номер провадження справи 5/189/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2025 Справа № 908/2833/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О. розглянув матеріали справи

За позовом: Приватного підприємства "Авто-Трейд" (електронна пошта: ; ж/м Тополя-3, буд. 48, кв. 7, м. Дніпро, 49041; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лєтрейд" (електронна пошта: ; вул. Сєдова, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035; )

про стягнення 146 361,66 грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ

23.10.2024 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна Приватного підприємства "Авто-Трейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лєтрейд" про стягнення 146 361,66 грн.

23.10.2024 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 25.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі № 908/2833/24 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Вирішено розгляд справи по суті розпочати з 21.11.2024, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.

Ухвалою суду від 06.12.2024 розгляд справи № 908/2833/24 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі №908/2833/24 в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 15.01.2025 о 10 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Ухвалою від 15.01.2025 № 908/2833/24 судом продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 06.02.2025 о 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Ухвалою суду від 27.01.2025 № 908/2833/24 задоволено заяву ТОВ "Лєтрейд" про забезпечення проведення судового засідання призначеного на 06.02.2025 об 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції та вирішено судове засідання, призначене на 06.02.2025 об 11 год. 00 хв. проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду використанням підсистеми "Електронний суд".

13.01.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС від Приватного підприємства "Авто-Трейд" до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. Суд оголосив стислий зміст заявлених позовних вимог, відповідно до яких позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 146 361,66 грн. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.02.2025 № 908/2833/24 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 24.02.2025 о 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Призначене судове засідання вирішено здійснювати в режимі відеоконференцзв`язку з використанням підсистеми "Електронний суд". Явка представників сторін у судове засідання визнана обов`язковою.

Відповідно до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 24.02.2025 о 12 год. 38 хв. здійснювалось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Представник відповідача - Майструк Н.О., яка приймала участь у попередньому судовому засіданні 06.02.2025 в режимі відеоконференції, до відеоконференції 24.02.2025 не під`єдналась. На неодноразові телефонні дзвінки секретаря судового засідання на номер засобу зв`язку ( НОМЕР_1 ) представник не відповідав. З урахуванням неявки представників позивача та відповідача у судове засідання 24.02.2025 о 12:42 суд закрив судове засідання в режимі відеоконференції та хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи. В судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 10.03.2025р. на 12 год. 3о хв.

Відповідно до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 10.03.2025 здійснювалось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Представники сторін у судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим подальший розгляд справи відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України здійснювався без технічної фіксації судового засідання. Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач обґрунтував свої вимоги невиконанням Відповідачем умов Договору №21/06/24 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 20.06.2024, який впродовж 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання документів мав або приймати надані йому послуги, або в той же самий строк надати Позивачу свої зауваження, у разі не направлення Позивачу в обумовлені строки одного примірника підписаного Акту приймання-передачі наданих послуг або своїх зауважень, надані послуги вважатимуться такими, що прийняті Відповідачем без зауважень та є безумовною підставою для оплати Позивачу за надані послуги. Станом на 23.10.2024 р. Відповідач не направив Позивачу підписані примірники Актів приймання - передачі наданих послуг, та само як і не направив зауваження щодо якості надання послуг та/або складених Позивачем по результатам виконання перевезення вантажів документів, що підтверджує отримання Позивачем наданих йому послуг перевезення. 14.09.2024 р. Відповідачу направлено претензію від 12.09.2024 р. вих. №12092024/1 , яка, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист ТТН №050, який відправлено на юридичну адресу Відповідача, отримано представником останнього 27.09.2024 р., що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні. Станом на 23.09.2024 р. відповідь на претензію Відповідач не надав. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 23.10.2024 р складає 146361,66 грн., в т.ч.: 137905,52 грн. основного боргу, 5735,76 грн. - пеня, 660,79 грн. - 3% річних, 2068,59 грн. втрат від інфляції, яку на підставі ст.ст. 16, 526, 610, 611, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216 Господарського кодексу України просить стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши у відзиві на позовну заяву, що в порушення п. 4.3, п. 3.4.14, п.4.4 Договору Позивач до цього часу не надав Відповідачу повний пакет документів - замовлення, акт приймання-передачі, рахунки тощо. Відповідач не отримував копій первинних документів від Позивача, що підтверджується тим, що у додатках до позовної заяви також відсутні докази. Позивач долучаючи до позовної заяви незрозумілих квитанцій про направлення, не є підтвердженням направлення саме необхідних документів. Одним із важливих документів для оплати послуг є замовлення, відповідно до переліку наданих Позивачем документів, є лише одне замовлення та у всіх Актах приймання-передачі відсутній підпис директора Відповідача, що ставить під сумнів виконання такої кількості замовлень. Відповідач неодноразово звертався до Позивача з вимогою надати повний пакет документів для здійснення оплати, в телефонному режимі було вирішено це питання, однак, станом на сьогодні, Позивач до сих пір не направив документи. Вважає, що Позивач порушуючи умови договору намагається стягнути в судовому порядку нічим не підтверджену суму заборгованості, нарахувавши на неї штрафні санкції, а тому просить у позові відмовити.

У своїй відповіді на відзив Позивач зазначив, що відповідно до п. 4.3., п. 3.4.1.14., п. 6.2., п. 4.4. Договору Документи, які є умовою передплати були направлені Відповідачу із залученням кур`єрської служби Нова Пошта, та вручені представнику ТОВ «Лєтрейд» Піроговій Анастасії Русланівні, що підтверджується відповідними накладними кур`єрської служби, копії яких додано до позовної заяви. Контакти отримувача документів було надано менеджером ТОВ «Лєтрейд» ОСОБА_3, що підтверджується скріншотом переписки останнього її логістом Позивача. До того ж ОСОБА_3 під час переписки неодноразово підтверджував отримання ТТН, Актів виконаних робіт та Рахунків на оплату, навіть підтверджує, що оплачувати будуть із власних коштів, так як у клієнтів заблоковані рахунки. Крім того, ОСОБА_3 підтверджує і погоджену вартість перевезень, яка було виконана на той час відповідно до наданих Відповідачу оригіналів документів - 60338,56 грн. Таким чином, відповідно до скріншотів переписки у месенджері VIBER Відповідач підтверджує отримання оригіналів, хоча і частково, підтверджує сформування реєстрів на оплату та неодноразово просить надіслати йому Акти звіряння взаєморозрахунків. Крім цього, 14.09.2024 р. на юридичну та фактичну адреси Відповідача було направлено претензію від 12.09.2024 р. вих. №12092024/1 щодо погашення заборгованості, номер відправлення 050. Згідно інформації, яка міститься на сайті Укрпошти вказане відправлення було вручене 27.09.2024 р. представнику Відповідача за довіреністю (доказ додається), що підтверджує й отримання Відповідачем претензії Позивача із вимогою щодо оплати заборгованості, але на теперішній час, відповіді на претензію ПП «АВТО-ТРЕЙД» так і не отримало. Зазначене вище свідчить про те, що Відповідач обізнаний про наявну заборгованість за надані послуги перевезення, але шляхом перекручування фактів навмисно намагається уникнути виконання своїх обов`язків щодо оплати наданих послуг перевезення. Також зазначив, що з метою виконання перевезення вантажів Відповідача було залучено транспортний засіб, який належить ПП «АВТО-ТРЕЙД», а саме сідловий тягач IVEKO STRALIS реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричіпом SCHWARZMUELLER реєстраційний номер НОМЕР_3 , перевезення виконував водій нашого підприємства ОСОБА_1., сам факт виконання перевезень підтверджується товарно-транспортними накладними, що надані до матеріалів справи разом із позовною заявою. Таким чином ПП «АВТО - ТРЕЙД» надало ТОВ «Лєтрейд» власний транспортний засіб для виконання перевезення, заправляло його пальним, ремонтувало його, сплачувало податки та заробітну плату водію, тобто несло витрати, які в середньому складають 70-80 відсотків від вартості перевезення, і при цьому не хоче від замовника перевезення отримати оплату не надсилаючи йому документи, які підтверджують факт виконання перевезення та є умовою оплати. Зазначене хоча і не прямо, але підтверджує факт надання Відповідачу документів, які необхідні для оплати послуг перевезення через заінтересованість Позивача як мінімум відшкодувати вже понесені витрати, не кажучи вже про отримання прибутку, що є головною метою будь-якого перевізника. Відповідач навмисно перекручує обставини справи з метою відтермінування оплати або взагалі намагається уникнути свого зобов`язання щодо погашення заборгованості перед Позивачем.

Своїм правом надати заперечення на відповідь на відзив Відповідач не скористався.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути її по суті заявлених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «АВТО-ТРЕЙД» (Позивач/Перевізник) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛЄТРЕЙД» (Відповідач/Замовник) укладено Договір №21/06/24 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 20.06.2024 р.

Згідно умов Договору Позивач зобов`язався доставляти довірені йому Відповідачем (іншими вантажовідправниками за вказівкою Відповідача) вантажі до пункту призначення на території України, а також в міжнародному сполученні, та видавати їх особам, які мають право на їх одержання (вантажоодержувачам), а Відповідач зобов`язався приймати та оплачувати Позивачу встановлену за надані послуги плату.

Пунктом 3.2.6. Договору передбачено обов`язок Відповідача своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані Позивачем послуги та відшкодовувати додаткові витрати, що виникли у Позивача при виконанні цього Договору, якщо такі витрати здійснювалися в інтересах Замовника та є документально підтвердженими. Крім того, згідно п. 3.3.3. Позивач має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за надані послуги та відшкодування додаткових витрат, що виникли у нього при виконанні Договору.

В пункті 4.3. Договору Сторони обумовили, що оплата наданих послуг перевезення вантажів здійснюється Замовником на підставі рахунків-фактур, виставлених Перевізником відповідно до погоджених Сторонами Актів приймання-передачі наданих послуг, складених з урахуванням первинних документів бухгалтерськогообліку, в наступному порядку: 80% (вісімдесят відсотків) вартості послуг перевезення вантажів, погоджених Сторонами у Замовлені, сплачується протягом 10 (десяти) банківських днів з дати погодження Замовником Акту приймання-передачі наданих послуг, одержаного від Перевізника разом з повним комплектом документів, вказаних в п. 3.4.1.14. цього Договору; 20% (двадцять відсотків) вартості послуг перевезення вантажів, погоджених Сторонами у Замовленні, сплачується протягом 10 (десяти) банківських днів з дати належної реєстрації Перевізником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, без виставлення окремого рахунку.

При цьому п. 3.4.14 Договору визначено, що перевізник зобов`язувався протягом 7 (семи) календарних днів з дати розвантаження автомобільного транспорту надати замовникові пакет документів, необхідних для здійснення взаєморозрахунків , а саме: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі наданих послуг, товарно-транспортну накладну (CMR), також в необхідних випадках можуть подаватися оригінали інших документів, підтверджуючих надання послуг, зокрема вантажна митна декларація, подорожній лист тощо.

Пунктом 4.4 сторони також обумовили, що у випадку ненадання Перевізником оригіналів рахунку-фактури, Акту приймання-передачі наданих послуг та інших документів, вказаних в п. 3.4.14 цього Договору, або їх неналежного оформлення, строк виконання зобов`язань Замовника щодо здійснення оплати наданих послуг вважається таким, що не настав, до моменту виправлення усіх виявлених недоліків, отримання Замовником повного комплекту належним чином оформлених оригіналів документів та погодження Акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до умов цього Договору.

В пункті 4.5. сторони домовилися, що датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Перевізника.

Відповідно п. 4.6. Договору за згодою сторін за окремими перевезеннями вантажів у Замовленні можуть бути письмово погоджені інші умови оплати, які матимуть пріоритет над загальними умовами цього Договору.

Відповідно до п. 6.2. Договору Акт приймання-передачі наданих послуг складається Перевізником протягом 7 (семи) календарних днів після закінчення надання послуг, а при триваючому надання послуг - не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітнім, на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін первинних документів бухгалтерського обліку (товарно-транспортних накладних (CMR), подорожніх листів тощо).

6.3. Акт приймання передачі наданих послуг складається Перевізником в двох автентичних примірниках, підписується уповноваженою особою Перевізника, скріплюється його печаткою (за наявності) та направляється Замовнику разом з первинними документами бухгалтерського обліку, зазначеними в п.3.4.14 цього Договору, за реквізитами, зазначеними в цьому Договорі або за його фактичним місцезнаходженням, поштовим, кур`єрським зв`язком або нарочним.

6.4. Акт приймання-передачі наданих послуг розглядається Замовником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання та, у випадку його погодження підписується уповноваженою особою Замовника, скріплюється його печаткою (за наявності), після чого один примірник Акту приймання-передач наданих послуг повертається Перевізнику за реквізитами, зазначеними в цьому Договорі або за фактичним місцезнаходженням, поштовим, кур`єрським зв`язком або нарочним.

6.5. У випадку наявності у Замовника зауважень або заперечень до Акту приймання-передачі наданих послуг, зауваження або заперечення направляються Перевізнику в порядку та у строки, передбачені п. 6.4. Договору.

6.6. Сторони домовилися, що юридичну силу мають виключно оригінали Актів приймання-передачі наданих послуг, оформлені у письмовій (електронній) формі, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками (за наявності) Сторін, у тому числі із застосуванням електронного кваліфікованого підпису та печатки (за наявності), Електронні та факсимільні копії Актів приймання-передачі наданих послуг не мають юридичної сили та не можуть посвідчувати факти надання послуг.

Пунктом 7.7. Договору Сторони передбачили відповідальність Відповідача за порушення строків оплати, а саме у випадку порушення Відповідачем строків оплати наданих послуг останній зобов`язаний оплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період простроченого грошового зобов`язання за кожен день прострочення до фактичної дати оплати.

До того ж у п.7.1. Договору зазначено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з умовами цього Договору та чинним законодавством України.

12.5. Сторони погодили, що цей Договір, додаткові договори до цього Договору або Інші документи, у тому числі первинні документи бухгалтерського обліку, що додаються до цього Договору та становлять його невід`ємну частину, у тому числі первинні документи бухгалтерського обліку, які підписані належним чином уповноваженими представниками Сторін з використанням кваліфікованого електронного підпису та засвідчені кваліфікованими електронними печатками Сторін (за наявності), в порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством України, мають повну юридичну силу оригіналу документа. При цьому Сторони погоджуються, що за домовленістю Сторін застосування електронного документообігу може відбуватися як Із застосуванням спеціалізованих онлайн-сервісів документообігу, так і з використанням звичайної електронної пошти, месенджерів тощо.

На виконання умов Договору, як вказує і сам Позивач, Відповідач направив Позивачу Замовлення №1 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 25.06.2024 р. (надалі - Заявка), на підставі якого Позивач з 26.06.2024 р. по 26.07.2024 р. зобов`язався здійснювати перевезення ранніх зернових самоскидами за маршрутами, зазначеними в ТТН. Згідно умов Заявки оплата наданих послуг здійснюється впродовж 15 банківських днів за оригіналами документів. Відповідальною особою замовника у заявці вказано менеджера-логіста ОСОБА_2, телефон НОМЕР_4 . Також вказано транспортний засіб: НОМЕР_2-НОМЕР_3; водій: ОСОБА_1 , водійське посвідчення: НОМЕР_5 .

Також Позивач стверджує, що:

1) 29.07.2024 р. Відповідачем отримано оригінали Рахунку - фактури №СФ-0000250 від 01.07.2024 р. на суму 5938,80 грн., Акт №ОУ-0000250 здачі-приймання (надання послуг) від 01.07.2024р., ТТН №010304 від 26.06.2024 р., Рахунку-фактури №СФ-0000251 від 02.07.2024 р. на суму 14528,64 грн., Акт №ОУ-0000251 здачі-приймання (надання послуг) від 02.07.2024р., ТТН №010309 від 28.06.2024 р., Рахунок-фактура №СФ-0000252 від 03.07.2024 р. на суму 14340,96 грн., Акт №ОУ-0000252 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 03.07.2024 р., ТТН №010329 від 02.07.2024 р., Рахунок-фактура №СФ-0000253 від 02.07.2024 р. на суму 14650,08 грн., Акт №ОУ-0000253 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 02.07.2024 р., ТТН №010318 від 29.06.2024 р., Рахунок-фактура №СФ-0000254 від 07.07.2024 р. на суму 10880,08 грн., Акт №ОУ-0000254 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.07.2024 р., ТТН №010334 від 02.07.2024 р.

Таким чином у зазначених пакетах Відповідачу відправлено документи, які підтверджують надані послуги перевезення належним чином на загальну суму 60338,56 грн.

Станом на 12.09.2024 р. (на момент відправки претензії) жодних зауважень щодо якості наданих послуг від Відповідача не надходило, що свідчить про прийняття послуг перевезення в повному обсязі без зауважень, а Рахунки-фактури №СФ-0000250 від 01.07.2024 р. на суму 5938,80 грн., №СФ-0000251 від 02.07.2024 р. на суму 14528,64 грн., №СФ-0000252 від 03.07.2024 р. на суму 14340,96 грн., №СФ-0000253 від 02.07.2024 р. на суму 14650,08 грн., №СФ-0000254 від 07.07.2024 р. на суму 10880,08 грн. не оплачені повністю.

Враховуючі обумовлені сторонами строки оплати, кінцевою датою оплати Рахунків-фактур №СФ-0000250 від 01.07.2024 р. на суму 5938,80 грн., №СФ-0000251 від 02.07.2024 р. на суму 14528,64 грн., №СФ-0000252 від 03.07.2024 р. на суму 14340,96 грн., №СФ-0000253 від 02.07.2024 р. на суму 14650,08 грн., №СФ-0000254 від 07.07.2024 р. на суму 10880,08 грн., загальна сума рахунків складає 60338,56 грн., є 19.08.2024 р.

Станом на 23.10.2024 р. строк прострочення платежу складає 64 дні.

2) 04.08.2024 р. Відповідачем отримано оригінали Рахунку - фактури №СФ-0000259 від 03.07.2024 р. на суму 11854,68 грн., Акт №ОУ-0000259 здачі-приймання (надання послуг) від 03.07.2024 р., ТТН №010339 від 04.07.2024 р., Рахунку-фактури №СФ-0000260 від 04.07.2024 р. на суму 11943,28 грн., Акт №ОУ-0000260 здачі-приймання (надання послуг) від 04.07.2024 р., ТТН №010356 від 07.07.2024 р., Рахунок-фактура №СФ-0000261 від 09.07.2024 р. на суму 11012,98 грн., Акт №ОУ-0000261 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 09.07.2024 р., ТТН №010364 від 09.07.2024 р., Рахунок-фактура №СФ-0000262 від 11.07.2024 р. на суму 9317,36 грн., Акт №ОУ-0000262 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 11.07.2024 р., ТТН №010369 від 10.07.2024 р., Рахунок-фактура №СФ-0000263 від 12.07.2024 р. на суму 9629,48 грн., Акт №ОУ-0000263 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.07.2024 р., ТТН №010377 від 11.07.2024 р.

Отримання зазначених вище документів підтверджується відповідною накладною кур`єрської служби. Таким чином у зазначено пакеті Відповідачу відправлено документи, які підтверджують надані послуги перевезення належним чином на загальну суму 53757,78 грн.

Станом на 12.09.2024 р. (на момент відправки претензії) жодних зауважень щодо якості наданих послуг від Відповідача не надходило, що свідчить про прийняття послуг перевезення в повному обсязі без зауважень, а Рахунки-фактури №СФ-0000259 від 03.07.2024 р. на суму 11854,68 грн., №СФ-0000260 від 04.07.2024 р. на суму 11943,28 грн., №СФ-0000261 від 09.07.2024 р. на суму 11012,98 грн., №СФ-0000262 від 11.07.2024 р. на суму 9317,36 грн., №СФ-0000263 від 12.07.2024 р. на суму 9629,48 грн. не оплачені повністю.

Враховуючі обумовлені сторонами строки оплати, кінцевою датою оплати Рахунків-фактур №СФ-0000259 від 03.07.2024 р. на суму 11854,68 грн., №СФ-0000260 від 04.07.2024 р. на суму 11943,28 грн., №СФ-0000261 від 09.07.2024 р. на суму 11012,98 грн., №СФ-0000262 від 11.07.2024 р. на суму 9317,36 грн., №СФ-0000263 від 12.07.2024 р. на суму 9629,48 грн., на загальну сума рахунків складає 53757,78 грн., є 23.08.2024 р., станом на 23.10.2024 р. строк прострочення платежу складає 60 днів.

3) 22.08.2024 р. Відповідачем отримано оригінали Рахунку - фактури №СФ-0000286 від 01.08.2024 р. на суму 10961,60 грн., Акт №ОУ-0000286 здачі-приймання (надання послуг) від 01.08.2024 р., ТТН №010380 від 12.07.2024 р., Рахунку-фактури №СФ-0000287 від 01.08.2024 р. на суму 12847,58 грн., Акт №ОУ-0000287 здачі-приймання (надання послуг) від 01.08.2024 р., ТТН №010382 від 12.07.2024 р.

Отримання зазначених вище документів підтверджується відповідною накладною кур`єрської служби. Таким чином у зазначено пакеті Вас відправлено документи, які підтверджують надані послуги перевезення належним чином на загальну суму 23809,18 грн.

Станом на 12.09.2024 р. (на момент відправки претензії) жодних зауважень щодо якості наданих послуг від Вас не надходило, що свідчить про прийняття послуг перевезення в повному обсязі без зауважень, а Рахунки-фактури №СФ-0000286 від 01.08.2024 р. на суму 10961,60 грн., №СФ-0000287 від 01.07.2024 р. на суму 12847,58 грн. не оплачені повністю.

Враховуючі обумовлені сторонами строки оплати, кінцевою датою оплати Рахунків-фактур №СФ-0000286 від 01.08.2024 р. на суму 10961,60 грн., №СФ-0000287 від 01.07.2024 р. на суму 12847,58 грн., на загальну сума рахунків складає 23809,18 грн., є 12.09.2024 р., станом на 23.10.2024 р. строк прострочення платежу складає 40 днів.

Судом встановлено, що у всіх зазначених вище ТТН є відмітка вантажоодержувача про прийняття вантажу. Разом з тим вказані рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт та ТТН не містять підписів уповноважених осіб та печатки замовника - ТОВ «Лєтрейд».

Отримання зазначених вище документів, за твердженням Позивача, підтверджується відповідною накладною кур`єрської служби №№ 8527, 4038, 4996, 4459.

Також Позивач стверджує, що в порушення умов договору станом на 23.10.2024р. Відповідач не направив Позивачу підписані примірники Актів приймання - передачі наданих послуг, так само як і не направив зауваження щодо якості надання послуг та/або складених Позивачем по результатам виконання перевезення вантажів документів, що підтверджує отримання Позивачем наданих йому послуг перевезення.

У зв`язку із порушенням Відповідачем обумовлених у Договорі строків оплати Відповідачу 14.09.2024 р. Позивачем направлено претензію від 12.09.2024 р. вих. №12092024/1 засобами поштового зв`язку на юридичну адресу Україна, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 7 та фактичну адресу Україна, 01021, Київ, вул. Івана Мазепи, 11 А-Б, що підтверджується описами вкладення в цінний лист та ТТН №069 та №050, до того ж, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист ТТН №050, який відправлено на юридичну адресу Відповідача, отримано представником останнього 27.09.2024 р., що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні.

Станом на 23.09.2024 р. відповідь на претензію Відповідач не надав, як і зауважень щодо якості наданих послуг та оформлених по результатам перевезення первинних документів, та не здійснив оплачу наданих послуг.

Відповідач заперечив сам факт отримання від Позивача повного пакету первинних документів - замовлення, актів приймання-передачі, рахунків тощо, які є підставою для здійснення оплати. Вказав, що долучені Позивачем до позовної заяви квитанції про направлення, не є підтвердженням направлення саме необхідних документів. Надане Позивачем замовлення є єдиним у всіх Актах приймання-передачі відсутній підпис директора Відповідача, що ставить під сумнів виконання такої кількості замовлень.

Приймаючи рішення у справі суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, згідно ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочином згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 цього Кодексу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК).

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 902 ЦК передбачає, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно ст. 903 ЦК якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Глава 64 ЦК України визначає особливості правового регулювання перевезення.

Так, згідно ст. 908 перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Аналогічне визначення договору перевезення міститься і у ст. 307 Господарського кодексу України. Так, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Отже, документом, який відповідно до вимог чинного законодавства, може підтвердити операцію з перевезення вантажу є перевізний документ (транспортна накладна, коносамент тощо).

Аналогічного висновку щодо виду документів необхідних для підтвердження операції з перевезення вантажу дійшов і Верховний Суд у Постанові від 29.01.2021 року у справи № 922/51/20::

« 8.5. Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення.

8.6. Згідно із статтею 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

8.7. Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

8.8. Відповідно до статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторін договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами. Такими документами можуть бути: міжнародна автомобільна накладна (СМ); накладна СМС (накладна УМВС); коносамент (ВІЇ ої Іадіпе); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Сагро Мапіїеві); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

8.9. Згідно з пунктом І Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 М 363 (далі - Правила), договір про перевезення вантажів - це двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

8.10. Пунктом 11.1 Правил передбачено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. »

За вимогами ст. 916 за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно ст. 917 перевізник зобов`язаний надати транспортні засоби під завантаження у строк, встановлений договором. Відправник вантажу має право відмовитися від наданого транспортного засобу, якщо він є непридатним для перевезення цього вантажу. Відправник повинен пред`явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог. Перевізник має право відмовитися від прийняття вантажу, що поданий у тарі та (або) упаковці, які не відповідають встановленим вимогам, а також у разі відсутності або неналежного маркування вантажу.

Відповідно до ст. 919 перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ст. 920).

До пред`явлення перевізникові позову, що випливає із договору перевезення вантажу, пошти можливим є пред`явлення йому претензії у порядку, встановленому законом, транспортними кодексами (статутами). Позов до перевізника може бути пред`явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк (ст. 925).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене суд, дослідивши матеріали справи, встановив що під №12 у додатках до позовної заяви Позивач надав «Копії накладних кур`єрської служби», дослідженням яких виявлено, що вони являють собою скріншоти (знімки екрану) мобільного телефону невідомої особи та невідомого застосунку про отримання одержувачем «ТОВ «Лєтрейд» Пірогова Анастасія Руславнівна . .» за адресою доставки: «Цифрова адреса: 11/341, Київ, (Відділення № 341 (до 30 кг), вул.Кловський узвіз 14/24» невідомих поштових відправлень за неповно вказаними номерами накладних:

- 59 0012 0638 … - «відправлено 20 серп. 16:58» , прибуло « 21 серп. 13:56»;

- 59 0011 9289 … - «відправлено 27 лип. 15:49» , прибуло « 28 лип. 10:41» ;

- 59 0011 8612 4… - «відправлено 15 лип. 19:48» , прибуло «-------» ;

- 59 0011 9618 .… - «відправлено 02 серп. (час закритий)» , прибуло « 03 серп. (час закритий)».

При цьому Позивач у позовній заяві навів повні номери вказаних накладних як кур`єрської доставки відповідно за №№ 4459, 8527, 4996, 4038. Однак, оскільки скріншоти накладних не містять повного номеру, то за ними неможливо ідентифікувати їх ідентичність.

Крім цього, вказані скріншоти не містять опису вкладеного відправлення, а тому з них неможливо встановити які саме документи, і чи документи взагалі, відправлялися позивачем на адресу відповідача. Самих накладних, які б підтверджували факт передачі до служби кур`єрської доставки первинних документів на виконання умов Договору Позивачем до позовної заяви і під час розгляду справи не додано, як і інформації від служби доставки про фактичне отримання Відповідачем вказаних відправлень.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 96 ГПК України надані Позивачем скріншоти є паперовими копіями електронних доказів - електронних накладних:

1. Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

2. Електронні докази подаються у формі документів, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

3. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

4. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

5. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З огляду на принципи змагальності та рівності сторін господарського процесу суд з власної ініціативи оригінали електронних доказів не витребовував, відповідних клопотань від сторін не надходило. Разом з тим, суд вжив усіх необхідних процесуальних дій щодо виклику у судові засідання як на підготовчому провадженні так і під час розгляду справи по суті керівника або уповноваженого представника Позивача для з`ясування обставин справи та усунення вказаних невідповідностей. Проте, керівник позивача Головко Д.Л. , посилаючись на власну зайнятість, відмовився прибути в судове засідання або взяти участь у ньому в режимі відеоконференцзв`язку.

Суд критично оцінює додані Позивачем до відповіді на відзив додаткові докази - скріншоти листування у месенджері «Viber» невідомої особи та ОСОБА_3 «Лєтрейд»:

по-перше, вказані докази подані з порушенням правил подання доказів (ст. 80 ГПК України), оскільки Позивач мав надати усі наявні у нього докази разом із першою заявою по суті справи - позовом, без обґрунтування причин порушення вказаних правил та клопотання про поновлення строку для їх подання;

по-друге, вони є паперовою копією електронного листування невідомих осіб, оскільки Позивачем не доведено яке відношення за його твердженням «менеджер ОСОБА_3» має до Відповідача, а Договір не містить переліку уповноважених працівників сторін на здійснення листування та їх номерів, адрес електронної пошти, тощо, лише в заявці № 1 вказано відповідальну особу замовника - менеджера-логіста ОСОБА_2, телефон НОМЕР_4 , доказів здійснення листування з яким Позивачем суду не надано; даних відповідальної особи з боку Позивача заявка не містить;

по-третє, хоча сторони у п. 12.5 Договору і погодились з тим, що «за домовленістю Сторін застосування електронного документообігу може відбуватися як із застосуванням спеціалізованих онлайн-сервісів документообігу, так і з використанням звичайної електронної пошти, месенджерів, тощо», проте Позивач не надав суду доказів направлення необхідних для здійснення оплати документів (п. 3.4.14 та п. 4.4 Договору) і в електронному вигляді засвідчених електронним цифровим підписом;

по-четверте, у п. 6.6. Договору Сторони домовилися, що юридичну силу мають виключно оригінали Актів приймання-передачі наданих послуг, оформлені у письмовій (електронній) формі, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками (за наявності) Сторін, у тому числі із застосуванням електронного кваліфікованого підпису та печатки (за наявності), Електронні та факсимільні копії Актів приймання-передачі наданих послуг не мають юридичної сили та не можуть посвідчувати факти надання послуг. Отже, будь-яке направлення у месенджері вказаних документів не мають юридичної сили та можуть бути підставою для здійснення Відповідачем оплати.

Також суд зауважує, що хоча Позивач і направив Відповідачу претензію від 12.09.2024р. № 12092024/1, в якій вимагав сплати заборгованості із врахуванням штрафних санкцій в розмірі 139885,66 грн. протягом п`яти банківських днів з дня отримання претензії, яка отримана відповідачем 27.09.2024р., однак до неї не було додано оригіналів необхідного пакету для здійснення оплати документів, що не може свідчити про виконання Позивачем умов Договору в частині порядку здійснення розрахунків між сторонами, а тому суд не вбачає підстав для оцінки вказаної вимоги, як такої, що визначена ч. 2 ст. 530 ЦК України: якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що Позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів відправлення на адресу Відповідача (замовника), у відповідності до п. 3.4.14 Договору, протягом 7 (семи) календарних днів з дати розвантаження автомобільного транспорту пакету документів, необхідних для здійснення Відповідачем оплати за надані послуги, а саме: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі наданих послуг, товарно-транспортну накладну (CMR).

Оскільки направлення вказаних документів є суттєвою умовою договору, яка передує та обумовлює здійснення Відповідачем оплати за надані послуги, то встановлена судом відсутність доказів їх відправлення Позивачем на адресу Відповідача в установленому Договором порядку свідчить про невиконання (порушення) Позивачем умов Договору, а отже і відсутність підстав для задоволення позовних вимог як в частині основного боргу, так і нарахованих пені, 3% річних та втрат від інфляції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна Сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на Сторони. Кожна Сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не Стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які Сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності Сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити

Повний текст рішення складено та підписано 20.03.2025.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.