ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" березня 2025 р.м. Одеса Справа № 916/276/25

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., секретар с/з Корчевський М.Ю., розглянув клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (вх.№6887/25 від 03.03.2025р.) про зупинення провадження у справі №916/276/25

За позовом: Болградської окружної прокуратури (68702, Одеська область, м. Болград, вул. Варненська, буд. 19, код ЄДРПОУ , електронна пошта ) в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, , електронна пошта ); Болградського міжрайонного управління водного господарства (68702, Одеська обл., м. Болград, вул. Руслана Прусова, буд. 103, , електронна пошта )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (54017, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 39/1, , електронна пошта )

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення

Представники сторін:

Від прокуратури: Бойчук М.М. - на підставі посвідчення №079132;

Від позивача (Південного офісу Держаудитслужби): Грандовська Т.М. - в порядку самопредставництва;

Від позивача (Болградського міжрайонного управління водного господарства): Андрєєва А.Д. - в порядку самопредставництва;

Від відповідача: Компанієць Олексій Миколайович - на підставі ордера серії ВЕ №1145190 від 27.02.2025р.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Болградська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Болградського міжрайонного управління водного господарства, звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" про:

- визнання недійною додаткової угоди № 1 від 23.03.2021р. до Договору про постачання електричної енергії споживачу №100/89 від 25.02.2021р., укладеного між Болградським міжрайонним управлінням водного господарства () та ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» ();

- визнання недійною додаткової угоди № 3 від 23.07.2021р. до Договору про постачання електричної енергії споживачу №100/89 від 25.02.2021р., укладеного між Болградським міжрайонним управлінням водного господарства () та ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» ();

- визнання недійною додаткової угоди № 4 від 19.08.2021р. до Договору про постачання електричної енергії споживачу №100/89 від 25.02.2021р., укладеного між Болградським міжрайонним управлінням водного господарства () та ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» ();

- стягнення з ТОВ «МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» на користь Болградського міжрайонного управління водного господарства безпідставно сплачених бюджетних коштів в сумі 190 631 грн 25 коп.

Ухвалою суду від 03.02.2025р. позовну заяву залишено без руху. 10 лютого 2025р. на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.02.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/276/25, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.06.2025р.

Ухвалою суду від 14.02.2025р. виправлено описку, в п.3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Одеської області від 13.02.2025р. у справі №916/276/25 та зазначено правильну дату судового засідання, а саме: 06 березня 2025р.

03 березня 2025р. на адресу суду надійшло клопотання ТОВ "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (вх.№6887/25 ) про зупинення провадження у справі №916/276/25, в обгрунтування якого відповідач зазначає, що в позовній заяві прокурор посилається на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024р. по справі № 922/2321/22, в якій Верховний Суд зазначає, що Закон України «Про публічні закупівлі» надає можливість постачальнику збільшувати ціни за одиницю товару не більш ніж на 10 % за весь час дії договору.

Тому, прокурор вважає, що всі наступні додаткові угоди про збільшення ціни за одинцю товару, що укладені після збільшення ціни за одиницю товару на 10% є недійсними.

Відповідач звертає увагу, що Верховним Судом у складі колегії судів Касаційного господарського суду 29.01.2025р. було прийнято ухвалу про справі № 920/19/24, відповідно до якої справу було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Передаючи справу № 920/19/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024р. у справі № 922/2321/22, які врахували суди попередніх інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення однакового застосування судами норм ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідач вважає за необхідне зупинити розгляд справи № 916/276/25 до прийняття рішення за результатами перегляду судового рішення у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного Суду.

06 березня 2025р. на адресу суду від Болградської окружної прокуратури надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі №916/276/25 (вх.№7445), в яких прокурор зазначає, що станом на 05.03.2025р. Велика Палата Верховного Суду не прийняла ще до розгляду справу № 920/19/24, а отже відсутні підстави для зупинення провадження.

Прокурор заявляє, що згідно правової позиції Верховного Суду вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як саме справа, яка розглядається господарським судом, пов`язана зі справою, що розглядається іншим судом;2) чим обумовлена неможливість розгляду справи.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у постановах від10.09.2019р. у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019р. у справі №917/131/19, від 15.05.2019р., у справі № 904/3935/18, від 17.12.2019р. у справі № 917/131/19, від 23.01.2020р. № 917/130/19.

Як зазначив прокурор, неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які встановлюються іншим судом, у принципі не можуть бути встановлені господарським судом у даній справі з незалежних від нього (суду). При цьому, наведена процесуальна норма (ст. 227 ГПК України) прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначене, прокурор вважає, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі №916/276/25 та просить відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвалою суду від 06.03.2025р. підготовче засідання відкладено на 20.03.2025р.

В судовому засіданні 20.03.2025р. представник відповідача просить задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі №916/276/25.

Прокурор заперечує щодо задоволення даного клопотання.

Представники позивачів розгляд клопотання залишили на розсуд суду.

Розглянув матеріали справи, заслухав думку учасників судового процесу, суд дійшов наступних висновків.

Судові рішення мають ґрунтуватися на Конституції України, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Суд безпосередньо застосовує Конституцію України, якщо зі змісту норм Конституції не випливає необхідності додаткової регламентації її положень законом або якщо закон, який був чинним до введення в дію Конституції чи прийнятий після цього, суперечить їй.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" (далі - ЄСПЛ) та пункті 23 рішення ЄСПЛ "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами ст.ст. 227-228 ГПК України в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У разі застосування наведеної правової норми за вимогами ст. 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2019р. у справі №904/3935/18 та від 29.04.2020р. у справі №903/611/19, від 18.05.2020 р. по справі № 905/1728/14-908/4808/14.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів КГС у справі № 910/15715/19).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 10 січня 2011 року № 26976/06).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами належить до основних засад (принципів) господарського судочинства (п. 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

За змістом ч. 5 ст. 13 ГПК саме на суд покладається обов`язок щодо керування ходом судового процесу, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігання зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вжиття заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом господарських спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тобто, виходячи з цієї норми, в першу чергу, суд має справедливо, тобто з дотриманням принципу верховенства права, вирішити господарський спір.

Судом встановлено, що ухвалою від 29.01.2025р. Верховний Суд передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №920/19/24 для відступу (шляхом уточнення) від висновку щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024р. у справі №922/2321/22, згідно з яким у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

Господарський суд бере до уваги позицію Верховного Суду, викладену в ухвалах у справах №916/837/24, №916/1507/23, №916/1116/23, №916/2486/23 щодо зупинення провадження до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

За таких обставин, враховуючи те, що спір у справі №916/276/25 виник у зв`язку з тим, що внаслідок укладення додаткових угод до договору про постачання електричної енергії вартість 1кВт-год електроенергії сукупно зросла, і це призвело до підвищення ціни на понад 10% від тієї, яка визначена основним договором, з одночасним зменшенням обсягів постачання, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі №916/276/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

При цьому, суд зазначає, що зупинення провадження у даній справі є виправданим, так як зможе забезпечити ухвалення законного та справедливого рішення у справі, а також забезпечити захист прав як позивача, так і відповідача, буде дотримано принцип правової визначеності та справедливості. Жодне своєчасне вирішення спору не може бути виправдане, якщо рішення у справі буде несправедливим, а отже, - буде ухвалене з порушенням принципу верховенства права.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись п.7 ч.1 ст.228, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №916/276/25 за позовом Болградської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, Болградського міжрайонного управління водного господарства до Товариства з обмеженою відповідальністю "МИКОЛАЇВСЬКА ЕЛЕКТРОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" про визнання недійними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 25 березня 2025р.

Суддя Н.В. Рога