номер провадження справи 22/159/24
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.03.2025 Справа № 908/2203/24

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Литвинюк А.О.

За участю представників учасників справи:

від стягувача (позивача) адвокат Кулешова Л.В., довіреність № 256 від 11.12.2024 (у режимі відеоконференцзв`язку)

від боржника (відповідача) адвокат Неудачін Р.В., довіреність № 2 від 02.01.2025

Розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви (вих. № 870 від 05.03.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ про розстрочення виконання судового рішення у справі № 908/2203/24

за позовом: Публічного акціонерного товариства ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО (вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69063)

про стягнення 33928611,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025 до Господарського суду Запорізької області через систему Електронний суд надійшла заява (вих. № 870 від 05.03.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ про розстрочення виконання судового рішення у справі № 908/2203/24, згідно якої просить розстрочити виконання судового рішення у сумі 3% річних, інфляційних втрат та судового збору в загальному розмірі 34335715 грн. 37 коп. (14794028 грн. 02 коп. 3% річних, 19134544 грн. 48 коп. інфляційних втрат, 407142 грн. 87 коп. судового збору) рівними частинами на 12 місяців, згідно наведенного графіку.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.03.2025, вказану вище заяву передано на розгляд судді Господарського суду Запорізької області Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.03.2025 у справі № 908/2203/24 вказана заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., судове засідання з розгляду заяви призначено на 20.03.2025, про яке повідомлені учасники справи.

У судове засідання 20.03.2025 з`явилися представники сторін.

Відповідно до ст. 222 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник боржника (заявника) у судовому засіданні підтримав заяву про розстрочку виконання судового рішення. Заява обґрунтована таким. У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та забороною в зв`язку з цим нарахування та стягнення неустойки, інфляційних та відсотків річних за невнесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, відповідач позбавлений дієвих механізмів, пов`язаних з несплатою споживачами електроенергії заборгованості, зокрема припинення/зупинення електропостачання. Велика кількість споживачів електроенергії перебуває на тимчасово окупованих територіях України. Заборгованість споживачів перед заявником стрімко зростає, що підтверджується балансами Товариства. Вартість чистих активів Товариства у 2024 зменшилась більше ніж на 50% у порівнянні з минулим роком. З початку запровадження воєнного стану на постачання електроенергії до Товариства ОСР було переведено майже 700 споживачів, і Товариство, як постачальник універсальної послуги, зобов`язано забезпечити всіх цих споживачів електроенергією. Для цього потрібно спочатку купити її на ринку електроенергії, на що потрібно витратити значні суми коштів. У Товариства зростає поточна кредиторська заборгованість, яка станом на 30.09.2024 становить 2321622 тис.грн. Основна питома вага отриманих коштів направляється на виконання платежів, передбачених законодавством для забезпечення стабільного електропостачання споживачам. Всього в січні 2025 сплачено ,46 грн., така ж сума має бути сплачена й за лютий 2025. Також існує законодавчий обов`язок Товариства забезпечити пропорційність розрахунків за послуги з передачі та розподілу електроенергії та забезпечити у повному обсязі розрахунки з НЕК «УКРЕНЕРГО» за послуги з передачі, про що у визначені строки необхідно повідомити НКРЕКП. Усі перелічені обставини істотно ускладнюють виконання судового рішення.

Представник стягувача проти задоволення заяви заперечив із підстав, викладених у письмовому поясненні, що надійшло до суду 17.03.2025. Наявність воєнного стану, дебіторська заборгованість та дія нормативних актів в особливий період наразі впливає на господарську діяльність обох сторін, які знаходяться в рівнозначних економічних умовах. Вважає, що розстрочення виконання судового рішення на 12 місяців є занадто довгим та не відповідає наявним обставинам, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим в зазначений термін.

Заслухавши представників стягувача та боржника, розглянувши матеріали заяви, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду в цій справі, виходячи з такого.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.02.2025 у справі № 908/2203/24, яке набрало законної сили 04.03.2025, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ на користь Публічного акціонерного товариства ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО 14794028 (чотирнадцять мільйонів сімсот дев`яносто чотири тисячі двадцять вісім) грн. 02 коп. 3% річних, 19 134 544 (дев`ятнадцять мільйонів сто тридцять чотири тисячі п`ятсот сорок чотири) грн. 48 коп. інфляційних втрат, 407142 (чотириста сім тисяч сто сорок дві) грн. 87 коп. судового збору.

11.03.2025 на виконання вказаного рішення господарським судом виданий відповідний наказ.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання судового рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як було встановлено судом при розгляді цієї справи по суті, ТОВ ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ за умовами укладеного з ПАТ ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО договору розподілу № 14 від 01.01.2019 було здійснено часткову оплату за послуги розподілу в березні 2023 на суму 123762015,87 грн.; повну оплату за послуги розподілу в квітні 2023 на суму 121536638,16 грн.; повну оплату за послуги розподілу в травні 2023 на суму 102104176,55 грн. та у червні 2023 на суму 82347529,42 грн., у липні 2023 на суму 94830365,19 грн.; у серпні 2023 - частково на суму 101095343,30 грн.; повністю у вересні 2023 на суму 85163754,23 грн.; частково у жовтні 2023 на суму 113407633,51 грн. та у листопаді 2023 на суму 136250749,56 грн.; повністю у грудні 2023 на суму 148279737,42 грн.; частково у січні 2024 на суму 89006000,00 грн. та у березні 2024 на суму 123762015,87 грн. та не оплачені у лютому та квітні 2024.

Тобто, ТОВ ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ намагалося дотримуватися виконання грошового зобов`язання за договором.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання, судовим рішенням було стягнуто 14794028 грн. 02 коп. 3% річних, 19134544 грн. 48 коп. інфляційних втрат, та покладені судові витрати у вигляді 407142 грн. 87 коп. судового збору.

Згідно витягів з балансу ТОВ ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ, станом на 31.03.2023 була наявна дебіторська заборгованість у сумі ,24 грн., станом на 30.06.2024 була дебіторська заборгованість складала 2692434 тис.грн., станом на 30.09ж2 тис.грн., тобто дебіторська заборгованість зростала.

Відповідно наданої боржником бухгалтерської довідки № 1/1 від 29.02.2024, станом на 01.01.2024 вартість чистих активів Товариства поточного періоду зменшилась більше ніж на 50% порівняно з минулим роком. Згідно довідки № 3 від 30.10.2024, за даними балансу (бухгалтерського обліку) на 30.09.2024 вартість чистих активів Товариства за склала 220604 тис.грн. (з від`ємним значенням). Згідно бухгалтерської довідки № 3/1 від 30.10.2024, станом на 30.09.2024 вартість чистих активів Товариства не знизилась більше ніж на 50% порівняно з цим показником станом на кінець попереднього року.

У січні 2025 було сплачено постачальникам електроенергії загальну суму ,46 грн. Як зазначив заявник, приблизно таку ж суму Товариство зобов`язано сплатити учасникам ринку й за лютий 2025.

Разом з тим, згідно наданих позивачем доказів, останній також має кредиторську та дебіторську заборгованість, податкову заборгованість. Відповідно наданої позивачем фінансової звітності, у 2023 збиток ПАТ ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО склав 204748 тис.грн., за 9 місяців 2024 168431 тис.грн.

ПАТ ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО, так само як і ТОВ ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ, є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, а також критично важливим для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період.

Суд враховує, що стягувач є таким же суб`єктом господарювання, як і боржник, та також здійснює свою господарську діяльність в умовах дії воєнного стану.

Згідно з ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Заявником не наведено обставин надання розстрочення виконання судового рішення на встановлений законодавством максимальний річний строк. Стягувач зазначив, що 12 місяців розстрочення рішення є занадто великим строком, який не є обґрунтованим.

ТОВ ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області, більше ніж 70% якої наразі є тимчасово окупованою російською федерацією. Тобто, боржник позбавився значної частини доходів незалежно від проведення своєї господарської діяльності.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Як зазначив суд, відповідач більшу частину суми за послуги розподілу сплатив, однак допускав несвоєчасність розрахунку, що стало підставою для стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат позивача. Суми, що стягнуті судовим рішенням, є значними, всього рішенням стягнуто загальну суму 34335715,37 грн.

Заслухавши представників учасників справи, дослідивши надані докази суд враховує, що негайне виконання рішення в цій справі і стягнення з боржника всіх грошових коштів за рішенням суду, ставить під загрозу фінансування заходів із забезпечення сталої та безпечної роботи об`єктів електроенергетики чим загрожує безпеці держави та населенню України.

Суд також враховує, що в разі пред`явлення стягувачем до виконання судового наказу, вжиті в рамках виконавчого провадження заходи примусу обмежать господарську діяльність боржника. Саме лише відкриття виконавчого провадження без можливості реального виконання рішення не забезпечить виконання його зобов`язання перед ПАТ ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО.

Надання розстрочення виконання рішення суду в цій справі на 6 місяців буде відповідати балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Розстрочка виконання рішення суду сприятиме стабільному здійсненню ТОВ ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ господарської діяльності та зробить реальною можливість отримання боргу стягувечем.

На підставі викладеного вище, суд вважає за можливе заяву задовольнити частково, розстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2025 у справі № 908/2203/24 в частині стягнення 14794028 (чотирнадцять мільйонів сімсот дев`яносто чотири тисячі двадцять вісім) грн. 02 коп. 3% річних, 19134544 (дев`ятнадцять мільйонів сто тридцять чотири тисячі п`ятсот сорок чотири) грн. 48 коп. інфляційних втрат, 407142 (чотириста сім тисяч сто сорок дві) грн. 87 коп. судового збору на 6 (шість) місяців, зі сплатою Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ на користь Публічного акціонерного товариства ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО по 5722619 грн. 23 коп. щомісячно до останнього числа кожного місяця, починаючи з квітня 2025, та зі сплатою 5722619 грн. 22 коп. в останній місяць погашення заборгованості.

У судовому засіданні 20.03.2025 судом підписано та проголошено вступну та резолютивну частини цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2025 у справі № 908/2203/24 в частині стягнення 14794028 (чотирнадцять мільйонів сімсот дев`яносто чотири тисячі двадцять вісім) грн. 02 коп. 3% річних, 19134544 (дев`ятнадцять мільйонів сто тридцять чотири тисячі п`ятсот сорок чотири) грн. 48 коп. інфляційних втрат, 407142 (чотириста сім тисяч сто сорок дві) грн. 87 коп. судового збору на 6 (шість) місяців, зі сплатою Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖЖЯЕЛЕКТРОПОСТАЧАННЯ (вул. Олександрівська, буд. 35, м. Запоріжжя, 69035, ) на користь Публічного акціонерного товариства ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО (вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035, ) по 5722619 (п`ять мільйонів сімсот двадцять дві тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн. 23 коп. щомісячно до останнього числа кожного місяця, починаючи з квітня 2025, та зі сплатою 5722619 (п`ять мільйонів сімсот двадцять дві тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн. 22 коп. в останній місяць погашення заборгованості.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України. Повний текст ухвали складений та підписаний 25.03.2025.

Суддя О.В. Ярешко