ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" березня 2025 р. м. Ужгород Справа № 907/805/20

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Лучка Р.М.,

розглянувши матеріали справи в частині заяви ліквідатора № 1693-02-01-907/805 від 30.08.2023

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства

у справі № 907/805/20

за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-СМЦ», м. Київ

до боржника Товариства обмеженою відповідальністю «Стілмен», м. Мукачево

про банкрутство

ліквідатор: арбітражний керуючий Потупало Н.І.

Без повідомлення (виклику) учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.01.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства обмеженою відповідальністю «Стілмен», введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Потупало Наталію Ігорівну.

Відповідно до ухвали від 13.05.2021 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Стілмен».

Постановою Господарського суду Закарпатської області від 08.12.2021 у справі №907/805/20 ТОВ «Стілмен» визнано банкрутом, введено ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Потупало Н.І.

13 вересня 2023 року на поштову адресу суду від ліквідатора арбітражного керуючого Потупало Наталії Ігорівни надійшла заява № 1693-02-01-907/805 про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства, в якій ліквідатор просить суд:

- покласти субсидіарну відповідальність на засновників боржника - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з доведенням до банкрутства Товариства обмеженою відповідальністю «Стілмен»;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Стілмен» грошові кошти в сумі 5 825 118,68 грн, оскільки він володів 60% статутного капіталу товариства;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства обмеженою відповідальністю «Стілмен» грошові кошти в сумі 3 883 412,46 грн, оскільки він володів 40% статутного капіталу товариства;

- накласти арешт з забороною відчуження на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах суми заявлених кредиторських вимог з метою вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів.

18 січня 2024 ухвалою Господарського суду Закарпатської області у справі №907/805/20, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 25 квітня 2024 року (повний текст постанови підписано 15.11.2024), відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого Потупало Н.І. про покладання субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства.

Постановою від 06 березня 2025 року в цій справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024, а справу № 907/805/20 в частині розгляду заяви про покладення субсидіарної відповідальності передав на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області.

В цій частині заяву та матеріали провадження включено до повторно автоматизованого розподілу для визначення головуючого судді у справі.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви ліквідатора № 1693-02-01-907/805 від 30.08.2023 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства у справі № 907/805/20 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2025 року.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор, кредитор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 20.10.2022, винесеній у справі №911/3554/17 (911/401/21), викладено висновок про те, що спори, які розглядаються у справі про банкрутство, регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими ГПК України. Розгляд таких спорів по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду (абзац 3 ч. 2 ст. 7 КУзПБ).

Отже, до поданої заяви, предметом якої, є покладення субсидіарної відповідальності і стягнення грошових коштів, слід застосовувати правила, які встановленні ГПК України для подання позову.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги предмет спору, категорію справи, з метою забезпечення принципів змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, господарський суд вважає, що зазначену справу слід прийняти до свого провадження та здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників.

Згідно приписів статті 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Приймаючи справу до свого провадження та призначаючи її до розгляду, суд звертає увагу на висновки і вказівки Верховного суду, що викладені у постанові від 06 березня 2025 року в цій справі щодо накладення арешту із забороною відчуження на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах суми заявлених вимог з метою вжиття заходів забезпечення та вважає за необхідне зазначити наступне.

У поданій до суду 13.09.2023 заяві № 1693-02-01-907/805 ліквідатор арбітражний керуючий Потупало Н.І. просить суд накласти арешт з забороною відчуження на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах суми заявлених кредиторських вимог з метою вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів.

В той же час, відповідно до приписів статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Ухвала про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме чи нерухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Зі змісту наведеної процесуальної норми вбачається можливість забезпечення вимог кредиторів шляхом застосування відповідних санкцій щодо боржника, а не до учасників боржника в межах розгляду спору про покладення на них субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, а відтак, в суду відсутні правові підстав для задоволення заяви ліквідатора № 1693-02-01-907/805 в частині забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позатим, суд звертає увагу арбітражного керуючого Потупало Н.І. на право звернутися з наведеними вимогами про накладення арешту в порядку вжиття заходів забезпечення позову за правилами Глави 10 Розділу І ГПК України за умови доведення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 7, 40, 45, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3,12, 32, 33, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Справу № 907/805/20 в частині розгляду заяви ліквідатора № 1693-02-01-907/805 від 30.08.2023 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства - прийняти до свого провадження.

2. Судове засідання з розгляду заяви призначити на 29 квітня 2025 р. на 12:00 год. у приміщенні Господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, зал судових засідань №2.

3. Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора № 1693-02-01-907/805 від 30.08.2023 про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту з забороною відчуження на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах суми заявлених кредиторських вимог.

4. Запропонувати учасникам справи подати/надіслати суду:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

- заперечення на заяву ліквідатора з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного суду від 06 березня 2025 року в цій справі - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття справи до провадження;

Ліквідатору/кредитору:

- письмові пояснення щодо заявлених вимог з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного суду від 06 березня 2025 року в цій справі - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття справи до провадження.

5. Звернути увагу учасників справи, що:

- заяви та клопотання, які подаються до суду, повинні відповідати статтям 169-170 Господарського процесуального кодексу України.

- копії відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив та додані до них документи іншому учаснику справи повинні бути надіслані (надані) одночасно з надісланням (наданням) відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив до суду (ч. 5 ст. 165 ГПК України, ч. 3 ст. 166, ч. 3 ст. 167 ГПК України).

- копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч.9 ст.80 ГПК України). Доказами надіслання доказів є опис вкладення у цінний лист з конкретним переліком і фіскальний чек.

- відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

6. Ухвалу надіслати кредитору, боржнику, ліквідатору, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині вирішення заяви про забезпечення вимог кредиторів в порядку та строки, що встановлені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.М. Лучко