РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2025 року м. Чернігівсправа № 927/74/25
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження, в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави,

вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;

в особі позивача: Борзнянської міської ради,

вул. П. Куліша, 104, м. Борзна, Чернігівська область, 16400;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Гранотрейд,

вул. Інституцька, 20/8, кв. 5, м. Київ, 01021;

вул. Шевченка, 16, м. Борзна, Чернігівська область, 16400;

предмет спору: про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

від прокуратури: Лепська Н.П. прокурор відділу.

У судовому засіданні 19.03.2025, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

30.01.2025, Ніжинською окружною прокуратурою в інтересах держави в особі позивача - Борзнянської міської ради поданий позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Гранотрейд з проханням:

- розірвати договір оренди землі від 11.02.2021, укладений між Борзнянською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Гранотрейд щодо земельної ділянки площею 9,6322 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :08:002:0539;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Гранотрейд повернути Борзнянській міській раді земельну ділянку площею 9,6322 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :08:002:0539.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов указаного договору, а саме систематичною несплатою орендної плати, що відповідно до пунктів 34, 35 договору оренди землі від 11.02.2021 б/н, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та підпункту д) частини 1 статті 141 Земельного кодексу України (далі ЗК України), є підставою для розірвання договору в судовому порядку.

Ухвалою від 03.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження; установив учасникам справи процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, зокрема, відповідачу - 15 календарних днів з моменту отримання цієї ухвали, для подачі відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України),

Ухвала про відкриття провадження в справі доставлена в електронний кабінет відповідача 03.02.2025, відтак граничний строк на подачу відзиву на позов сплинув 18.02.2025.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов в установлений судом строк.

Ухвалою від 24.02.2025, враховуючи, що в період з 26.02.2025 по 28.02.2025, суддя Романенко А.В. перебувала в відпустці, підготовче засідання в даній справі призначене на іншу дату 05.03.2025, про що учасники справи повідомлені засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.

05.03.2025, за результатами підготовчого засідання, суд постановив закрити підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 19.03.2025, про що сторони повідомлені в порядку статей 120, 121 ГПК України засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.

19.03.2025, у судове засідання прибув прокурор; сторони в судові засідання не прибули, явку повноважних представників не забезпечили, без пояснення причин, про дату, час та місце розгляду спору неодноразово повідомлені ухвалами від 24.02.2025 та від 05.03.2025 засобами електронного зв`язку в підсистемі Електронний суд.

Неприбуття належним чином повідомлених сторін у судове засідання не є перешкодою для вирішення спору по суті за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 1 та п. 2 частини 3 статті 202 ГПК України.

Суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав прокурора, який позов підтримав.

Суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

11.02.2021, між Борзнянською міською радою (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранотрейд» (далі ТОВ «Гранотрейд», орендар, відповідач) укладений договір оренди землі б/н (далі Договір) (пункти 1, 2, 15, 16), за умовами якого згідно з рішенням 2 сесії 8 скликання Борзнянської міської ради від 23.12.2020 «Про проведення земельних торгів у формі аукціону» та протоколом від 11.02.2021 № 26, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення комунальної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кадастровим номером :08:002:0539, площею 9,6322 га, що розташована на території с. Забілівщина по вул. Шевченка (за межами населеного пункту) Борзнянського району Чернігівської області. Цільове призначення: землі сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за кодом 01.01.

Договір укладений строком на 7 років, після закінчення строку дії орендар має переважне право на його поновлення на новий строк (п. 8 Договору).

19.02.2021, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис 40668527 про речове право, право оренди ТОВ «Гранотрейд» щодо земельної ділянки за кадастровим номером :08:002:0539, площею 9,6322 га, за договором оренди землі від 11.02.2021 б/н, зі строком дії 7 років, по 11.02.2028.

Сторони в пунктах 5, 9 - 11 цього Договору визначили, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером :08:002:0539 (далі спірна), на дату укладення цього Договору, становить 198297,87 грн.

Орендна плата визначена за результатами земельних торгів, вноситься орендарем у грошовій формі, у розмірі 25104,51 грн на рік, що становить 12,7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Плата за перший рік (12 місяців) користування земельною ділянкою, право оренди якої набуте на земельних торгах згідно з протоколом від 11.02.2021 № 26 у розмірі орендної плати, що становить 25104,51 грн на рік або 12,7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, підлягає сплаті орендарем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди землі на розрахунковий рахунок Борзнянської міської ради. Сума гарантійного внеску в розмірі 7138,72 грн, сплаченого орендарем (переможцем аукціону) до початку торгів, зараховується до річної орендної плати за перший рік користування земельною ділянкою.

Орендна плата за наступні роки вноситься в такі строки: щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на розрахунковий рахунок Борзнянської міської ради.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затвердженими КМУ формами, що заповнюються на час укладання, зміни умов Договору чи продовження його дії.

Виходячи з умов пунктів 34, 35 дія Договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Умовами розірвання Договору в односторонньому порядку, зокрема, є систематична несплата орендної плати протягом трьох місяців підряд.

За інформацією ГУ ДПС у Чернігівській області, в листі від 08.01.2025 № 131-25 (на запит прокурора), у 2021-2024 роках ТОВ «Гранотрейд» задекларовані податкові зобов`язання за земельні ділянки площею 9,6322 га, за кадастровим номером :08:002:0539 (спірна) та площею 18,9026 га, за кадастровим номером :08:001:0653, що розташовані на території Борзнянської ТГ. Відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України ТОВ «Гранотрейд», за період з 11.02.2021 по 30.12.2024, на рахунки відкриті ДКС України для зарахування надходжень до бюджетів територіальних громад Чернігівської області, сплачені наступні суми по орендній платі: в 2021 році 74370,73 грн, в 2022 році - 0,00 грн, в 2023 році 0,00 грн, в 2024 році 0,00 грн. Станом на 02.01.2025 по ТОВ «Гранотрейд» обліковується податковий борг по платежу 18010600 (орендна плата з юридичних осіб) у розмірі 145521,41 грн, у тому числі пеня 764,10 грн. ГУ ДПС у Чернігівській області, 30.08.2024, скеровано до суду позов про стягнення з ТОВ «Гранотрейд» податкового боргу в розмірі 162745,61 грн, з них по орендній платі 114533,61 грн (справа № 620/12627/24).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 у справі № 620/12627/24 (набуло законної сили 24.12.2024) задоволений в повному обсязі адміністративний позов ГУ ДПС у Чернігівській області до ТОВ «Гранотрейд» про стягнення податкового боргу, зокрема, присуджено до стягнення з ТОВ «Гранотрейд» податковий борг з орендної плати юридичних осіб у сумі 114533,61 грн.

Відповідач наведені обставини не спростовує.

З огляду на систематичну несплату ТОВ «Гранотрейд» орендних платежів упродовж трьох років поспіль, з 2022 по 2024 роки, за користування земельною ділянкою площею 9,6322 га, за кадастровим номером :08:002:0539, що знаходиться в комунальній власності Борзнянської міської ради, прокурор звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі від 11.02.2021 б/н та повернення спірної земельної ділянки власнику.

Підстави представництва прокуратурою інтересів держави в особі Борзнянської міської ради.

За частинами 3, 4 статті 53 ГПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрите за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення її інтересів, якщо їх захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

Виходячи зі змісту наведеної норми, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звернувся до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п. «а» частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень місцевих рад належить розпорядження землями територіальних громад.

Частиною статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки в власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно із пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесене вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Виходячи з приписів частин 1, 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності в постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори, здавати їх в оренду, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються в користування і оренду.

Отже, суб`єктом права комунальної власності є територіальна громада в особі відповідної місцевої ради.

Приписами статті 142 Конституції України та статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, що є в комунальній власності територіальних громад сіл

Відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження в сфері регулювання, зокрема, земельних відносин.

За п. «а» частини 2 статті 83 ЗК України всі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, перебувають у комунальній власності.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка розташована в межах Борзнянської територіальної громади, а тому Борзнянська міська рада наділена правом власності на спірну земельну ділянку.

Борзнянська міська рада була обізнана з фактом порушення її майнових прав, про що свідчить лист Ради від 14.01.2025 № 50, на запит прокурора, проте належних заходів на усунення виявлених порушень самостійно не вчиняла та повідомила про відсутність такого наміру через дефіцит коштів у місцевому бюджеті.

Виходячи із предмету і підстав позову, визначених прокурором, суд доходить висновку, що ним правильно визначено Борзнянську міську раду в якості позивача, оскільки Рада є компетентним органом у спірних правовідносинах, втім не звернулась до суду з позовом з метою захисту порушених майнових інтересів держави (територіальної громади).

У порядку частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор попередньо до звернення до суду, повідомив позивача про намір подати позов в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради до ТОВ «Гранотрейд» про розірвання договору оренди та повернення спірної земельної ділянки власнику.

За таких обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведення прокурором факту бездіяльності Борзнянської міської ради як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави.

Сторонами не ставиться під сумнів наявність у прокурора повноважень не звернення до суду з цим позовом.

Щодо розірвання договору оренди землі.

Підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки визначені ЗК України, ЦК України та Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до частин 3, 4 статті 291 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 ЦК України. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

За частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 289/718/18).

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

За статтею 25 цього Закону до обов`язків орендаря, зокрема, належить своєчасна та в повному обсязі сплата орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт;

Пунктом 35 договору оренди землі від 11.02.2021 б/н визначено, що однією з підстав розірвання договору оренди, в односторонньому порядку, є систематична несплата орендної плати протягом трьох місяців підряд.

За пунктом «д» частини 1 статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

За приписами статті 35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Оскільки платність використання землі є однією з основних вимог оренди землі, тому несплата чи несвоєчасне виконання такого зобов`язання, з огляду на частину 2 статті 651 ЦК України, є істотним порушенням договору орендарем. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18, від 19.03.2020 у справі № 371/628/18.

У постанові від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19 Верховний Суд дійшов висновку, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому (після звернення з позовом про розірвання договору).

Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 у справі № 175/642/19 вказав, що тлумачення пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, частини 2 статті 651 ЦК України свідчить, що несплата орендної плати охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата в розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Отже, наявність чи відсутність заборгованості з орендної плати, яка виникла в зв`язку із систематичним порушенням договору оренди щодо сплати орендної плати, що може бути підставою для розірвання такого договору, встановлюється судом саме на момент подання позову про розірвання договору оренди.

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід зазначити, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18), постановах Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 904/3953/17, від 22.10.2019 у справі № 923/826/18, від 17.08.2021 у справі № 923/410/20.

Матеріалами справи підтверджений факт систематичної несплати відповідачем упродовж трьох років поспіль, з 2022 по 2024 роки, орендних платежів за користування земельною ділянкою площею 9,6322 га, за кадастровим номером :08:002:0539, що належить територіальній громаді в особі Борзнянської міської ради, що є підставою для розірвання в судовому порядку договору оренди землі від 11.02.2021 б/н.

Щодо вимог про повернення спірної земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» в разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Після припинення дії Договору орендар повертає орендодавцю земельну ділянку в стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду та забезпечує звільнення земельної ділянки на момент закінчення дії Договору (п. 18).

Відтак після припинення дії договору оренди землі, в тому числі шляхом його розірвання в судовому порядку, в орендаря відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про оренду землі» виникає зобов`язання повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Суд зауважує, що повернення орендодавцеві земельної ділянки є наслідком припинення договору оренди землі та може розглядатися як самостійна вимога.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у процесуальному законодавстві діє принцип jura novit curia (суд знає закони), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus).

Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, в самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням установлених обставин, суд доходить висновку про задоволення цього позову в повному обсязі.

Щодо судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Виходячи зі змісту частин 1, 4 статті 129 ГПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що судом задоволені позовні вимоги в повному обсязі, судовий збір у розмірі 4844,80 грн підлягає відшкодуванню відповідачем на користь Чернігівській обласній прокуратурі.

Керуючись статтями 42, 46, 53, 55, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 129, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Ніжинської окружної прокуратури (вул. Овдіївська, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600; код 02910114) в інтересах держави в особі Борзнянської міської ради Чернігівської області (вул. П. Куліша, 104, м. Борзна, Чернігівська область, 16400; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранотрейд» (вул. Шевченка, буд. 16, м. Борзна, Чернігівська область, 16400; ) про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

2. Розірвати договір оренди землі від 11.02.2021 б/н, укладений між Борзнянською міською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранотрейд» () щодо земельної ділянки площею 9,6322 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :08:002:0539.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранотрейд» (вул. Шевченка, буд. 16, м. Борзна, Чернігівська область, 16400; ) повернути Борзнянській міській раді Чернігівської області (вул. П. Куліша, 104, м. Борзна, Чернігівська область, 16400; ) земельну ділянку площею 9,6322 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером :08:002:0539.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранотрейд» (вул. Шевченка, буд. 16, м. Борзна, Чернігівська область, 16400; ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ) судовий збір у сумі 4844,80 грн.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повне судове рішення складене та підписане 24.03.2025.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко