призведе до порушення положень статті 269 ГПК України, а також принципу змагальності сторін та принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність і передбачуваність.

Крім того, скаржник наголошував на тому, що сторони зобов`язані подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції, тому апеляційним судом не можуть бути долучені докази, які датовані після ухвалення рішення суду першої інстанції.

Також скаржник не погоджувався з твердженням ФОП Руденко О.В. про нібито зміну предмету доказування у зв`язку з поданням апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2024 розгляд апеляційних скарг Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 відкладено на 17.10.2024.

08.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни надійшло клопотання про подання додаткових доказів, в якому ФОП Руденко О.В. просила: долучити до матеріалів справи додаткові докази; постановити ухвалу, якою визнати явку директора ТОВ «ОВС Транс» Осядлого В.С. у наступне судове засідання обов`язковою; витребувати у ТОВ «ОВС Транс» оригінал вантажної накладної № 1435, копія якої в якості доказу долучена до відзиву на апеляційну скаргу.

У зв`язку із перебуванням судді Руденко М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі, у відрядженні з 12.10.2024, на підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3744/24 від 14.10.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2024 та Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 14.10.2024 апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Сулім В.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.10.2024 справу № 910/14395/23 за апеляційними скаргами Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024, розгляд яких призначено на 17.10.2024 об 11:20 год., прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

15.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни надійшло клопотання про стягнення понесених нею судових витрат на правничу допомогу з ДП «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на користь ФОП Руденко О.В. на протязі 5-ти днів з дати прийняття судового рішення у даній справі.

Вказане клопотання мотивовано складністю підписання та оформлення витрат на правову допомогу на протязі 5-ти днів з моменту прийняття судового рішення у даній справі.

16.10.2024 до Північного апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» надійшли заперечення на клопотання (заяву) ФОП Руденко О.В., в якому скаржник просив відмовити ФОП Руденко О.В. у долучені до матеріалів справи додаткових доказів, доданих до клопотання про надання додаткових доказів від 07.10.2024, долучити до матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ОВС Транс» від 13.09.2024 та додані до нього докази.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2024 клопотання ФОП Руденко О.В. від 07.10.2024 про подання додаткових доказів залишено без розгляду.

У розгляді апеляційних скарг Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 оголошено перерву до 14.11.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2024 у розгляду справи оголошено перерву до 05.12.2024.

Судове засідання 05.12.2024 не відбулось, у зв`язку із перебуванням головуючої судді Кропивної Л.В. з 05.12.2024 по 06.12.2024 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 розгляд апеляційних скарг Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «Рошен» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 призначено на 29.01.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2025 у розгляду справи оголошено перерву до 26.02.2025.

У судове засідання 26.02.2025 з`явились представники позивача за первісним позовом та відповідача за первісним позовом.

Третя особа без самостійних вимог за зустрічним позовом уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не направила.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційні скарги в даному судовому засіданні.

Заслухавши доводи апелянта та представника позивача за первісним позовом, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За загальним правилом , викладеним у ч. 1 ст. статті 929 ЦК України, договір транспортного експедирування є одним із різновидів посередницьких договорів, адже одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта ) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Отже , зобов`язання експедитора вичерпується надання ним функцією організувати перевезення вантажу замовника за вибраним ним маршрутом. У цьому випадку відповідальність експедитора обмежується вибором перевізника і відповідає лише за такий вибір, тоді як перевізник відповідає за втрату , пошкодження вантажу підчас перевезення за загальними правилами глави 64 ЦК України «Перевезення».

У справі, що переглядається апеляційним господарським судом , 02.11.2022 ДП «КК «РОШЕН» (замовник) та ФОП Руденко О.В. (експедитор) уклали договір транспортного експедирування № ROE44/2022 (далі - Договір), за умовами якого експедитор зобов`язувався організовувати за дорученням замовника міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом та надавати інші допоміжні послуги, пов`язані із перевезеннями (надалі - послуги), а замовник - приймати та сплачувати послуги експедитора на умовах, визначених цим Договором.

Водночас, умовами п. 5.3 Договору Експедитор в межах встановленого цим Договором ліміту зобов`язувався відповідати за втрату, нестачу, або пошкодження вантажу з моменту прийняття вантажу до перевезення та до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу.

У п. 5.4 Договору було вказано , що Експедитор в межах встановленого цим Договором ліміту несе повну матеріальну відповідальність за втрату, нестачу, або пошкодження вантажу, згідно цього Договору, в розмірі вартості втраченого або зіпсованого чи пошкодженого вантажу на підставі записів в міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) та складеного Акту щодо втрати, нестачі, або пошкодження вантажу. Сторони домовились про обмеження відповідальності Експедитора граничною сумою 4 000 000 (чотири мільйони гривень) за одним випадком нанесення збитків Замовнику (ліміт відповідальності Експедитора).

У випадку втрати, нестачі, або пошкодження вантажу, прийнятого до перевезення, вантажоодержувачем складається Акт із зазначенням виду та кількості втраченого, зіпсованого або пошкодженого вантажу, що підписується уповноваженими представниками вантажоодержувача та Експедитором (водієм Експедитора). У випадку відмови Експедитора (водія Експедитора) від підписання Акту, про це робиться відмітка в Акті та він підписується в односторонньому порядку вантажоодержувачем. Зазначений Акт має обов`язкову силу для Експедитора та є підставою для матеріальної відповідальності Експедитора за наявності його вини (п. 5.5 Договору).

Згідно із частиною 1 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини .При цьому обов`язок доведення невинуватості лежить на перевізнику.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу для перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено о перевезення. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.

Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.

Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризується одночасно двома ознаками:

1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин;

2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Отже, слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Переважному застосуванню підлягають саме норми статті 924 ЦК України, в частині обов`язку доведення вини, оскільки зазначена стаття передбачає підстави звільнення перевізника від відповідальності.

Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Відтак, втрата, нестача і пошкодження вантажу є наслідком його незбереження під час перевезення, що свідчить про неналежне виконання перевізником своїх обов`язків за договором перевезення та є підставою господарсько-правової відповідальності перевізника.

За п. 2.3 Договору сторони погодили, що заявка на організацію перевезення вантажу направляється замовником експедитору електронною поштою. У разі прийняття заявки до виконання Експедитор зобов`язаний протягом однієї години від моменту отримання такої заявки направити Замовнику електронною поштою заявку з підписом уповноваженої посадової особи експедитора про її прийняття, скріплену печаткою або штампом експедитора.

З долучених позивачем до матеріалів справи матеріалів вбачається, що між замовником та експедитором були узгоджені маршрут перевезення , вантаж -кондитерські вироби, марка транспортного засобу , державний номер реєстрації ТЗ, прізвище водія, але й вартість перевезення.

Так за заявкою № 1 від 27.02.2023 за маршрутом Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , вартість перевезення становила 1400 євро;

За заявкою № 2 від 27.02.2023 за маршрутом Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , вартість перевезення становила 1400 євро;

За заявкою № 6 від 27.02.2023 за маршрутом Яготин-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , вартість перевезення становила 1650 євро;

За заявкою № 3 від 27.02.2023 за маршрутом Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_7 / НОМЕР_8 , вартість перевезення становила 1400 євро;

За заявкою № 5 від 27.02.2023 за маршрутом Яготин-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_9 / НОМЕР_10 , вартість перевезення становила 1650 євро;

За заявкою № 9 від 10.03.2023 за маршрутом Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_11 / НОМЕР_12 , вартість перевезення становила 1400 євро;

За заявкою № 12 від 10.03.2023 за маршрутом Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_13 /VS18VEV, вартість перевезення становила 1400 євро;

За заявкою № 15 від 10.03.2023 за маршрутом Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_9 / НОМЕР_10 вартість перевезення становила 1400 євро;

За заявкою №9 від 10.03.2023 за маршрутом Вінниця-Бухарест, держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_11 / НОМЕР_12 , вартість перевезення 1400 євро.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Верховний Судом у постанові від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21 викладено висновок стосовно того, що «відсутність кваліфікованого електронного підпису не зумовлює недостовірність певних даних в електронній формі, й відповідно, недостовірність електронного доказу. Вирішення питання достовірності такого доказу має відбуватися на загальних засадах, визначених ГПК, і відповідно до стандарту доказування «баланс ймовірностей», передбаченого ст.79 ГПК.

Та обставина , що сторони, передбачивши можливість листування ( у нашому випадку - обмін заявками ) електронною поштою, не конкретизували адреси, з яких може здійснюватися таке листування, не свідчить про те, що експедитор не ідентифікував отриману ним заявку з особою замовника - ДП «КК «РОШЕН», адже всі заявки від імені замовника були створені на бланках ДП «КК «РОШЕН» і виходили від користувача електронної адреси з доменним іменем www.roshen.ua.

На підтвердження виконання перевезення у точній відповідності до вимог замовника згідно поданих ним заявок та погоджених експедитором , останній надав суду міжнародні транспортні накладні СМR: № 1148 дата доставки 14.03.2023; № 489270 дата поставки 06.03.2023; № 1240332 дата доставки 13.03.2023; № 1203 дата поставки 08.03.2023; № 1152 дата доставки 13.03.2023; № 0029827 дата поставки 22.03.2023; № 1211616 дата поставки 23.03.2023; № 1438 дата поставки 21.03.2023; № 039145 дата поставки 29.03.2023.

З відомостей міжнародних транспортних накладних СМR вбачається, що навантаження ТЗ для перевезення здійснювалося у місті Вінниці чи Яготині, вантажовідправником було ДП «Кондитерська корпорація «РОШЕН», а вантажем - кондитерські вироби.

Всі СМR (№ № 1148, 489270, 1240332, 1203, 1, 1211616, 1438, 039145) засвідчені печаткою ДП «КК «РОШЕН» та підписом його уповноважених представників.

Таким чином доводи скаржника про недоведеність експедитором вимог первісного позову, чи про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права в частині повноти та об`єктивного дослідження усіх доказів у їх сукупності при розгляді первісного позову , не заслуговують на увагу і є неспрожними.

Виходячи з умов договору, якими визначено обов`язки експедитора, колегія суддів критично ставиться до доводів скаржника щодо того, що ненадання експедитором документів по його взаємовідносинам з перевізниками по всім перевезенням вливає на правомірність вимог експедитора.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, який відмовив ДП «КК «РОШЕН» у задоволені клопотання про витребування доказів від 07.12.2023, в якому містилася вимога витребувати у експедитора та ТОВ «ОВС Транс» копію договору перевезення між ФОП Руденко О.В. та ТОВ «ОВС Транс»; копію заявки ФОП Руденко О.В. до ТОВ «ОВС Транс»; копію акту приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг; копію документів про оплату за надані послуги.

Колегія суддів зауважує, що ДП «КК «РОШЕН» не спростувало здійснення таких перевезень, а відсутність у перевізних документах згадки інших осіб, ніж учасників перевезення, усупереч умовиводам скаржника, не вимагається.

Скаржником не надано суду першої інстанції доказів про те, що перевезення належного йому вантажу та за маршрутом , вказаним у СМR, виконувалося перевізником в рамках іншого договору транспортного експедирування , стороною якого позивач за первісним позовом не був.

Як вбачається з матеріалів справи, та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач отримав пакет документів для оплати послуг експедитора 25.08.2023, що підтверджується матеріалами справи, а отже моментом, з якого в ДП «КК «РОШЕН» вважається боржником, який порушив грошове зобов`язання перед експедитором є 00-00 год 09.09.2023.

Колегія суддів зауважує, що не направлення позивачем за первісним позовом актів наданих послуг у строки, встановленні договором, а саме до 10.04.2023, не є підставою для не здійснення оплати за надані послуги, у зв`язку з чим доводи скаржника в цій частині відхиляються.

Відтак висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог позивача за первісним позовом в частині стягнення коштів за перевезення по спірним Заявкам у розмірі 506916,31 грн є правильним.

Колегія суддів зауважує, що оскаржуване рішення (первісний позов) в частині правильності розрахунків пені та 3% річних не переглядається, з огляду на відсутність в апеляційній скарзі доводів стосовно неправильності проведених судом першої інстанції розрахунків пені та 3% річних.

Що ж до доводів скаржника стосовно зустрічного позову, то колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог ДП «КК «РОШЕН» до ФОП Руденко О.В. з таких мотивів.

Як було зазначено апеляційним господарським судом вище , згідно з п. 5.4 Договору Експедитор в межах встановленого цим Договором ліміту несе повну матеріальну відповідальність за втрату, нестачу, або пошкодження вантажу, згідно цього Договору, в розмірі вартості втраченого або зіпсованого чи пошкодженого вантажу на підставі записів в міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) та складеного Акту щодо втрати, нестачі, або пошкодження вантажу. Сторони домовились про обмеження відповідальності Експедитора граничною сумою 4 000 000 (чотири мільйони гривень) за одним випадком нанесення збитків Замовнику (ліміт відповідальності Експедитора).

Експедитор до виконання своїх зобов`язань залучив до виконання перевезення Товариство з обмеженою відповідальністю «ОВС ТРАНС». Останній надав вантажний автомобіль марки DAF, модель XF460FT, державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом до вантажних автомобілів марки KRONE, модель SD, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

ФОП Руденко О.В., заявляючи вимоги за первісним позовом, підтверджувала замовлення таких послуг ДП «КК «РОШЕН» Заявкою № 1 від 27.02.2023.

Так, згідно Заявки № 1 від 27.02.2023 Вінниця-Бухарест, перевезення мало бути здійснене транспортним засобом держ.номер.знак автомобіля НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , вартість перевезення 1400 євро.

17.03.2023 водій прибув на склад ДП «КК «РОШЕН», розташований у місті Вінниця, де йому для перевезення був переданий вантаж, що підтверджується відміткою водія у графі 23 міжнародної товарно-транспортної накладної СМR № 1435 від 17.03.2023.

Після завантаження вантажу у транспортний засіб, його було опломбовано пломбою D37636460, що підтверджується актом комісійного відвантаження та перевірки Транспортного засобу від 17.03.2023.

ДП «КК «РОШЕН» на підтвердження завантаження транспортного засобу вантажем надано в матеріали справи такі документи:

1) Декларацію на рахунок-фактуру (Invoice Declaration) №7071 від 17.03.2023;

2) Додаток №7071 від 17.03.2023 року до Договору №ROSH/RO-l від 01.04.2015;

3) Пакувальний аркуш від 17.03.2023;

4) Акт завантаження №1435 від 17.03.2023;

5) Міжнародну товарно-транспортна накладну CMR №1435 від 17.03.2023;

6) Електронну митна декларація №23UA20U5 від 18.03.2023.

Згідно зі ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 01.10.2020 у справі №910/16586/18, від 12.01.2021 у справі №910/3726/20.

Отже з високим ступенем вірогідності можна дійти до висновку, що перевезення за СМR № 1435 від 17.03.2023 було замовлено ДП «КК «РОШЕН» саме у ФОП Руденко О.В., а не надання ДП «КК «РОШЕН» до матеріалів справи заявки на замовлення такого перевезення не спростовує інших доказів наявних в матеріалах справи, оцінених судом апеляційної інстанції в сукупності.

Відтак висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову з огляду на відсутність в матеріалах справи виключно заявки на перевезення спірного вантажу є помилковим.

Як зазначало ДП «КК «РОШЕН», на території Республіки Румунія ТЗ НОМЕР_1 / НОМЕР_2 зупинений поліцією, а під час його перевірки виявлено тютюнові вироби без акцизних марок, які були протиправно ввезені на територію Республіки Румунія.

У зв`язку з тим, що поліцією Республіки Румунія був накладений арешт на транспортний засіб та арештовано водія, вантаж перевантажено у інший вантажний автомобіль, номерний знак НОМЕР_15 /IF03PGN до іншого перевізника - PIGION TRANS S.R.L.

При прийомі вантажу на складі ROSHEN ONE S.R.L. виявлене недостачу цукерок желейних Yummi Gummi Twists ВКФ 70 г, в кількості 31200 шт., загальною вартістю 8424,00 EUR без ПДВ;

- батон ROSHEN молочно-шоколадний з арахісовою начинкою ВКФ 29 г, в кількості 15 шт., загальною вартістю 1,80 EUR без ПДВ;

- вафлі ROSHEN WAFERS какао-молоко ККФ 216 г, в кількості 80 шт., загальною вартістю 45,60 EUR без ПДВ (далі - втрачений вантаж).

За умовами п. 5.3 Договору Експедитор в межах встановленого цим Договором ліміту несе відповідальність за втрату, нестачу, або пошкодження вантажу з моменту прийняття вантажу до перевезення та до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу.

27.03.2023 вантажоодержувачем - ROSHEN ONE S.R.L. по факту недостачі вантажу був складений акт недостачі №7071, який було підписано вантажоодержувачем в односторонньому порядку, у зв`язку з неможливістю його підписання водієм через його арешт поліцією, про що було зазначено у самому Акті недостачі.

За загальним правилом цивільного законодавства , особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Нормами частини 2 статті 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина 2 статті 614 Ц К України).

Згідно із частинами 1, 4 ст. 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного (перевезення вантажів від 19.05.1956 року, перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення. Крім того, підлягають відшкодуванню: плата за перевезення, мито, а також інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажу, цілком у випадку втрати всього вантажу й у пропорції, що відповідає розміру збитку, при частковій втраті; інший збиток відшкодуванню не підлягає.

За змістом частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ФОП Руденко О.В. не доведено суду належними та допустимими доказами, що втрата вантажу підчас перевезення сталося не з її вини.

Судом встановлено, що вартість втраченого вантажу встановлена декларацією на рахунок-фактуру (Invoice Declaration) № 7071 від 17.03.2023 та становить:

1) цукерки желейні Yummi Gummi Twists ВКФ 70 г, в кількості 31 200 шт., загальною вартістю 8 424,00 Євро без ПДВ;

2) батон ROSHEN молочно-шоколадний з арахісовою начинкою ВКФ 29 г, в кількості 15 шт., загальною вартістю 1,80 Євро без ПДВ;

3) вафлі ROSHEN WAFERS какао-молоко ККФ 216 г, в кількості 80 шт., загальною вартістю 45,60 Євро без ПДВ.

Отже, загальна вартість втраченого вантажу становить 8 471,40 Євро без ПДВ, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату втрати складало 327 987,19 грн.

Крім того, вантажоотримувачем - ROSHEN ONE S.R.L., була сплачена сума ПДВ при митному оформленні вантажу у розмірі 9% від вартості втраченого вантажу, вказаного у декларації на рахунок-фактуру (Invoice Declaration) № 7071 від 17.03.2023, що становить 762,43 Євро, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату втрати вантажу склало 29 519,00 грн.

У зв`язку з тим, що поліцією Республіки Румунія було накладено арешт на транспортний засіб та арештовано водія, ROSHEN ONE S.R.L. залучив до виконання перевезення іншого перевізника - PIGION TRANS S.R.L., вантаж було перевантажено компанією SC SONAI S.R.L. у інший вантажний автомобіль номерний знак НОМЕР_15 /IF03PGN.

Відповідно до Рахунку № 101281 від 25.03.2023 вартість послуг з перевантаження вантажу компанією SC SONAI S.R.L. у інший вантажний автомобіль склала 1 465,34 Румунських лей, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати склало 11 837,90 грн; а вартість послуг перевізника - PIGION TRANS S.R.L. згідно з рахунком № 367 від 27.03.2023 склала 4 165,00 Румунських лей, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати склало 33 208,79 грн.

Вказані послуги були сплачені ROSHEN ONE S.R.L., яким надалі було предявлено претензію ДП «КК «РОШЕН», оскільки за умовами Договору № ROSH/RO-1 від 01.04.2015 ДП «КК «РОШЕН» мало забезпечити поставку вантажу на адресу складу ROSHEN ONE S.R.L., на умовах постачання DAP згідно з правилами Інкотермс (постачання в місці призначення).

Отже ДП «КК «РОШЕН» були понесені додаткові витрати на послуги з перевантаження вантажу у інший автомобіль та перевезення вантажу вантажоотримувачу іншим перевізником, загальна сума яких склала 45 046,69 грн.

Та обставина, що перевезення здійснювалося іншим автомобілем та іншим перевізником не є обставиною, яка звільняє експедитора від договірної відповідальності за втрату багажу , адже експедитор зобов`язаний був організувати перевезення та здійснити його за маршрутом , вказаним у заявці.

Відтак ФОП Руденко О.В. зобов`язана відшкодувати ДП «КК «РОШЕН» суму понесених останнім збитків у загальному розмірі 402 552,88 грн (327 987,19 грн вартість втраченого вантажу + 29 519,00 грн сума ПДВ 9% + 45 046,69 грн додаткові витрати на перевантаження та перевезення).

Згідно з положеннями статті 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями зазначеної норми наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тож приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання з відшкодування збитків.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правильність розрахунку ДП «КК «РОШЕН» процентів річних за період з 18.03.2023 по 17.10.2023, суд встановив, що він здійснений у відповідності до закону та арифметично вірно, відтак, з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом належать до стягнення 7 045,43 грн 3% річних.

За таких обставин, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки 3% річних, суд задовольняє позов про стягнення з ФОП Руденко О.В. на користь ДП «КК «РОШЕН» збитки за втрачений вантаж у сумі 402 552,88 грн та 3% рiчних у розмiрi 7 045,43 грн.

Щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23, то колегія суддів зазначає на таке.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ч. 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. 3 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до положень ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду міста Києва від у справі № 910/14395/23 постановлено 22.05.2024.

ФОП Руденко О.В. звертаючись до суду першої інстанції 27.05.2024 із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу понесених позивачем у справі №910/14395/23, долучено, зокрема акт прийому-передачі наданих послуг датований 22.05.2024 на 20 500,00 грн.

У зв`язку з чим ФОП Руденко О.В. не могло бути подано докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Суд враховує правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, в якій міститься висновок про те, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, а тому відхиляє аргументи скаржника щодо не підтвердження позивачем за первісним позовом фактично понесених витрат та щодо неможливості встановлення чи пов`язані ці витрати з розглядом цієї справи.

Доводи скаржника про не направлення ФОП Руденко О.В. доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу на адресу ТОВ «ОВС Транс» заздалегідь, колегія суддів відхиляє, оскільки такі суперечать строкам встановленим ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Таких висновків у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц.

Разом з тим з п. 4.4 укладеного між сторонами Договору вбачається, що валюта оплати - українські гривні згідно курсу НБУ на момент прибуття вантажу на митний термінал.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за первісним позовом при зверненні до суду з позовом заявлена сума до стягнення заборгованість за транспортно-експедиторські послуги, яка розрахована у на дату втрати вантажу, а не станом на дату звернення до суду з позовом, що в такому б випадку виключало б стягнення інфляційних втрат.

Натомість інфляційні втрати стягнуто судом першої інстанції за період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відтак доводи ДП «КК «РОШЕН», що вимоги про стягнення нарахованих інфляційних збитків є протиправними, суперечать актуальній судовій практиці Верховного Суду є неспроможними.

Викладені в апеляційній скарзі на додаткове рішення доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни додаткового рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлене, при прийнятті оскаржуваного рішення від 22.05.2024 суд першої інстанції невірно встановив обставини справи, що призвело до хибних висновків і прийняття незаконного рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, тож колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду від 22.05.2024 у даній справі - частковому скасуванню.

Натомість додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 слід залишити без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак в силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на ФОП Руденко О.В. пропорційно до розміру задоволених вимог за результатами апеляційного перегляду.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 910/14395/23 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 910/14395/23 скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» до Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни про стягнення 409 598,31 грн.

3. Прийняти в цій частині нове рішення, яким зустрічну позовну заяву Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» до Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни про стягнення заборгованості задовольнити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_20 )

на користь Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» (03039, м. Київ, проспект Науки, буд. 1, корпус 1; ідентифікаційний код 25392188)

402 552,88 грн (чотириста дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дві гривні вісімдесят вісім копійок) збитків;

7 045,43 грн (сім тисяч сорок п`ять гривень сорок три копійки) 3% річних;

6 143,98 грн (шість тисяч сто сорок три гривні дев`яносто вісім копійок) судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

5. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2024 у справі № 910/14395/23 залишити без змін.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Руденко Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_20 )

на користь Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» (03039, м. Київ, проспект Науки, буд. 1, корпус 1; ідентифікаційний код 25392188)

9 215,97 грн (дев`ять тисяч двісті п`ятнадцять гривень дев`яносто сім копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити місцевому господарському суду видати накази.

8. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Кондитерська корпорація «РОШЕН» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 залишити без задоволення.

9. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/14395/23 залишити без змін.

10. Матеріали справи № 910/14395/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 21.03.2025.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді В.В. Сулім

Є.Ю. Пономаренко