ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року м. Дніпро Справа № 904/1159/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус О.В., Верхогляд Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Укрпошта"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 р.

(суддя Євстигнеєва Н.М., м. Дніпро, повний текст рішення складено 27.05.2024 р.)

у справі

за позовом

Акціонерного товариства "Укртелеком"

в особі Дніпропетровської філії

Акціонерного товариства "Укртелеком"

до відповідача-1:

Регіонального відділення Фонду Державного майна України

по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській

відповідача-2:

Акціонерного товариства "Укрпошта"

про стягнення 58 903,92грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській безпідставно отримані грошові кошти, у розмірі 30 939,69 грн.; стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" безпідставно отримані грошові кошти, у розмірі 27 964,23грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 22.04.2011 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Укртелеком" укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4390-ОД. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2023 р. у справі № 904/5029/22 встановлено, що договір оренди нерухомого майна № 12/02-4390-ОД від 22.04.2011 р. є припиненим з 22.02.2017 р.. Після припинення дії договору оренди Позивач продовжував користуватися орендованим майном по 30.11.2018 р. включно. У період з 22.02.2017 р. по 30.11.2018 р. сплатив на користь бюджету грошові кошти в сумі 30 939,69 грн та на користь Балансоутримувача - 27 964,23 грн. Оскільки строк дії договору закінчився, у відповідачів існує обов`язок повернути грошові кошти, як безпідставно отримані.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 30 939,69 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 590,48 грн.. Стягнуто з Акціонерного товариства "Укрпошта" на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 27 964,23 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 437,52 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "Укрпошта" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 р. у справі № 904/1159/24, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити Акціонерному товариству "Укртелеком" у його позовних вимогах в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області 27.05.2024 р. у справі № 904/1159/24 є необгрунтованим.

Водночас, на думку Скаржника, є підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для скасування судового Рішення повністю та ухвалення нового рішення, а саме: судом першої інстанції не з`ясовані обставин, що мають значення для справи, на які відповідачі посилалися у відзивах; судом першої інстанції недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими ( дата припинення дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4390-ОД, встановлена не вірно, всупереч договору та цивільному законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди державного та комунального майна ); суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права (а саме, не застосував законодавство, яке підлягало застосуванню при вирішенні спору щодо оренди саме державного нерухомого майна).

При цьому Скаржник зазначає, що Відповідач-2, не знав та не міг знати, що Договір оренди є припиненим, оскільки за даним Договором він є Балансоутримувачем, права та обов`язки якого зводяться до утримання орендованого приміщення в належному стані, контролю за використанням орендованого майна згідно виду діяльності Орендаря, отримання орендної плати у співвідношенні, відповідно до п. 3.6. Договору. Листування Орендаря щодо продовження дії Договору оренди відбувалося з Орендодавцем без участі Балансоутримувача. Оскільки чинне законодавство не надає право Балансоутримувачу виступати Орендодавцем щодо орендованого нерухомого майна та мати права Орендодавця, то відповідно Балансоутримувач не вправі заявляти вимогу про зобов`язання Орендаря повернути орендоване майно та повідомляти його про відсутність наміру продовжити договір. Таким чином, згоди на припинення дії вказаного Договору AT «Укрпошта» ( Балансоутримувач за Договором ) не надавало. Всі інші правовідносини щодо припинення чи пролонгації Договору відбувалися між Орендарем та Орендодавцем без участі Балансоутримувача.

Скаржник наголошує на тому, що AT «Укрпошта» довідалося про те, що Договір є припиненим з 22.02.2017 р. тільки з рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2023 р. по справі № 904/5029/22. Відповідач -2 не нараховував Позивачу ( Орендарю за Договором № 12/02-4390-ОД від 22.04.2011 р. ) неустойку за несвоєчасне повернення майна за ч. 2 ст. 785 ЦК України, до суду про стягнення зазначеної неустойки не звертався. До того ж, як вбачається з Рішення суду від 01.03.2023 р. у справі № 904/5029/22, судом не встановлювалися обставини правомірності чи неправомірності сплати орендної плати у період з 22.02.2017 р. по 30.11.2018 р., тобто після припинення дії Договору до дня повернення майна за Актом повернення з оренди, а АТ «Укртелеком» також не оспорювало у суді правомірність орендної плати у зазначений період.

Скаржник зазначає, що AT «Укрпошта» отримало тільки орендну плату в розмірі, передбаченому п. 3.6. Договору, тому висновок Верховного Суду, зроблений у Постанові від 19.04.2021 р. у справі № 910/11131/19, щодо неприпустимості стягнення фактично потрійного розміру орендної плати, а саме безпосередньо орендної плати і неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування річчю за час прострочення, до AT «Укрпошта» не може бути застосовано. Відповідач -2 наголошував у своєму відзиві на тому, що застосування до нього норм ст. 1212 ЦК України є неприпустимим, так як, орендна плата, яку Відповідач -2 отримав від Позивача після спливу дії Договору, в даному випадку, не може вважатися безпідставно отриманою.

На переконання Скаржника незважаючи, що Договір оренди припинив діяти з 22.02.2017, отримання Балансоутримувачем орендної плати за спірний період з 22.02.2017 р. до 30.11.2018 р. є правомірним.

У відповіді на відзив, на думку Скаржника Позивач помиляється, посилаючись при на ч. 4 ст.75 ГПК України. Скаржник наголошує, що AT «Укрпошта» взагалі не було залучено до провадження за справою № 904/5029/22. Тому стосовно АТ «Укрпошта» дата припинення дії договору оренди № 12/02-4390-ОД від 22.04.2011 р. не була встановлена, а посилання на преюдиціальність у спорі, що розглядається у справі № 904/1159/24, стосовно дати припинення вищезазначеного договору, встановленої судом при розгляді справи № 904/5029/22, є помилковим. До того ж, як вбачається з рішення суду від 01.03.2023 р. у справі № 904/5029/22, судом не встановлювалися обставини правомірності чи неправомірності сплати орендної плати у період з 22.02.2017 р. по 30.11.2018 р., тобто після припинення дії Договору до дня повернення майна за Актом повернення з оренди, а АТ «Укртелеком» також не оспорювало у суді правомірність орендної плати у зазначений період.

Відповідач -2 вважає, що застосування до нього норм ст. 1212 ЦК України є неприпустимим, так як грошові кошти, отримані Відповідачем -2 від Позивача до 30.11.2018 р., в даному випадку не можуть вважатися безпідставно отриманими, оскільки є орендною платою. Отримання Відповідачем -2 орендної плати після спливу дії Договору ґрунтується на положеннях цивільного законодавства та є правомірним.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Акціонерного товариства "Укртелеком" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що рішенням суду від 02.03.2023 р. у справі № 904/5029/22 встановлено, що з урахуванням пункту 10.1 договору (в редакції додаткової угоди від 03.10.2014 р.), ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4390-ОД від 22.04.2011 р. є припиненим з 22.02.2017 р.. Зі змісту цього рішення вбачається, що суд прийшов до висновку, що неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку дії договору, а саме: у спірний період з 22.02.2017 р. до 30.11.2018 р. відбулося виключно з вини самого Орендаря, а тому існують усі правові підстави для застосування неустойки, відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, розрахованої за безпідставне користування спірним об`єктом оренди після закінчення строку дії договору. ПАТ "Укрпошта" у позадоговірний період отримало кошти, що підтверджуються платіжними документами,які є в матеріалах справи.

Товариство також вказує на те, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим орендна плата за користування майном за умовами договору, що припинився ( у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо ) не нараховується.

Крім того, Товариство зазначає про те, що відповідно до правового висновку Касаційного господарського суду у постановах від 19.02.2020 р. у справі № 915/411/19, від 21.02.2020 р. у справі № 910/660/19, від 17.03.2020 р. у справі № 922/2413/19, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена.

У письмових поясненнях на заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, АТ "Укртелеком" вказує на те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях є стороною справи, тому зазначені вище обставини вважаються встановленими та не доводяться знов у справі № 904/1159/24. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях вчинило односторонній правочин та припинило дію договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.04.2011 р. №12/02-4390-ОД, про що також повідомило і балансоутримувача - ПАТ «Укрпошта». Безпідставне нарахування ПАТ «Укрпошта» та виставлення до сплати орендної плати Орендарю після припинення договору Орендодавцем є ігноруванням умов договору оренди, в якому Балансоутримувач не є стороною та не має право вимоги до Орендаря, відповідно усі негативні наслідки за власну неправомірну поведінку АТ «Укрпошта» повинно нести самостійно, а не перекладати на Орендаря - Позивача у справі. Позивач надав суду платіжні документи, які підтвердили факт набуття АТ «Укрпошта» грошових коштів, перерахованих АТ «Укртелеком» у позадоговірний період.

Відповідач -1 не скористався своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2024 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А., суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді Коваль Л.А., 07.08.2024 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, за результатами якого, для вирішення питання відкриття провадження у справі, визначено новий склад суду у складі: головуючого судді Чус О.В., суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2024 р. поновлено Акціонерному товариству "Укрпошта" строк на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровської області від 27.05.2024 р. у справі № 904/1159/24. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрпошта" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 р. у справі № 904/1159/24. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 07.10.2024 р., у зв`язку з вирішенням питання про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в режимі відеоконференції, на виконання пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Коваль Л.А., судді Чередко А.Є., Мороз В.Ф..

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 921/24 від 08.10.2024 р. та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2024 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді Чус О.В., Дармін М.О..

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.2024 р., судовою колегією у визначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрпошта" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 у справі № 904/1159/24 до свого провадження, для розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 31.03.2025р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/1159/24, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Верхогляд Т.А..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.03.2025р., судовою колегією у визначеному складі, прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрпошта" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 у справі № 904/1159/24 до свого провадження, для розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи.

22.04.2011 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях ( Орендодавець ) та Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком", яке в подальшому змінило своє найменування на Акціонерне товариство "Укртелеком" ( Орендар ) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4390-ОД, за умовами пункту 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - вбудоване приміщення, реєстровий № 0ААА ЖЕЛ 996 (далі - майно), площею - 93,0 кв. м, розміщене за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Кринички, вул. Центральна, 36, на 2-му поверсі 2-поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпропетровської дирекції УДППЗ "Укрпошта" ( Балансоутримувач ), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 06.12.2010 р. і становить за незалежною оцінкою 93 600,00 грн.

Майно передається в оренду з метою іншого використання (розміщення та експлуатація обладнання електрозв`язку) без права надання послуг з доступу до Інтернет та рухомого мобільного зв`язку ( п. 1.2 договору ).

Орендар вступає у строкове користування державним майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору ( у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж 3 роки - не раніше дати державної реєстрації договору ) та акта приймання-передачі майна ( п. 2.1 договору ).

22.04.2011 р. Орендодавець передав Орендарю у присутності Балансоутримувача у строкове платне користування нежитлові вбудовані приміщення, площею - 93,0кв.м., розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, смт. Кринички, вул. Центральна, 36.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1995 р. №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - лютий 2011 року - 1 201,87 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2011 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за березень - квітень 2011 року ( п. 3.1 договору ).

Згідно пунктів 3.3 3.5 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні: 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 841 грн. 31 коп.; 30% Балансоутримувачу у розмірі 360 грн. 56 коп. щомісяця не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, встановлених кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж ( п. 3.6 договору ).

У разі припинення ( розірвання ) договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно, закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу ( п. 3.11 договору ).

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 22.04.2011 по 21.03.2014 включно ( п. 10.1 договору ).

03.10.2011 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 22.04.2011 р. № 12/02-4390-ОД.

Так, у розділі 1 договору оренди вартість орендованого майна викладена в реакції: "... вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 13.03.2014 р. і становить 117 316,00 грн.". Пункти 3.1 та 3.6 розділу 3 договору викладені в наступній редакції: "Орендна плата ... і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2014 року - 1 466,45 грн."; орендна плата перераховується: ... 70% -до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства у розмірі - 1 026,52 грн., - 30% - балансоутримувачу - у розмірі 439,93 грн.

Крім того, згідно з вказаною Додатковою угодою пункт 10.1. розділу 10 доповнено абзацом 2 та викладено в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 22.03.2014 р. по 21.02.2017 р. ( включно )". Усі інші умови договору, не порушені даною угодою, залишаються без змін.

30.11.2018 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" та Дніпропетровською дирекцією ПАТ "Укрпошта" складено та підписано Акт повернення з оренди нежилого приміщення по договору № 12/02-4390-ОД від 22.04.2011 р..

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2023 р., яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023 р., у справі № 904/5029/22 стягнуто з Акціонерного товариства "Укртелеком" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях 119 064 грн. 38 коп. - неустойки та 2 344 грн. 66 коп. частини витрат по сплаті судового збору.

Рішенням суду від 02.03.2023 р. у справі №904/5029/22 встановлено, що з урахуванням пункту 10.1 договору ( в редакції додаткової угоди від 03.10.2014 р. ), ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4390-ОД від 22.04.2011 є припиненим з 22.02.2017 р..

Зі змісту цього рішення також вбачається, що суд прийшов до висновку, що неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку дії договору, а саме: у спірний період з 22.02.2017 р. до 30.11.2018 р. відбулося виключно з вини самого Орендаря, а тому існують усі правові підстави для застосування до Відповідача відповідно до частини 2 ст. 785 ЦК України неустойки, розрахованої за безпідставне користування спірним об`єктом оренди після закінчення строку дії договору. Заявлена Позивачем до стягнення неустойка становить 125 988,10грн та розрахована за період з 22.02.2017 р. до 30.11.2018 р..

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській зазначило, що 16.08.2023 р. на виконання рішення суду № 904/5029/22 від 01.03.2023 позивачем сплачено неустойку за період з 22.02.2017 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 119 064,38 грн.

Позивач зазначає, що у період з 22.02.2017 р. по 30.11.2018 р. користувався приміщенням та сплачував орендну плату ( Орендодавцю та Балансоутримувачу) на підставі п. 3.6 договору оренди, оскільки вважав, що договір оренди був пролонгований. Так за період з 22.02.2017 р. по 30.11.2018 р. АТ "Укртелеком" відповідно до умов договору оренди, сплатив Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях орендну плату в сумі 30 939,69 грн та АТ "Укрпошта" орендну плату в сумі 27 964,23 грн.

На підтвердження зазначено надано платіжні доручення:

Отримувач УДКСУ у Кіровському районі м. Дніпропетровська: №4575 від 06.06.2017 на суму 1 911,41грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 04.2017; №6828 від 14.07.2017 на суму 1936,26грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 05.2017; №9253 від 21.08.2017 на суму 1967,24грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 06.2017; №10987 від 20.09.2017 на суму 1 971,17грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 07.2017; №12594 від 11.10.2017 на суму 1969,20грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 08.2017; №1350 від 04.12.2017 на суму 2032,68грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 10.2017; №202 від 03.01.2018 на суму 2050,97грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 11.2017; №1750 від 29.01.2018 на суму 2071,48грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 12.2017; №4703 від 14.03.2018 на суму 2102,55грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 29.10.2010, 70% оренди за 01.2018; №6812 від 14.03.2018 на суму 2121,48грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 21.02.2011, 70% оренди за 02.2018; №10358 від 20.06.2018 на суму 2161,97грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 21.02.2011, 70% оренди за 04.2018; №14115 від 20.08.2018 на суму 2161,97 грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 22.04.2011, 70% оренди за 06.2018;

Отримувач УК у Центральному районі м. Дніпра: №16868 від 01.10.2018 на суму 2146,84грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 21.02.2011, 70% оренди за 07.2018;

№16870 від 01.10.2018 на суму 2146,84грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 21.02.2011, 70% оренди за 08.2018; №19466 від 12.11.2018 на суму 2187,63грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 21.02.2011, 70% оренди за 09.2018 (а.с. 15-29);

Отримувач ДД ПАТ "Укрпошта": №4574 від 06.06.2017 на суму 1365,29грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 04.2017 зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 1380 від 30.04.2017; №6827 від 14.07.2017 на суму 1383,04 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 05.2017 зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 1798 від 31.05.2017; № 9252 від 21.08.2017 на суму 1405,17грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 06.2017 зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 2087 від 30.06.2017; №10986 від 20.09.2017 на суму 1407,98 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 07.2016 зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 2631 від 31.07.2017; №12595 від 11.10.2017 на суму 1406,57грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 08.2017 зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 3028 від 31.08.2017; №16349 від 04.12.2017 на суму 1451,92 грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 3630 від 31.10.2017; №201 від 03.01.2018 на суму 1464,98грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 11.2017 зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 3915 від 30.11.2017; №1751 від 29.01.2018 на суму 1479,63грн, призначення платежу: 30% за оренду прим. за 12.2017 зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 4407 від 31.12.2017; №4702 від 14.03.2018 на суму 1501,83грн, призначення платежу: 30% за оренду за січень 2018 року зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 322 від 31.01.2018; №6811 від 23.04.2018 на суму 1515,34грн, призначення платежу: 30% за оренду за лютий 2018 року зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 655 від 28.02.2018; №10355 від 20.06.2018 на суму 1532,01грн, призначення платежу: 30% за оренду за березень 2018 року зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 1107 від 30.03.2018; №10356 від 20.06.2018 на суму 1544,27грн, призначення платежу: 30% за оренду за квітень 2018 року зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 1503 від 30.04.2018; №10357 від 20.06.2018 на суму 2144,81грн, призначення платежу: №12/02-4390-ОД від 21.02.2011, 70% оренди за 03.2018; №14114 від 20.08.2018 на суму 1544,27грн, призначення платежу: 30% за послуги оренди 06/2018 зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 2651 від 30.06.2017; №16869 від 01.10.2018 на суму 1533,45грн, призначення платежу: 30% за оренду за серпень 2018 року зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 3380 від 31.08.2018; №16867 від 01.10.2018 на суму 1533,45грн, призначення платежу: 30% за оренду за липень 2018 року зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 3107 від 31.07.2018; №18450 від 22.10.2018 на суму 3750,22грн, призначення платежу: сплата за оренду за вересень 2018 року зг. дог 12/02-4390-ОД/1067-42/11 від 22.04.2011, зг. рах 4053 від 30.09.2018 ( а. с. 30-45 ).

Враховуючи наведене, Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просило стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській безпідставно отримані грошові кошти, у розмірі 30 939,69 грн.; стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" безпідставно отримані грошові кошти, у розмірі 27 964,23 грн.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За приписами ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Загальна умова частини 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 р. у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18

При розгляді цієї справи господарським судом було встановлено, що АТ "Укртелеком" сплачено орендну плату за період після дати припинення договору оренди - 22.02.2017 р., проте з 23.02.2017 р. у Орендаря були відсутні правові підстави сплачувати орендну плату за договором, а у Орендодавця та Балансоутримувача - правові підстави (діючий договір) для її отримання.

Також, місцевим господарським судом було встановлено, що при здійсненні розрахунку неустойки на підставі ст. 785 ЦК України у справі № 904/5029/22 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях не було враховано сплачені Відповідачем кошти за весь час користування нерухомим майном після закінчення строку дії договору оренди. Отже, сплачена орендна плата за період з 22.02.2017 р. по 30.11.2018 р. ( враховуючи припинення дії договору оренди з 22.02.2017 р.) не зарахована в рахунок сплати, передбаченої ст. 785 ЦК України неустойки.

З огляду на вищенаведене, у зв`язку з припиненням договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-4390-ОД від 22.04.2011 р., суд апеляційної інстанції погоджується з судом попередньої інстанції, про правомірність та обґрунтованість вимог Позивача про примусове стягнення з Відповідача -1 30 939,69 грн та з Відповідача -2 27 964,23 грн, сплачених Позивачем після припинення договору, як безпідставно набутих.

Щодо доводів Скаржника пов`язаних із порушенням судом першої інстанції приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України, а також того, що AT «Укрпошта» взагалі не було залучено до провадження за справою № 904/5029/22, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду ( ч. 7 ст. 75 ГПК України ).

Отже, для господарського суду при вирішення певного спору преюдиційний характер мають обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 р. у справі № 910/16898/19 дійшла висновку про те, що преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Ці правила також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі.

Аналізуючи положення ч. 7 ст. 75 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 р. у справі № 917/1345/17 (пункт 32), дійшла висновку, що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Верховний Суд звернув увагу на те, що за змістом ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в іншій господарській, цивільній або адміністративній справі, можуть бути преюдиційними для іншої справи навіть у разі їх встановлення стосовно однієї особи, яка бере участь у справі ( подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 28.08.2023 р. у справі № 911/4610/15(911/1277/22)).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обгрунтовано, з посиланням на ч. 4 ст. 75 ГПК України, взяв до уваги обставини встановлені рішенням суду в іншій господарській справі № 904/5029/22.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрпошта" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2024 р. у справі № 904/1159/24 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя Т.А. Верхогляд