ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.03.2025 Справа №905/81/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, м.Дніпро

до відповідача: Костянтинівської міської громадської організації «Садове товариство «Будівельник», м.Костянтинівка, Донецька область

про стягнення 23487,24грн

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Донецькі енергетичні послуги, звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Костянтинівської міської громадської організації "Садове товариство "Будівельник", про стягнення суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 19960,00грн за період лютий-березень 2023 року, 3% річних у розмірі 1044,53грн, інфляційних витрат у розмірі 2482,71грн, всього - 23487,24грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції "Колективна побутова ОЗ", щодо оплати рахунків, отриманих від постачальника, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за спожиту у лютому-березні 2023 року електричну енергію, що стало підставою для нарахування інфляційних втрат та процентів річних.

Ухвалою від 05.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Копія ухвали від 05.02.2025 розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" «Інше» розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

При цьому суд зазначає про неможливість надсилання відповідачу електронного примірника ухвали від 05.02.2024 до електронного кабінету в системі "Електронний суд" у зв`язку з його відсутністю, а також на електронну адресу у зв`язку з відсутністю відомостей про таку адресу.

Також, суд зазначає про неможливість повідомлення відповідача про розгляд справи телефонограмою, оскільки за номером телефону, який зазначений у позовній заяві та наявний в матеріалах справи, особа, яка відповіла на телефонний дзвінок, відмовилась приймати телефонограму.

Поштове відправлення (копія ухвали про відкриття провадження у справі), надіслане на поштову адресу відповідача повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Тобто, неотримання поштової кореспонденції в точці видачі є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо належного отримання листа, та є його власною волею.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ним вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідач заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні не висловив, відзив до суду не направив.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з положеннями статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

Відповідно до преамбули Закону України «Про ринок електричної енергії» цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 ТОВ «ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» є постачальником універсальних послуг на території Донецької області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Згідно із частиною 4 статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно п.3.1.9. ПРРЕЕ споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Відповідно до п.7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

На офіційному сайті Позивача https://www.dn.yasno.com.ua/ розміщено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційні пропозиції до нього, роздруківка якого також міститься в матеріалах справи.

Зазначений договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальним універсальних послуг та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору.

Як зазначає позивач, а відповідач не спростовує, Костянтинівська міська громадська організація «Садове товариство «Будівельник» приєдналася до умов публічного договору шляхом фактичного споживання електроенергії та здійснення оплати (копія банківської виписки по рахунку за 22.01.2019 міститься в матеріалах справи) на умовах комерційної пропозиції «Колективна побутова ОЗ» (далі Комерційна пропозиція)

Для проведення розрахунків позивачем було відкрито відповідачу особовий рахунок №580.

Відповідно до пункту 2.1 договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

У відповідності до пункту 5.1 договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору.

Згідно з пунктом 5.5. договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ.

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (пункт 5.7 Договору).

Пункт 5.8. договору визначає, що розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць.

За умовами пункту 5.9. договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі спец рахунок).

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спец рахунок постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спец рахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно з пунктом 5.10. договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (пункт 6.2. договору).

За невикоконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (пункт 9.1. договору).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього Договору починають виконуватись за дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні (пункт 13.1. договору).

Відповідно до пункту 5.1. Комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від отримання рахунку.

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет». В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника (пункт 5.2. Комерційної пропозиції).

Згідно з пунктом 5.3. Комерційної пропозиції, у разі не отримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем.

Доказів подання заяв про припинення дії договору сторонами не надано, а отже він є діючим і враховується судом під час розгляду справи.

За твердженнями позивача на виконання вказаних умов договору позивачем здійснювалось постачання електричної енергії у лютому та березні 2023 року, на підтвердження чого до позовної заяви додано акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії):

від 24.02.2023 за лютий 2023 року на суму 8779,68грн. у кількості 5226кВт/год,

від 24.03.2023 за березень 2023 року на суму 17680,32грн у кількості 10524 кВт/год.

Вказані акти підписані лише позивачем.

Також позивачем додано до матеріалів справи сформовані рахунки за спожиту електричну енергію №580 за лютий 2023 року та березень 2023 року на загальну суму 26460,00грн.

Акти та рахунки були направлені споживачу на його поштову адресу 03.08.2023. На підтвердження направлення цих документів споживачу надано копії фіскального чеку та реєстру поштових відправлень АТ «Укрпошта».

Відповідач не спростував обставини пов`язані з отриманням або не отриманням від позивача вказаних актів та рахунків.

Відповідач у порушення умов договору та комерційної пропозиції до нього своїх зобов`язань по оплаті фактично отриманої за заявлений період електричної енергії у повному обсязі не виконав. Відповідачем 03.03.2023 проведено оплату частково в сумі 6500,00грн за лютий 2023 року, на підтвердження чого надано виписку по особовому рахунку за 03.03.2023.

Отже заборгованість відповідача перед позивачем за договором про постачання електричної енергії №580 становить 19960,00грн.

Претензією №24/6272 від 02.08.2023 постачальник звернувся до споживача з вимогою про сплату у семиденний строк з дати отримання цієї претензії суми боргу.

Претензія направлена споживачу 03.08.2023 на поштову адресу відповідача листом №24/6273 від 02.08.2023. На підтвердження направлення таких документів надано копії фіскального чеку та реєстру поштових відправлень АТ «Укрпошта».

Несплата споживачем боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 19960,00грн, нарахованих на неї сум 3% річних в розмірі 1044,53грн та інфляційних втрат в розмірі 2482,71грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам суду виходить з такого:

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України Про ринок електричної енергії споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

На виконання умов договору позивачем сформовано рахунки за спожиту електроенергію за період лютий та березень 2023 року на загальну суму 26460,00грн.

Листом від 30.01.2024 №67/1685-вих АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на запит позивача від 02.08.2023 №24/6287 щодо підтвердження обсягів спожитої електроенергії стосовно споживача Костянтинівської міської громадської організації «Садове товариство «Будівельник» (), повідомило, що фактичний (звітний) обсяг споживання такого споживача по точках комерційного обліку за лютий та березень 2023 року становить в 15750 кВт/год. Лист підписано кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника Департаменту з клієнтських операцій Шашацькою К.Г. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.12.2024.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем електроенергії в лютому та березні 2023 року в обсязі 15750 кВт/год підтверджено матеріалами справи.

Оскільки відповідач приєднався до умов договору саме на умовах комерційної пропозиції, суд для визначення кінцевого строку оплати застосовує умови, визначені саме в комерційній пропозиції до якої приєднано відповідача.

Відповідно до пункту 5.1. Комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від отримання рахунку.

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет». В інших випадках рахунок формується та надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника (пункт 5.2. Комерційної пропозиції).

Згідно з пунктом 5.3. Комерційної пропозиції, у разі не отримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем.

Таким чином, виходячи з погоджених сторонами умов, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію відповідач повинен бути здійснений не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від отримання рахунку.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів оскарження вказаних у рахунках позивача обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.

Факт отримання відповідачем вищезгаданих актів приймання-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунків за спожиту електроенергію також не заперечується відповідачем. Даних про інші обсяги спожитої електричної енергії відповідачем також не надано.

Згідно з випискою по особовому рахунку за період 03.03.2023 відповідачем 03.03.2023 сплачено 6500,00грн. за послуги електропостачання за лютий 2023 року.

Таким чином, станом на дату подання позову заборгованість відповідача зі сплати основного боргу становить 19960,00грн. та підлягає стягненню з останнього.

Як зазначалося вище, окрім суми основного боргу, позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1044,53грн та інфляційні втрати у розмірі 2482,71грн.

За приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову розрахунок 3% річних проведено окремо по кожному зобов`язанню, а саме: за лютий 2023 року на суму боргу 2279,68грн за період 07.03.2023 по 31.12.2024 та за березень 2023 року на суму боргу 17680,32грн за період 08.04.2023 по 31.12.2024.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем не відно визначений період нарахувань по рахунку за лютий 2023 року, оскільки як встановлено судом відповідно до пункту 5.1. Комерційної пропозиції, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися у строк вказаний у рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим, не залежно від отримання рахунку.

Отже враховуючи, що рахунок за лютий 2023 року не містить визначення строку оплати, оплата по вказаному рахунку має бути здійснена 10.03.2023, відповідно прострочення з 11.03.2023.

За розрахунком суду, проведеним за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, розмір таких нарахувань за зобов`язаннями лютого 2023 року становить 123,85грн та за березень 2023 року 919,86грн, всього 1043,71грн.

По рахунку за березень 2023 позивачем вірно визначений період нарахувань 3% річних, оскільки у вказаному рахунку визначена кінцева дата сплати 07.04.2023.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 1043,71грн.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком ціни позову розрахунок інфляційних втрат проведено окремо по кожному зобов`язанню, а саме: за лютий 2023 року на суму боргу 2279,68грн за період березень 2023 рік грудень 2024 рік та за березень 2023 року на суму боргу 17680,32грн за період квітень 2023 рік грудень 2024 рік.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем правильно визначений період нарахувань. При цьому за розрахунком суду, проведеним за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, розмір таких нарахувань за зобов`язаннями лютого 2023 року становить 363,10грн та за березень 2023 року - 2513,16грн (всього 2876,26грн), що є більше ніж заявлено позивачем.

Враховуючи, що згідно з частиною 2 статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, стягненню з відповідача підлягають інфляційні нарахування у заявленій позивачем сумі 2482,71грн.

Таким чином позовні вимог в цій частині підлягають задоволенню повність в сумі 2482,71грн.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат:

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 231, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до відповідача Костянтинівської міської громадської організації "Садове товариство "Будівельник", про стягнення суми боргу за спожиту електроенергію у розмірі 19960,00грн за період лютий-березень 2023 року, 3% річних у розмірі 1044,53грн, інфляційних витрат у розмірі 2482,71грн, задовольнити частково.

Стягнути з Костянтинівської міської громадської організації "Садове товариство "Будівельник" (85113, Донецька область, місто Костянтинівка, вулиця Європейська (Калініна), будинок 44, кв.16; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49001, місто Дніпро, вулиця Січових стрільців, будинок 4Д; ) заборгованість за спожиту електроенергію за період лютий та березень 2023 року у розмірі 19960,00грн, 3% річних у розмірі 1043,71грн, інфляційні втрати у розмірі 2482,71грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,31грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 25.03.2025.

Суддя М.О. Лейба