ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.02.2025 м.Дніпро Справа № 908/3044/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.

представники сторін в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 року у справі №908/3044/23

за позовом: Фізичної особи-підприємця Мовчан Віталія Олександровича (юридична адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства Ай-Петрі (71621, Запорізька область, Василівський район, с. Лобкове, вул. Гоголя, буд. 16; адреса для листування: 69001, м. Запоріжжя, вул. Товариська буд. 64/49, ідентифікаційний код 310147720)

про стягнення 945201,04 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 року у справі №908/3044/23 позов задоволено.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Ай-Петрі (71621, Запорізька область, Василівський район, с. Лобкове, вул. Гоголя, буд. 16; адреса для листування: 69001, м. Запоріжжя, вул. Товариська буд. 64/49, ідентифікаційний код 310147720) на користь Фізичної особи-підприємця Мовчан Віталія Олександровича (юридична адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) збитки в розмірі 945 201,04 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 14 178,02 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Апелянт не є учасником даної справи, але вважає, що підписаний 01.10.2021 року (в період виникнення у С(Ф)Г Ай-Пері перед ОСОБА_1 зобов`язань) між сторонам договір складського зберігання, має ознаки фраудаторної угоди.

ОСОБА_1 зазначає, що він є кредитором боржника - відповідача - С(Ф)Г Ай-Петрі, оскільки має належні і допустимі докази і документи з вимогами до С(Ф)Г Ай-Петрі і за відсутності виконання зобов`язань боржником (несплата грошових коштів), реалізує в судовому порядку їх стягнення, а також оскаржує правочин між Фізичною особою-підприємцем Мовчан Віталієм Олександровичем та Селянським (фермерським) господарством Ай-Петрі, на підставі якого прийнято оскаржуване ним у цій справі рішення суду.

Скаржник вказує, що права та інтереси апелянта порушуються оскаржуваним рішенням, оскільки стягнення грошових коштів за рішенням суду №908/3044/23 з С(Ф)Г Ай-Петрі за угодою, яка вочевидь не відповідає вимогам цивільного законодавства, призведе до зменшення активів боржника перед кредитором - ОСОБА_1 .

Також скаржник звернувся до апеляційного суду з клопотанням про зупинення даного апеляційного провадження до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №332/1592/24, яка перебуває на розгляді Заводського районного суду за позовом ОСОБА_1 до С(Ф)Г Ай-Петрі, ФОП Мовчан В.О. про визнання договору складського зберігання недійсним (фраудаторним).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2024 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд його апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 року у справі №908/3044/23 на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.

Поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження, розгляд скарги призначено на 17.09.2024 року на 12:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09. 2024 року у зв`язку з відрядженням головуючого судді Верхогляд Т.А., судове засідання було відкладене на 05.11.2024 року о 12:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2024 року судове засідання було відкладене на 27.02.2025 року о 16:30 год. , оскільки скаржник, а також представники сторін в судове засідання не з`явились.

27.02.2025 року представники позивача, відповідача та скаржник до суду не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Враховуючи, що строк розгляду апеляційної скарги сплив, процесуальна позиція сторін по даній апеляційній скарзі викладена письмово, колегія суддів вважала можливим провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників справи.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого спростовує доводи апеляційної скарги. Зазначає наступне:

- дійсно ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_3 , який є головою С(Ф)Г Ай-Петрі;

- ОСОБА_2 самостійно здійснює підприємницьку діяльність, вирощує сільськогосподарську продукцію, а так як в нього не має відповідного приміщення для зберігання, він, за необхідності, зберігає свою продукцію на складі С(Ф)Г Ай-Петрі, право власності на яке підтверджено витягом про державну реєстрацію прав районного комунального підприємства Василівське бюро технічної інвентаризації, технічним паспортом, декларацією про готовність об`єкта до експлуатації;

- законом не заборонено зберігати вирощену продукцію на складі господарства, головою якого є рідний батько.

Посилаючись на відповідні приписи Цивільного кодексу України, відповідач вважає, що договір між ФОП Мовчан та С(Ф)Г Ай-Петрі укладений належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Вказує, що коли ФОП Мовчан В.О. звернувся з позовом до С(Ф)Г Ай-Петрі про стягнення шкоди, спричиненої невиконанням договору зберігання, в рамках господарської справи № 908/3044/23, С(Ф)Г Ай-Петрі не заперечувало проти позову, визнало позовні вимоги, оскільки мало місце укладення договору зберігання насіння соняшнику, та невиконання умов договору щодо повернення зерна зі зберігання, хоча таке невиконання виникло з незалежних від волі та вини С(Ф)Г Ай-Петрі.

Відповідач спростовує доводи ОСОБА_1 з приводу того, що договір складського зберігання є недійсним.

Зазначає, що апелянтом не доведено, чи було порушене право чи інтерес ОСОБА_1 договором складського зберігання насіння соняшнику, вирощеного ФОП Мовчан під здійснення ним господарської діяльності.

Звертає увагу суду, що на момент укладення даного договору були відсутні будь-які рішення чи наявні борги у С(Ф)Г Ай-Петрі перед ОСОБА_1 . Жодних претензій від ОСОБА_1 на момент укладення договору зберігання насіння соняшнику станом на 01.10.2021 року не існувало.

Претензії про сплату заборгованості ОСОБА_1 надіслав С(Ф)Г Ай-Петрі за спливом 4 місяців після укладення договору складського зберіганні між ФОП Мовчан В.О. та С(Ф)Г Ай-Петрі, що не може свідчити про укладення такого договору задля ухилення від сплати заборгованості за кредитними зобов`язаннями.

Відповідач вважає, що своєю апеляційною скаргою апелянт вводить суд в оману з приводу здійснення С(Ф)Г Ай-Петрі тих дій, які укладенням договору зберігання з ФОП Мовчан В.О. погіршували фінансовий стан господарства на шкоду ОСОБА_1 .

Також вважає, що договором складського зберігання насіння соняшнику не порушені права та інтереси ОСОБА_1 .

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 року у справі № 908/3044/23 залишити без змін.

Позивач також надав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та зазначив наступне:

- як учасник господарських відносин, позивач здійснив всі необхідні заходи щодо відновлення свого порушеного права;

- доводи ОСОБА_1 про те, що договір між ФОП Мовчан В.О. та С(Ф)Г Ай- Петрі є фраудаторним, є надуманими;

- не зрозумілим є та обставина, яким чином договір зберігання зерна, вирощеного ФОГІ ОСОБА_2 , переданого на зберігання С(Ф)Г Ай-Петрі, порушує інтереси ОСОБА_1 ;

- визнання недійсним договору зберігання зерна приведе до порушення прав ФОП Мовчан В.О., а також до неможливості в подальшому його порушене право захистити;

- на сьогоднішній день ОСОБА_1 ще не довів в судовому порядку, що він є кредитором і які саме права та інтереси ОСОБА_1 порушено договором зберігання зерна та в який спосіб відбувається таке порушення.

Позивач вважає, що відсутність порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1 договором зберігання зерна є достатньою підставою для відмови в задоволенні його апеляційної скарги.

Однак, оскільки у Заводському районному суді м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до С(Ф)Г Ай-Петрі, ФОП Мовчан В.О. про визнання договору складського зберігання недійсним (фраудаторним), і апеляційна скарга грунтується на порушенні прав ОСОБА_4 саме цим договором, що стало підставою для подачі апеляційної скарги у даній справі, позивач вважає за необхідне клопотати про зупинення апеляційного провадження до розгляду цивільної справи № 332/1592/24 за позовом ОСОБА_1 до С(Ф)Г Ай-Петрі, ФОП Мовчан В.О. про визнання договору складського зберігання недійсним (фраудаторним).

В судовому засіданні 27.02.2025 року колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження з огляду на наступне:

З матеріалів справи встановлено, що між Селянським (фермерським) господарством Ай-Петрі (зберігач, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Мовчан Віталієм Олександровичем (поклажодавець, позивач) 01.10.2021 року укладено договір складського зберігання, відповідно до п. п. 1.1 1.7 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, зберігач зобов`язується прийняти від поклажодавця і за плату зберігати майно останнього, а також повернути поклажодавцеві відповідне майно в схоронності в обумовлений договором строк. Майно, що передається на зберігання, є наступним: соняшник 2021 року урожаю 56 тон. Строк зберігання з 01.10.2021 по 01.03.2022. Місце зберігання: Запорізька область, Василівський район, с. Жереб`янкм, вул. Центральна, 48. Порядок передачі майна на зберігання: по акту приймання-передачі. Умови зберігання: складські приміщення. Порядок повернення майна зі зберігання: по акту прийому-передачі.

Позивач довів факт передачі відповідачу на зберігання соняшника 2021 року врожаю в кількості 56 тон вартістю 945201,04 грн.

Відповідач не надав доказів повернення позивачу зі зберігання цього майна після закінчення строку зберігання (01.03.2022), не надав заперечень проти позову або доказів відшкодування позивачу збитків у сумі 945201,04 грн.

За таких обставин суд в оскаржуваному рішенні визнав обґрунтованими та задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у сумі 945 201,04 грн.

Дане судове рішення сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось, набрало законної сили та на його виконання видано наказ господарського суду Запорізької області від 12.03.2024 року.

Відкриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою Скуратова Дмитра Володимировича, суд апеляційної інстанції виходив з того, що для вирішення питання про факт впливу оскаржуваним рішенням на права, обов`язки або законні інтереси особи, яка не брала участі у справі, апеляційний суд повинен спочатку відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи, належним чином дослідити та встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

В постанові Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду від 14.08.2019 року у справі 62/112 зазначив, що апеляційний суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, якщо виявить, що оскаржуваним рішенням не вирішувалося питання про права, обов`язки або законні інтереси скаржника.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст.14 Закону України Про судоустрій і статус суддів, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абз.3 п.п.3.1 п.3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч.1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто, ч.1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Одночасно вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У вирішенні цього питання суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому тощо.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п.4 ч. 3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 року у справі №904/5618/17, від 21.09.2018 року у справі №909/68/18, від 18.12.2018 року у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 року у справі №903/825/18, від 17.10.2019 року у справі № 910/21156/16.

З вищенаведеного слідує наступний алгоритм дій суду апеляційної інстанції у разі надходження апеляційної скарги від особи, яка не приймала участі у розгляді справи, але вважає, що судом в оскаржуваному рішенні вирішено питання про її права та інтереси: суд має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника і лише після встановлення таких обставин вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №911/2635/17, від 12.05.2020 року у справі № 910/18271/16.

З урахуванням обставин, які вказує апелянт за доводами його апеляційної скарги та виходячи з змісту оскаржуваного рішення та наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення не є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Щодо зупинення провадження у даній справі, про яке заявив апелянт, колегія суддів зазначає наступне:

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями ст.ст.227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження у якій зупиняється.

Згідно із п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

У разі застосування п. 5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, згідно з вимогами ст.234 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (аналогічний висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.05.2021 року у справі № 917/349/20, від 14.12.2022 року у справі № 906/750/21, від 06.04.2023 року у справі № 921/704/20).

Відповідно до імперативних приписів ч.3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Отже, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства не входить до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.

Водночас, згідно з ч.ч.1,2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання.

Верховний Суд в рамках справи № 911/2179/15 (ЄДРСРУ № 84634256) зазначає, що пункт 5 частини першої статті 227 ГПК України передбачає можливість зупинення розгляду справи судом /на стадії вирішення спору /та не передбачає можливості зупинення розгляду заяв, в тому числі поданих на стадії виконання рішення (аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 р. у справі № 906/806/15 (ЄДРСРУ № 80036371).

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту положень ч.3 ст.195, ч.ч.1, 2 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, зупинення провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України допускається лише до початку розгляду (перегляду) апеляційним судом справи по суті.

Близька за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.02.2022 року у справі №902/368/16.?

Оскільки колегією суддів у даній справі встановлено, що особою, яка звернулась з апеляційною скаргою, не доведено належними та допустимими доказами у розумінні положень ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, порушення оскаржуваним рішенням його прав та охоронюваних законом інтересів, що є підставою для закриття апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 року у справі №908/3044/23, не вбачається процесуальних підстав для розгляду по суті заявленого скаржником клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 234, 264, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2023 року у справі №908/3044/23.

Справу № 908/3044/23 повернути до господарського суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.03.2025 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.Г. Іванов

Суддя Ю.Б. Парусніков