ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2025 р. Справа№ 910/10047/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представника скаржника Слив`юк С.В. згідно витягу з ЄДР

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року

у справі №910/10047/24 (суддя Стасюк С.В.)

за заявою Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України

до Приватного підприємства "Преса Сервіс"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року у справі №910/10047/24 відмовлено ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділу ДПС України у відкритті провадження у справі про банкрутство ПП "Преса Сервіс".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року у справі №910/10047/24, відкрити провадження у справі про банкрутство ПП "Преса Сервіс"; визнати ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України кредитором боржника з грошовими вимогами у сумі 7 285 676,00 грн.; призначити арбітражного керуючого із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 02.12.2024 року відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 у справі №910/10047/24, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10047/24.

12.12.2024 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/10047/24/7137/24 від 10.12.2024 витребувані матеріали даної справи №910/10047/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Слід зазначити, що 17.12.2024 року суддя Пантелієнко В.О. перебував у відпустці, а тому розгляд матеріалів здійснювався судом 18.12.2024 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2024 апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року у справі №910/10047/24 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

26.12.2024 через систему "Електронний суд", тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання вимог ухвали від 18.12.2024 надано докази сплати судового збору.

Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 20.12.2024 по 13.01.2025 перебував у відпустці, тому заяву про усунення недоліків фактично передано головуючому судді 14.01.2025 року.

Ухвалою суду від 20.01.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділу ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року у справі №910/10047/24, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 13.03.2025 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Представник скаржника в судовому засіданні 13.03.2025 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року у справі №910/10047/24, відкрити провадження у справі про банкрутство ПП "Преса Сервіс"; визнати ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України кредитором боржника з грошовими вимогами у сумі 7 285 676,00 грн.; призначити арбітражного керуючого із застосуванням ЄСІТС.

Представники боржника в судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи боржник повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляв.

13.03.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції від 07.11.2024 у даній справі - залишити без змін, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП "Преса Сервіс" зареєстроване за адресою: 04112, м.Київ, вул. Дегтярівська, 62 з присвоєнням ідентифікаційного коду 30495556.

20.12.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ГУ ДФС у м. Києві, у якому останнє просить суд стягнути з ПП "Преса Сервіс" суму податкового боргу у розмірі 7 285 675,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказана сума податкового боргу є узгодженою, проте відповідачем в установлений строк не сплачена.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2020 у справі №640/21740/18 задоволено адміністративний позов ГУ ДПС у м. Києві. Стягнуто з рахунків у банку ПП "Преса Сервіс" суму податкового боргу у розмірі 7 285 675,84 грн.

У подальшому податковим органом було вжито відповіді заходи для стягнення податкової заборгованості ПП "Преса Сервіс", за результатами чого заборгованість погашена не була у зв`язку з відсутністю у боржника будь-якого майна для її погашення.

Наведені обставини сталі підставою для звернення ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС у серпні 2024 року із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП "Преса Сервіс".

На підтвердження вказаних вимог до заяви додано інформацію про податковий борг, витяг з ІКС ОДПС "Податковий борг", детальний розрахунок заборгованості платника податків зі сплати штрафних санкцій, інтегровану картку платника зі сплати штрафних санкцій, копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2020 року у справі №640/21740/18, відомості з ІКС "Податковий борг" щодо банківських рахунків, відомості з ІКС "Податковий борг" щодо РРО платника податків, копію фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва ПП "Преса Сервіс", копію Акту опису майна у податкову заставу, копії витягів з ЄДР, копії запитів та відповідей на них щодо майна боржника.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року у справі №910/10047/24 відмовлено ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленому підрозділу ДПС України у відкритті провадження у справі про банкрутство ПП "Преса Сервіс".

Приймаючи дану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що заявлена кредитором заборгованість не є грошовим зобов`язанням у розумінні статті 1 КУзПБ, а тому не може бути підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство ПП "Преса Сервіс".

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для її скасування з огляду на таке.

Згідно ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Порядок подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також перелік документів, які мають бути додані до вказаної заяви, визначені статтею 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом ч. 1 ст. 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій, серед іншого, зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. Також ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно правових висновків Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 22.09.2021 у справі 911/2043/20, процедура банкрутства щодо боржника переслідує публічний та приватний інтерес. Захист публічного інтересу, зокрема, знаходить свій вияв у недопущенні фіктивного банкрутства, а також недопущення доведення боржника до банкрутства.

Захист приватного інтересу, в свою чергу, полягає в максимальному задоволенні вимог кредиторів, відновленні платоспроможності боржника або його ліквідації та продажу його майна у ліквідаційній процедурі з метою погашення вимог кредиторів.

Отже, однією з основних функцій господарського суду під час провадження у справі про банкрутство є дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів.

Судова палата також зауважила, що провадження у справах про банкрутство характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

З огляду на положення процесуального закону, у справах позовного провадження господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

Згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу України з процедур банкрутства право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Частинами 1, 2 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником, а стосовно боржника - державного підприємства або господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі - також органом (суб`єктом), уповноваженим управляти державним майном, у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи; ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); найменування органу (суб`єкта), уповноваженого управляти державним майном щодо боржника - державного підприємства або господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі; виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів. До заяви кредитора - контролюючого органу, уповноваженого відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, іншого органу, який відповідно до закону здійснює контроль за справлянням інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів щодо стягнення (погашення) податкового боргу або іншої заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1-5 статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства; (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Таким чином, обов`язком ініціюючого кредитора є надання суду достатніх належних доказів існування непогашеного грошового зобов`язання боржника перед кредитором з метою виключення у майбутньому розумних сумнівів інших кредиторів боржника в обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Верховного Суду від 18.02.2021 року у справі №904/3251/20).

Тож, важливим питанням при відкритті провадження у справі про банкрутство є питання обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Досліджуючи підстави виникнення грошових вимог податкового органу до ПП "Преса Сервіс", суд зазначає наступне.

Приватне підприємство "Преса Сервіс" (ід. код 30495556, попередня назва ПП "Прес-Служба Одеси") перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві. До 01.01.2018 Приватне підприємство "Преса Сервіс" перебувало на обліку в Головному управління ДФС в Одеській області.

Так, 20.11.2015 ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення ПП "Прес-Служба Одеси" пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 № 637, застосовано до останнього штрафні (фінансові) санкції в сумі 7 284 676,00 грн..

Не погодившись з указаним податковим повідомленням-рішенням, відповідач оскаржив останнє в адміністративному порядку, проте рішенням Головного управління ДФС у Одеській області від 10.12.2015 № 3170/10/15-32-10-02-07 скаргу ПП "Прес-Служба Одеси" залишено без розгляду.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В порушення наведеної норми позивачем після адміністративного оскарження не сплачено суму штрафних санкцій у розмірі 7 285 675,84 грн.".

Вказані обставини встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва у рішенні від 18.05.2020 у справі №640/21740/18, які відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України не доказуються при розгляді даної справи №910/10047/24.

Таким чином, з вищевикладеного рішення і доданих до заяви документів вбачається, що наявна у боржника та стягнута з рахунків ПП "Преса Сервіс" у банку сума податкового боргу у розмірі 7285675,84 грн. є штрафною санкцією.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Наведені обставини, встановлені після детальної перевірки судом підстав виникнення грошових вимог кредитора до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення, є підставою для відмови в задоволенні заяви ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС у м. Києві про відкриття провадження у справі про банкрутство ПП "Преса Сервіс", оскільки заявлена кредитором заборгованість не є грошовим зобов`язанням у розумінні статті 1 КУзПБ, з урахуванням особливостей якого здійснюється застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України при розгляді справи про банкрутство, а тому не може бути прийнята до уваги при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Доводи апелянта про те, що штрафна санкція за порушення законодавства про патентування є самостійним видом надходжень до бюджету та є грошовим зобов`язанням у розумінні ст.14 Податкового кодексу України, не спростовують того факту, що сума податкового боргу у розмірі 7 285 675,84 грн. за своєю правовою природою є саме штрафними санкціями, які, у свою чергу, не є грошовим зобов`язанням у розумінні статті 1 КУзПБ, яка в даному випадку є спеціальною нормою і має пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Твердження скаржника про відсутність у суду першої інстанції підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство з посиланням на ч. 6 ст. 39 КУзПБ апеляційним судом відхиляються з огляду на наступне.

Так, норми ч. 6 ст. 39 КУзПБ, як і інші положення цього Кодексу, не містять окремого визначення такої підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство як-то необґрунтованість/ непідтвердження вимог ініціюючого кредитора, однак (беручи до уваги визначений ч. 1 ст. 39 КУзПБ обов`язок суду щодо перевірки обґрунтованості вимог заявника) протилежний підхід, тобто відкриття провадження за цих умов, матиме наслідком порушення прав та інтересів боржника, інших його кредиторів та в цілому суперечитиме спрямованості законодавства у сфері неплатоспроможності.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

Отже, у випадку необґрунтованості/непідтвердження вимог ініціюючого кредитора господарський суд має відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство з посиланням на норму частини шостої статті 39 КУзПБ, яка, з урахуванням концепції недостатньої якості закону, є найбільш близькою за предметом регулювання до сфери спірних правовідносин.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 року у справі №911/2043/20.

За таких обставин, судова колегія вважає правомірним висновок суду про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ПП "Преса Сервіс" за заявою ГУ ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС у м. Києві.

Таким чином, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку всім наявним у справі доказам та обставинам справи, а доводи скаржника щодо неправильного застосування судом норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року у справі №910/10047/24 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2024 року у справі №910/10047/24 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 24.03.2025 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

В.О. Пантелієнко