ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. ОдесаСправа № 916/3184/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича: Браніцький О.М.,

від Фермерського господарства Колос-2021: Горюхін Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Фермерського господарства Колос-2021

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 року, суддя в І інстанції Смелянець Г.Є., повний текст якого складено 27.01.2025, в м. Одесі

у справі №916/3184/24

за позовом: Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича

до відповідача: Фермерського господарства Колос-2021

про стягнення 293 429,26 грн

та за зустрічним позовом: Фермерського господарства Колос-2021

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича

про стягнення 325 314,92 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2024 у справі №916/3184/24 позов Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича до Фермерського господарства Колос-2021 про стягнення 293 429,26 грн задоволено частково; стягнуто з Фермерського господарства Колос-2021 на користь Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича пеню за порушення строків оплати у розмірі 106 380,79 грн, 3% річних у розмірі 27 839,09 грн, інфляційні втрати у розмірі 28 320,66 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 227,06 грн; у задоволенні решти позовних вимог Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства Колос-2021 до Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича про стягнення 325 314,92 грн відмовлено.

02.12.2024 до місцевого господарського суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича, в якій заявник просив суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи №916/3184/24 Господарським судом Одеської області; стягнути з Фермерського господарства Колос-2021 на користь Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі №916/3184/24 заяву Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу за вх.№2-1821/24 від 02.12.2024 у справі №916/3184/24 задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства Колос-2021 на користь Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 494,37 грн. У задоволенні решти заяви Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича відмовлено.

Господарський суд вважав, що витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн. не є співмірними зі складністю справи та пропорційними предмету позову, а відтак підлягають зменшенню до 30 000 грн. За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича та стягнення з Фермерського господарства Колос-2021 судових витрат на правничу допомогу в розмірі 27 494,37 грн., із врахуванням часткового задоволення первісного позову у даній справі та вимог п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, якою встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фермерського господарства Колос-2021, в якій останнє просить додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі №916/3184/24 скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути на користь ФОП Єфімова Д.М. витрати з правової допомоги в сумі 2920,00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що надані відповідачем докази розміру витрат на правничу допомогу адвоката необґрунтованими та такими, що не доводять їх розмір та обсяг. В описі наданих послуг представник відповідача лише зазначає певні дати та опис наданої послуги, при цьому не вказуючи її вартість. Вказаний в акті час є неадекватним для вказаних видів послуг.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства Колос-2021 та розгляд справи №916/3184/24 призначено на 25.03.2025 об 11:45.

В судовому засіданні 25.03.2025 брали участь представники сторін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків..

Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У частині третій цієї ж статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3)розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

У позовній заяві позивач зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу (судових витрат), які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи у сумі 40 000 грн.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач за первісним позовом надав до суду:

- ордер на надання правничої допомоги серія АІ №1659668 від 18.07.2024;

- договір №01-1507/2024 про надання професійної правничої допомоги від 15.07.2024, укладений між Фізичною особою-підприємцем Єфімовим Дмитром Миколайовичем та Адвокатським бюро Олександра Браницького;

- додаткову угоду №01 до договору №01-1507/2024 від 15.07.2024 про надання професійної правничої допомоги;

- рахунок на оплату №01.17/07 від 17.07.2024 на суму 10 000 грн та платіжну інструкцію №142 від 31.07.2024 про оплату 10 000 грн.;

- акт №01 від 28.11.2024 про надання професійної правничої допомоги до договору про надання професійної правничої допомоги №01-1507/2024 від 15.07.2024;

- рахунок на оплату №05.12/01 від 05.12.2024 на суму 15 000 грн та платіжну інструкцію №156 від 05.12.2024 про оплату 15 000 грн.

Згідно з п.1.1 договору №01-1507/2024 від 15.07.2024 в порядку та на умовах, визначених цим Договором Бюро зобов`язується здійснювати захист прав та інтересів Клієнта (в тому числі але не обмежуючись у кримінальних провадженнях) а також представництво в усіх судах України, передбачених Законом України Про судоустрій і статус суддів, у будь-яких органах державної влади, місцевого самоврядування, органах та територіальних підрозділах Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції України, прокуратури України, Служби Безпеки України, Бюро економічної безпеки, Державної митної служби України, Державної податкової служби України, будь-яких територіальних органах та підрозділах, перед структурними підрозділами НАБУ, ДБР, перед державними та приватними виконавцями, у відносинах з підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та підпорядкування, в тому числі перед підприємствами поштового зв`язку, перед фізичними особами та надавати інші види правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов`язується сприяти наданню правової допомоги та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.1.3 договору на підтвердження факту надання Бюро Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору складається Акт про надання правової допомоги шляхом його двостороннього підписання протягом трьох календарних днів з моменту надання (часткового надання) правової допомоги.

Згідно з п.1.4 договору правничу допомогу за даним договором надає:

- Адвокат, Браніцький Олександр Миколайович, що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3604/10, виданого Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури 20.03.2008 року на підставі Рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №167 від 20.03.2008;

- Адвокатське бюро може залучати до виконання даного договору інших адвокатів на договірних засадах. Бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

Відповідно до п.п.2.1,2.2 договору надання правової допомоги починається з моменту підписання сторонами даного договору. Дія даного договору припиняється його належним виконанням.

Згідно з п.п.5.1,5.2 договору за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги Клієнт сплачує Бюро гонорар. Розмір гонорару та порядок його сплати узгоджується між Сторонами за надання конкретної правової допомоги в окремих Додаткових угодах до Договору, які стають його невід`ємною частиною. При встановленні розміру гонорару враховуватимуться складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п.1.1 додаткової угоди сторони погодили, що Бюро надає Клієнту правову допомогу у спорі з Фермерським господарством Колос-2021 щодо невиконання останнім умов Договору про надання сільськогосподарських послуг № 20042023-НП від 20.04.2023, та стягнення з боржника 3% річних, інфляційних втрат та пені згідно Договору.

Згідно з п.1.3 договору розмір винагороди Бюро за надання правової допомоги, обсяг якої визначено у пункті 1.2 цієї Додаткової угоди до Основного договору, становить грошову суму в національній валюті України (гривні) визначену згідно порядку обчислення гонорару у формі фіксованої оплата та складає 40 000 грн.

Відповідно до акту №01 від 28.11.2024 про надання професійної правничої допомоги до договору про надання професійної правничої допомоги №01-1507/2024 від 15.07.2024) Бюро надало, а Клієнт отримав наступну професійну правничу допомогу:

- Вивчення та аналіз Договору про надання сільськогосподарських послуг №20042023-НП від 20.04.2023 з додатками, інших доказів, прийнятих (укладених) сторонами на виконання вказаного договору - 4 год;

- Напрацювання правової позиції та плану дій щодо захисту прав та законних інтересів Клієнта - 4 год;

- Узгодження з Клієнтом запропонованої правової позиції та роз`яснення правових наслідків - 1 год;

- Підготовка позовної заяви, виконання вимог процесуального закону щодо її подання до Господарського суду Одеської області - 4 год;

- Аналіз ухвали Господарського суду Одеської області від 23.07.2024 у справі №916/3184/24 про відкриття провадження та роз`яснення правового змісту Клієнту - 0,25 год;

- Аналіз Ухвали Господарського суду Одеської області про прийняття зустрічного позову від 07.08.2024 у справі № 916/3184/24 та роз`яснення правового змісту Клієнту - 0,25 год;

- Підготовка та подання заяви про участь в підготовчому засідання в режимі ВКЗ - 0,25 год;

- Напрацювання правової позиції, підготовка та подання відзиву на зустрічний позов Фермерського господарства "Колос-2021" - 4 год;

- Участь у підготовчому засіданні Господарського суду Одеської області 11.09.2024 - 0,5 год;

- Підготовка та подання додаткових пояснень у справі від 01.10.2024 - 3 год;

- Участь у судовому засіданні Господарського суду Одеської області 02.10.2024 - 1 год;

- Підготовка та подання клопотання про проведення судового засідання у відсутність представника позивача за первісним позовом - 0,25 год;

- Участь у судовому засіданні Господарського суду Одеської області 20.11.2024 - 0,5 год;

- Участь у судовому засіданні Господарського суду Одеської області 27.11.2024 -0,5 год;

- Роз`яснення Клієнту правового змісту судового рішення - 0,25 год.

Сторони погодили, що обсяг професійної правничої допомоги наданий Бюро в Господарському суді Одеської області у необхідному обсязі, отриманий Клієнтом, визначений Сторонами у фіксованому розмірі (п.1.3. Додаткової угоди №01 від 15.07.2024) та у грошовому виразі становить 40 000 грн.

Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, судова колегія вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу фактично виконаної адвокатом робіт (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, отже, позивачем доведено факт понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас апеляційний суд наголошує, що надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За наслідками здійсненої оцінки розміру витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатами робіт, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

Суд першої інстанції, враховуючи заперечення ФГ Колос-2021 щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі щодо співмірності заявленого розміру зі складністю справи, зокрема враховуючи посилання на неспівмірність витраченого часу , оцінивши надані ФОП Єфімовим Дмитром Миколайовичем докази понесених судових витрат за критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, вважав, що витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн не є співмірними зі складністю справи та пропорційними предмету позову, а відтак підлягають зменшенню до 30 000 грн.

В свою чергу, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що визначена судом першої інстанції сума витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 грн не відповідає критерію розумності та є не співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що звертаючись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, позивач визначив розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40 000,00 грн та як вбачається з наданих документів на підтвердження таких витрат - розмір витрат на правничу допомогу погоджено між позивачем та його адвокатом у фіксованому розмірі.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/ (провадження № 12-14гс22)).

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує на тому, що дана справа об`єктивно не потребувала аналізу великої кількості норм чинного законодавства та судової практики, адже сфера регулювання спірних правовідносин не є значно складною.

Із заяв по суті представником позивача додано до суду позов, відзив на зустрічний позов та додаткові письмові пояснення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.11.2024 у справі №916/3184/24 позов про стягнення 293 429,26 грн задоволено частково; стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича пеню за порушення строків оплати у розмірі 106 380,79 грн, 3% річних у розмірі 27 839,09 грн, інфляційні втрати у розмірі 28 320,66 грн.

При цьому сума задоволених позовних вимог складає 162 540,54 грн. Також судова колегія звертає увагу, що позивачем було невірно здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку з чим суд першої інстанції здійснював власний розрахунок.

Суд зауважує увагу на тому, що позивач хоча і посилається на погодження фіксованої суми винагороди адвоката за надані послуги у суді першої інстанції, втім, на переконання колегії суддів, наданий стороною перелік виконаних робіт представником позивача підлягає оцінці на предмет дотримання критеріїв їх співмірності та обґрунтованості.

Аналізуючи надані адвокатом позивача послуги, колегія суддів зазначає, що виокремлення адвокатом таких послуг як «вивчення та аналіз Договору з додатками, інших доказів, прийнятих (укладених) сторонами на виконання вказаного договору; напрацювання правової позиції та плану дій щодо захисту прав та законних інтересів Клієнта; узгодження з Клієнтом запропонованої правової позиції та роз`яснення правових наслідків; підготовка позовної заяви, аналіз ухвал суду» є необґрунтованим, не відповідає критерію необхідності та дійсності, адже всі вище перелічені послуги охоплюються послугою із підготовки та подання позовної заяви.

Подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду у постанові від 08.04.2021 року у справі № 922/2321/20.

Таким чином, наведені послуги фактично дублюють одна одну та не утворюють самостійного правового результату, який би міг обґрунтовувати їх окрему оплату.

Колегія суддів вважає також безпідставним включення до складу правничих послуг «підготовка та подання заяви про участь в підготовчому засідання в режимі ВКЗ, підготовка та подання клопотання про проведення судового засідання у відсутність представника», оскільки вказана дія не передбачає додаткового самостійного правового результату при розгляді спору по суті.

Надавши оцінку доказам та аргументам сторін щодо розподілу відповідних витрат, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини 4 статті 126 та частини п`5 статті 129 ГПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт адвокатом, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх частковим дублюванням та необґрунтованістю.

На переконання судової колегії, сума витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді першої інстанції, становить 15 000 грн, як такі, що відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру.

Відповідно приймаючи таке рішення апеляційний господарський суд частково задовольняє апеляційну скаргу, змінюючи судове рішення в частині розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, шляхом викладення резолютивної частини рішення в редакції резолютивної частини даної постанови.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Колос-2021 на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі №916/3184/24 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі №916/3184/24 змінити, виклавши резолютивну частину додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 15.01.2025 у справі №916/3184/24 у наступній редакції:

«Заяву Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства Колос-2021 на користь Фізичної особи-підприємця Єфімова Дмитра Миколайовича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

У задоволенні решти заяви відмовити.»

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.03.2025.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська