ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

25 березня 2025 року Справа № 906/446/24

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Гудемчука Анатолія Миколайовича

на рішення Господарського суду Житомирської області від 18.12.2024

(ухвалене о 15:39 год. у м. Житомирі, повний текст складено 30.12.2024)

у справі № 906/446/24 (суддя Машевська О.П.)

за позовом Андрушівської міської ради

до фізичної особи-підприємця Гудемчука Анатолія Миколайовича

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Янчук М.О.

ВСТАНОВИВ:

Андрушівська міська рада звернулась до Господарського суду Житомирської області із позовом до фізичної особи-підприємця Гудемчука Анатолія Миколайовича про зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності Андрушівської міської територіальної громади в особі Андрушівської міської ради площею 27,3 кв.м. з кадастровим номером :01:009:0053 шляхом проведення демонтажу тимчасової споруди №87 площею 27,3 кв. м. за власний рахунок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на земельній ділянці комунальної влансості встановлена, самовільно без паспорта прив`язки, тимчасова споруда №87 площею 27,3 кв. м., власником якої є відповідач.

Господарський суд Житомирської області рішенням від 18.12.2024 у справі № 906/446/24 позов задовольнив частково. Постановив фізичній особі-підприємцю Гудемчуку Анатолію Миколайовичу звільнити частину земельної ділянки, яка перебуває в комунальній власності Андрушівської міської територіальної громади в особі Андрушівської міської ради площею 27,3 кв. м. з кадастровим номером 00:01:009:0053 шляхом проведення демонтажу тимчасової споруди № 87 площею 27,3 кв. м. за власний рахунок. В іншій частині позову відмовив.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив із того, що на земельній ділянці з кадастровим номером 00:01:009:0053, яка перебуває в комунальній власності, позивачем розміщена тимчасова споруда №87 без паспорту прив`язки.

Крім того, суд вказав про помилкову кваліфікацію позивачем щодо самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем, а тому дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково шляхом виключення з вимоги - "самовільно".

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. 391 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 152, 212 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) в чинній редакції, ст. ст. 19, 22 ЗК України 1990 року, ст. 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", ст. ст. 10, 16, 25, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (далі - Порядок № 244).

Не погоджуючись із вказаним рішенням фізична особи-підприємець Гудемчук Анатолій Миколайович звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Житомирської області від 18.12.2024 у справі № 906/446/24 скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

- тимчасова споруда розміщена з безстрокового дозволу позивача на земельній ділянці, яка перебуває у відповідача в користуванні;

- встановити межі земельної ділянки, місце розташування тимчасової споруди, можливо лише проведенням відповідної експертизи;

- відсутні будь-які докази, щодо підтвердження факту перебування спірної земельної ділянки у власності чи володінні позивача.

Тому, скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, безпідставним, необґрунтованим, та таким, що ухвалене з грубим порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, за неповного з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для справи.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відзив, в котрому вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та безпідставними, а рішення Господарського суду Житомирської області від 18.12.2024 законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Відповідач не надав жодних доказів щодо отримання паспорту прив`язки на тимчасову споруду №87 відповідно до Порядку № 244.

В матеріалах справи відсутні належні докази щодо права відповідача на користування земельною ділянкою, на якій встановлена тимчасова споруда №87.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0053, площею 0,2866 га з цільовим призначенням B.03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі сформована 16.10.2009, її межі визначені, право комунальної власності зареєстроване 03.09.2013.

Докази розміщення на вказаній земельній ділянці тимчасової споруди №87, загальною площею 27,8 кв.м. долучені до матеріалів позовної заяви, враховані судом першої інстанції та не ставились під сумнів відповідачем чи його представником під час підготовчого засідання по справі № 906/446/24 та розгляду справи по суті, жодних клопотань про проведення земельно-технічної експертизи від сторони відповідача не надходило, а в заявах по суті справи, усних та письмових поясненнях будь-які твердження щодо незгоди з наданими Позивачем доказами щодо місце розташування спірної тимчасової споруди відсутні.

До матеріалів позовної заяви долучено інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.08.2023 № 343669683 з якої вбачається, що право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:009:0053 площею 0,2866 га. зареєстровано 03.09.2013 індексний номер 5526205.

За наведеного позивач просить апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Гудемчука Анатолія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 18.12.2024 у справі № 906/446/24 - без змін.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 25.03.2025 представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 18.12.2024 у справі № 906/446/24 слід скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача виходив на зв`язок із судом апеляційної інстанції з метою взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак через технічні причини (суд апеляційної інстанції не чув звук від представника скаржника) надати суду свої пояснення та заперечення представник позивача не зміг.

Згідно із ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

Тому апеляційний господарський суд враховуючи положення ч. 5 ст. 197 ГПК України дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №19 "Про надання земельних ділянок для встановлення торгівельних точок" згідно ст. 21 ЗК України надано земельну ділянку площею 40 кв.м. в постійне користування Гудемчуку А. М. в районі автостанції із земель запасу для встановлення торгівельного кіоску (а. с. 97).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №27 "Про надання дозволу на розміщення об`єкта торгівлі" надано дозвіл Гудемчук А. М. на розміщення об`єкта торгівлі в торговельному кіоску, розміщеному в районі автостанції при наявності відповідних документів на право торгівлі (а. с. 97 на звороті).

Гудемчуку А.М. видано 28.09.2004 дозвіл №6 на розміщення малої архітектурної форми за адресою АДРЕСА_1 - торгівельний павільйон 0,27 кв. м. (а. с. 96 на звороті).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №343669683 від 22.08.2023 за Андрушівською територіальною громадою в особі Андрушівської міської ради зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку по вулиці Корольова у місті Андрушівка площею 0,2866 га з кадастровим номером 00:01:009:0053 (а. с. 15-16).

Рішенням двадцять шостої сесії Андрушівської міської ради восьмого скликання №35 від 29.11.2022 "Про припинення права користування та передачу в постійне користування комунальному підприємству Андрушівської міської ради "Комсервіс" земельної ділянки в м. Андрушівка по вул. Корольова" припинено право користування ліквідованого Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій на вказану вище земельну ділянку та одночасно передано її в постійне користування правонаступнику - Комунальному підприємству Андрушівської міської ради "Комсервіс" (а. с. 17) .

Право постійного користування КП "Комсервіс" вказаною земельною ділянкою зареєстровано 05.12.2022, що вбачається із Інформацієї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 343669683 від 22.08.2023 (а. с. 15-16).

При цьому, 14.04.2021 до Андрушівської міської ради звернулася Спілка приватних підприємців Андрушівщини з проханням навести лад на території міста, де розташований стихійний ринок (а. с. 47-48).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №115 від 16.04.2021 "Про надання дозволу на інженерно-геодезичні вишукування території земельної ділянки в районі автостанції", Спілці приватних підприємців Андрушівщини надано дозвіл на замовлення робіт з проведення інженерно-геодезичних вишукувань земельної ділянки (а. с. 18).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №204 від 18.08.2021 прийнято безоплатно на баланс Андрушівської міської ради технічний звіт інженерно-геодезичних вишукувань земельної ділянки, яка розташована у місті Андрушівка, орієнтовною площею 2,7 га (а. с. 19).

Крім того, з метою проведення благоустрою земельної ділянки з кадастровим номером 00:01:009:0053, виконавчим комітетом Андрушівської міської ради 22.10.2021 прийнято рішення за №248, яким затверджено схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в районі автостанції м. Андрушівка, техніко-економічні показники тимчасових споруд, кольорове рішення фасадів тимчасових споруд з використанням сучасних високоякісних матеріалів тощо (а. с. 20-21).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №272 від 23.12.2022 "Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд та створення комісії для складання акта зовнішнього огляду (акта демонтажу) тимчасових споруд з метою впорядкування території м. Андрушівка, демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності без отримання паспорта прив`язки, виконавчий комітет Ради встановив власникам тимчасових споруд, розміщених на розі вулиць Зазулінського - Корольова (за автостанцією) до 27.01.2023 добровільно провести їх демонтаж з вивезенням із даної території. Також вирішено надати власникам тимчасових споруд, згідно поданих заяв, тимчасові місця для розміщення демонтованих тимчасових споруд (а. с. 22-26).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №100 від 17.04.2023 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.122.2022 №272 "Про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд та створення комісії для складання акта зовнішнього огляду (акта демонтажу) тимчасових споруд" встановлено термін до 17.05.2023 для добровільного демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності їх власниками (а. с. 27-28).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.2023 № 136 внесено зміни до пункту 1 рішення виконавчого комітету від 22.10.2021 № 248 "Про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (кіосків) в районі автостанції м. Андрушівка", а саме збільшено площу забудови тимчасових споруд, зокрема тимчасової споруди № 1, розмірами 5х5 м., площею забудови - 25,0кв. м. (а. с. 29-30).

ФОП Гудемчук Анатолій Миколайович 30.06.2023 звернувся до Андрушівської міської ради із заявою про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди для торгівельної діяльності площею 21,3 кв. м. за № 1 згідно схеми прив`язки тимчасових споруд в районі автостанції м. Андрушівка (а. с. 31).

Листом від 04.07.2023 № Г-05-40/450 відповідача повідомлено про те, що для отримання паспорта прив`язки необхідно звернутись із заявою до Центру надання адміністративних послуг та пакетом документів який включає схему розміщення тимчасової споруди, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, ескізи фасадів тимчасової споруди в кольорі М 1:50, які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, технічні умови щодо інженерного забезпечення, отримані замовником у балансоутримувача інженерних мереж (а. с. 32).

В подальшому, ФОП Гудемчук А.М. 06.09.2023 звернувся до відділу комунальної власності, містобудування та архітектури Андрушівської міської ради із заявою про видачу паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності за № 1 з необхідним пакетом документів (а. с. 33).

За результатом розгляду заяви ФОП Гудемчуку А.М. 11.09.2023 надано паспорт прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності позиція № 1, площа забудови 21,3 кв. м. згідно план-схеми затвердженої рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 23.06.2023 № 136. Указаний паспорт прив`язки ТС дійсний до 31.12.2024 (а. с. 34).

Як вказує позивач, відповідач розпочав будівництво тимчасової споруди № 1, однак тимчасову споруду № 87, площею 27,3 кв. м. не демонтував, а самовільно змістив на інше місце в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:009:0053.

Комунальне підприємство Андрушівської міської ради "Комсервіс" зверталось до ФОП Гудемчукуа А.М. з листом від 12.03.2024 № 123, з проханням провести демонтаж та вивезення тимчасової споруди № 87 площею 27,3 кв. м., що розташована на розі вулиць Зазулінського-Корольова (в районі автостанції) м. Андрушівка протягом 10 календарних днів з моменту отримання листа. Згідно трекінгу поштового відправлення 941 відправлення вручено особисто 26.03.2024 (а. с. 35-36).

Листом від 08.04.2024 № 155 КП "Комсервіс" проінформувало Андрушівську міську раду про те, що Гудемчук А.М. тимчасову споруду № 87 не демонтував, а переніс на інше місце в межах земельної ділянки :01:009:0053 з метою будівництва нової тимчасової споруди згідно отриманого паспорту прив`язки. КП "Комсервіс" повідомило про те, що є неможливим виконання рішення виконавчого комітету Ради №272 (зі змінами), оскільки тимчасова споруда №87 приєднана до електричних мереж (а. с. 37).

Розпорядженням Андрушівського міського голови від 09.04.2024 №72-ОД створено комісію з обстеження земельної ділянки в районі автостанції на розі вулиць Корольова-Зазулінського в м. Андрушівка (а. с. 38-39).

За результатами обстеження земельної ділянки комісією складено Акт від 12.04.2024, до якого додано фотоматеріали, та встановлено, що демонтаж тимчасової споруди № 87 площею 27,3 кв. м., власником якої є ФОП Гудемчук А.М., не здійснено, тимчасова споруда встановлена самовільно без паспорта прив`язки, що є порушенням вимог п. 2.1, п. 2.30 Порядку розміщення тимчасових, споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244. За висновком комісії вбачається самовільне зайняття частини земельної ділянки :01:009:0053 орієнтовною площею 27,3 кв. м. (а. с. 40-44).

В листі Попільнянського УЕГГ Житомирської філії ТОВ "Газмережі" №ЖФ/116/1-629-0424 зазначено, що за результатами перевірки щодо розміщення тимчасової споруди № 87, в якій здійснює торгівельну діяльність ФОП Гудемчук А.М., було виявлено порушення п.1.12 Правил безпеки систем газопостачання яким передбачено, що з метою забезпечення безпечних умов експлуатації можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони, шириною 2 м. з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускаються улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових. З указаного листа вбачається розміщення тимчасової споруди в межах охоронної зони газопроводу (а. с. 45).

Рішенням Андрушівської міської ради від 31.08.2023 № 3 затверджено Правила благоустрою території населених пунктів Андрушівської міської ради та визнано такими, що втратили чинність Правила благоустрою міста Андрушівка, затверджені рішенням Ради від 14.11.2012 (а. с. 123-132).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Суб`єктами права на землі комунальної власності, згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальний власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування, землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Вище судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №343669683 від 22.08.2023 за Андрушівською територіальною громадою в особі Андрушівської міської ради зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку по вулиці Корольова у місті Андрушівка площею 0,2866 га з кадастровим номером 00:01:009:0053.

Вказаним спростовуються доводи скаржника про відсутність доказів права власності територіальної громади міста Андрушівка в особі Андрушівської міської ради на земельну ділянку площею 0,2866 га з кадастровим номером 00:01:009:0053.

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів (підпункти 1, 2 частини першої статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 25 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини п`ятої статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За змістом частини першої статті 26 цього Закону до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів тощо.

Згідно зі ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 2 ст.28 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання ч. 4 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 затверджено Порядок № 244.

За змістом Порядку № 244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (пункт 2.2.); підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС, який оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви (пункти 2.1., 2.7); паспорт прив`язки ТС це комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТП на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою території (пункт 1.4), типова форма якого поряд з іншими документами затверджено додатком 1 до Порядку, який містить, зокрема, форму схеми розміщення ТС із вказівкою площі земельної ділянки згідно з документами на землекористування.

Розміщення ТС самовільно забороняється (п. 2.30. Порядку № 244).

Як убачається із хронології спірних правовідносин, спірна тимчасова споруда № 87 була розміщена в 1997 році за відповідного дозволу виконавчого комітету Андрушівської міської ради і останній раз був оновлений у вересні 2004 року.

В подальшому, за наявності звернення Спілки приватних підприємців Андрушівщини з проханням навести лад на території міста, де розташований стихійний ринок, позивачем, як органом місцевого самоврядування було вчинено відповідні дії, направлених на упорядкування території громади, зокрема, 22.10.2021 прийнято рішення за №248, яким затверджено схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності в районі автостанції м. Андрушівка, техніко-економічні показники тимчасових споруд, кольорове рішення фасадів тимчасових споруд з використанням сучасних високоякісних матеріалів тощо.

В свою чергу, відповідач отримав 11.09.2023 паспорт прив`язки нової тимчасової споруди за №1, будівництво якої розпочав, а тимчасову споруду №87 не демонтував.

При цьому, матеріалами справи не підтверджено, що відповідач отримав паспорт прив`язки на тимчасову споруду №87 відповідно до Порядку № 244.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що облаштування спірної тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності здійснено відповідачем з дотриманням зазначених вище правових норм, апеляційний господарський суд вказує, що така споруда встановлена відповідачем самовільно, без відповідного дозволу.

Посилання скаржника на безстроковий дозвіл позивача, не приймаються судом з огляду на таке.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Згідно зі статтею 7 ЗК України 1990 року (в редакції чинній на момент прийняття рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №19) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; громадським об`єднанням; релігійним організаціям; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу для потреб оборони; для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних і фізичних осіб, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 ЗК України 1990 року (в редакції чинній на момент прийняття рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №19) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Громадяни, заінтересовані у передачі їм у власність земельних ділянок із земель запасу, подають заяву про це до сільської, селищної, міської, а у разі відмови - до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розмір і місце розташування ділянки, мета її використання і склад сім`ї.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗК України 1990 року (в редакції чинній на момент прийняття рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №19) для будівництва промислових підприємств, об`єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі і зв`язку, магістральних трубопроводів, а також для інших несільськогосподарських потреб надаються землі несільськогосподарського призначення, не придатні для ведення сільського господарства або сільськогосподарські угіддя гіршої якості.

Апеляційний господарський суд зауважує, що із системного аналізу ст. 7 та ст. 21 ЗК України 1990 року (на останню норму матеріального права міститься посилання в рішенні виконкому Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №19) не вбачається можливість надання в постійне користування земельних ділянок громадянам для здійснення ними підприємницької діяльності, зокрема розміщення об`єктів торгівлі, та відповідно набуття громадянами права постійного користування земельною ділянкою для провадження підприємницької діяльності.

Тому, фактично рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №19 є незаконним.

До того ж, статтею 22 ЗК України 1990 року (в редакції чинній на момент прийняття рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №19) було визначено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

В силу ч. 1 ст. 23 ЗК України 1990 року (в редакції чинній на момент прийняття рішення виконавчого комітету Андрушівської міської ради від 31.01.1997 №19) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються відповідними радами.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні жодні належні докази щодо встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання відповідачем документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою, на якій встановлена тимчасова споруда №87, то таке право у відповідача також не могло виникнути, у зв`язку із фактичною не реалізацією рішення органу місцевого самоврядування.

Щодо доводів про те, що встановити межі земельної ділянки, місце розташування тимчасової споруди, можливо лише проведенням відповідної експертизи, апеляційний господарський вказує таке.

За приписами ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Пункт 8 частини 2 статті 182 ГПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Вище встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:009:0053, площею 0,2866 га. з цільовим призначенням B.03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі сформована 16.10.2009, її межі визначені, право комунальної власності зареєстроване 03.09.2013.

Матеріали справи містять докази розміщення на вказаній земельній ділянці тимчасової споруди №87, загальною площею 27,8 кв.м., зокрема: лист від 08.04.2024 № 155 КП "Комсервіс"; Акт обстеження земельної ділянки в районі Автостанції на розі вулиць Зазулінського-Корольова в м. Андрушівка від 12.04.2024 з додатками; лист Попільнянського УЕГГ Житомирської філії ТОВ "Газмережі" № ЖФ/116/1-629-0424 із додатком.

Суд апеляційної інстанції враховує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем не заявлялися клопотання про проведення земельно-технічної експертизи.

Крім того, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього (ч. 4 ст. 165 ГПК України).

У відзиві на позов та в заявах по суті справи, усних та письмових поясненнях будь-які твердження щодо незгоди з наданими позивачем доказами щодо місце розташування спірної тимчасової споруди відсутні.

Більше того, відповідач не надаючи суду докази на підтвердження розміщення тимчасової споруди № 87 на іншій земельній ділянці, лише вказує не доведення такої обставини позивачем, зокрема, шляхом подання висновку експерта.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Способи захисту цивільних прав визначаються статтею 16 ЦК України та статтею 152 ЗК України, і їх перелік не є вичерпним.

Тому одним з належних способів захисту прав власності Андрушівської територіальної громади, як власника земельної ділянки, від імені якої діє Андрушівська міська рада щодо користування і розпорядження цією земельною ділянкою є звільнення частини земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності Андрушівської міської територіальної громади в особі Андрушівської міської ради площею 27,3 кв.м. з кадастровим номером :01:009:0053 шляхом проведення демонтажу тимчасової споруди №87 площею 27,3 кв.м. за власний рахунок.

Крім того, суд бере до уваги, що в статті 1 Закону України "Про державний контроль за використання та охороною земель" роз`яснено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Апеляційний господарський суд розділяє доводи суду першої інстанції про те, що ні Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", ні Порядок № 244 не містять юридичних приписів щодо обов`язкового попереднього або наступного набуття суб`єктами господарювання будь-яких прав на земельні ділянки, на які вони мають бажання встановити ТС для здійснення підприємницької діяльності.

У зв`язку із вказаним, помилковими є твердженнями позивача про те, що розміщення тимчасової споруди за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій вона розміщена, може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відтак до спірних правовідносин не підлягає застосування стаття 212 ЗК України, приписами якої зокрема передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції вірно виснував про часткове задоволення позову, шляхом виключення з вимоги - "самовільно".

Тому, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Житомирської області від 18.12.2024 у справі № 906/446/24 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Гудемчука Анатолія Миколайовича - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Гудемчука Анатолія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 18.12.2024 у справі № 906/446/24 - без змін.

2. Справу №906/446/24 надіслати Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "27" березня 2025 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.