ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1065/24
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

Секретар судового засідання Куцанюк Й. С.,

за участю: представника позивача Островської О. Н.,

представників відповідача Бойчука Я. В., Михавківа А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ТОВ "Агрохімічна компанія Бастіон", вул. Кульчицької О, буд.1, кв.1, м. Тернопіль (з), Тернопільська обл., 46001,

до відповідача: АТ "Укрспецтрансгаз", вул. Промислова, буд.3, м. Долина, Долинський р-н, Івано-Франківська обл., 77503, про стягнення 4 095 942,48 грн та судових витрат,

встановив, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 5 128 662 грн.

В обґрунтування позову вказав на те, що ним, на виконання умов договору №11/21 від 09.11.2021 про надання послуг з міжнародного перевезення вантажів, укладеного між сторонами у справі, перераховано відповідачу 28 452 149,76 грн, а послуг відповідачем надано на 23 323 487,72 грн, відповідно, в силу вимог ЦК України такі кошти слід повернути, як такі, що набуті з підстав, які згодом відпали.

В підтвердження вимог надав копії: ордеру на надання правничої допомоги № 1090312 від 04.11.2024, платіжної інструкції № 925 від 01.11.2024, Договору №11/21 про надання послуг з міжнародного перевезення вантажів від 09.11.2021, Додатку №1 до договору від 09.11.2021 №11/21 про надання послуг з міжнародного перевезення вантажів від 09.11.2021, актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.12.2021 №705, від 22.12.2021 №713, від 28.12.2021 №722, від 29.12.2021 №723, від 31.01.2022 №37, від 31.12.2021 №732, від 28.02.2022 №48, від 24.03.2022 №106, від 24.03.2022 №107, від 31.03.2022 №139, від 30.04.2022 №199, заключних виписок за періоди з 12.11.2021 по 15.11.2021 від 17.11.2021, з 30.11.2021 по 30.11.2021 від 02.12.2021, з 22.12.2021 по 23.12.2021 від 04.01.2022, з 02.02.2022 по 06.02.2022 від 10.02.2022, з 11.02.2022 по 13.02.2022 від 14.02.2022, листа від 07.11.2022 року вих.№07/11/2022, фіскального чеку про направлення рекомендованого листа адресату АТ «УКРСПЕЦТРАНСГАЗ» від 07.11.2022 року №581, листа АТ «УКРСПЕЦТРАНСГАЗ» від 09.11.2022 №2750/107, претензії від 18.09.2024 року вих..№18/09-1, акту звірки взаєморозрахунків з АТ «УКРСПЕЦТРАНСГАЗ» за період з 01.11.21 по 17.09.24, відповіді на претензію від 01.10.2024 №2097/106, актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2022 №347, від 31.07.2022 №465, від 31.08.2022 №594, від 30.09.2022 №708, від 10.11.2022 №832, квитанції № 1997798.

Відповідач щодо позову заперечив вказав на те, що з отриманих 28 452 149,76 грн ним надано послуг по перевезенню вантажів на суму 23 323 487,72 грн, на суму 4 095 942,48 грн зараховані як щодобова плата за використання цистерн, про що складено акти № 347 від 30.06.2022 на суму 869 400 грн; № 465 від 31.07.2022 на суму 898 380 грн; № 594 від 31.08.2022 на суму 898 380 грн; № 708 від 30.09.2022; №832 від 10.11.2022 на суму 560 382,48 грн, а 1 032 719,56 грн, із заявленої суми, ним повернуто позивачу, що не заперечується останнім.

Крім того, відповідач вказав на те, що виходячи з позицій ВП ВС, викладеної в постанові від 26.06.2018, що винесена у справі №910/9072/17, фінансові зобов`язання сторін, що виникли між сторонами до закінчення строку дії цього Договору, не є припиненими.

В підтвердження своїх заперечень відповідач надав суду копії: витягу з ЄДР щодо АТ "Укрспецтрансгаз", актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 347 від 30.06.2022 на суму 869 400 грн; № 465 від 31.07.2022 на суму 898 380 грн; № 594 від 31.08.2022 на суму 898 380 грн; № 708 від 30.09.2022; №832 від 10.11.2022 на суму 560 382,48 грн, розрахунків щодобової плати за використання вагонів-цистерн ТОВ "Агрохімічна компанія Бастіон" згідно договору № 11/21 від 09.11.2021, які працювали з 01.06.2022 по 30.06.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.07.2022 по 21.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, довіреності № 2541/106 від 15.11.2024, додатку № 1 від 01.06.2022 до договору № 11/21 від 09.11.2021(в редакції від 01.06.2022), наказів № 27/П від 06.08.2024, № 35-П від 18.06.2003, рішення акціонера № 26/24 від 29.07.2024, статуту АТ "Укрспецтрансгаз" від 16.12.2022, положення про юридичну службу АТ "Укрспецтрансгаз" від 30.06.2023, посадової інструкції головного юрисконсульта від 29.06.2023, платіжної інструкції № 2673 від 12.11.2024, квитанцій № 2087072, 2087073.

02.12.2024, позивач подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути 4 095 942,48 грн , оскільки відповідач повернув 1 032 719,56 грн .

20.01.2025, позивач доповнив підстави позову та вказав на вимоги ст. 693 ЦК України, якими передбачено право вимагати, зокрема, повернення суми попередньої оплати у продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не передав товар у встановлений строк.

Відповідач в судовому засіданні надав суду для огляду інформацію про вагонні операції і накладні, які мали, на його думку, підтвердити факт утримання позивачем вагонів, і, як наслідок, правомірність нарахування ним плати за щодобове використання цистерн позивачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне.

Предметом позову є стягнення коштів, які сплачені, як попередня плата за послуги перевезення, що не надані.

Виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок ВС викладено в постанові від 21 лютого 2018 року, що винесена у справі № 910/12382/17).

З матеріалів справи суд встановив, що на виконання укладеного між сторонами у справі договору №11/21 від 09.11.2021 про надання послуг з міжнародного перевезення вантажів (далі - договір), позивач, з урахуванням п.4.3. договору, сплатив відповідачу 28 452 149,76 грн, відповідач надав позивачу послуги з перевезення вантажів - карбамідоаміачної суміші на суму 23 323 487,72 грн (акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 07.12.2021 №705, від 22.12.2021 №713, від 28.12.2021 №722, від 29.12.2021 №723, від 31.12.2021 №732, від 31.01.2022 №37, від 28.02.2022 №48, від 24.03.2022 №106, від 24.03.2022 №107, від 31.03.2022 №139, від 30.04.2022 №199), 1 032 719,56 грн передоплати відповідач повернув, що не заперечується сторонами у справі.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 18.09.2024 за Вих. 18/09-1 про повернення попередньої оплати в сумі 5 128 662,04 грн.

Відповідач, за наслідками розгляду претензії, повідомив позивача про те, що претензія передчасна (відповідь від 01.10.2024 за № 2097/106), 1 032 719,56 грн передоплати буде перераховано на його рахунок, решту суми, на підставі актів здачі-приймання робіт, зараховано за використання позивачем цистерн у цілях ведення власної господарської діяльності.

Статтею 693 ЦК України врегульовано, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, позивач скористався своїм правом на повернення суми попередньої оплати, що передбачено ч. 2 ст. 693 ЦК України.

До вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні застосовуються положення глави 83 ЦК України.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи, зокрема, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала,зобов`язана повернути майно ( ст.1212 ЦК України).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення коштів, які були сплачені як авансовий платіж на виконання договору №11/21 про надання послуг з міжнародного перевезення вантажів від 09.11.2021, предметом якого було надання послуг з залізничного міжнародного перевезення вантажів, є обґрунтованою.

Посилання відповідача на те, що сума заявлена до стягнення зарахована ним як щодобова плата за використання цистернами, відповідно, на безпідставність вимог позивача, судом не приймається, оскільки вихідні дані взяті для розрахунку відповідачем не підтверджені належними і допустимими доказами, і, як наслідок, не підтверджено правомірності зарахування 4 095 942,48 грн як щодобової плати за користування вагонами/ цистернами.

Додаток №1 до договору від 09.11.21 №11/21 про надання послуг з перевезення від 01.06.2022, підписаний відповідачем і поданий суду як доказ зміни істотної умови договору та встановлення ціни послуг з щодобової плати за користування вагонами в розмірі 690 грн, замість ціни, яку сторони врегулювали в додатку №1 від 09.11.21 до договору №11/21 про надання послуг з перевезення від 09.11.2021, де ціна послуг з міжнародного перевезення встановлена 1 200 грн без ПДВ за одну тонну, судом не приймається, оскільки суду не доведено, що такі зміни відбулись у порядку обумовленому ЦК України, зокрема, ст. 652 ЦК України, і, як наслідок, того що сторони досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились і встановили обрахунок послуг з міжнародного перевезення не з тоннажу товару, який мав бути перевезений відповідачем, а з щодобової плати за користування вагонами.

З наведених підстав не приймаються судом і Акти №347 від 30.06.2022; №708 від 30.09.2022; №465 від 31.07.2022; №594 від 31.08.2022, як доказ обставин на які покликається відповідач. Відповідач (сторона договору), в силу умов договору №11/21 від 09.11.2021 про надання послуг міжнародного перевезення вантажів, взяв на себе обов`язок надавати послуги з залізничного міжнародного перевезення вантажу, а, отже, зобов`язався перемістити вантаж за ціну, яка обчислювалась у розмірі 1 200 грн за тонну, а не за вагоногодини, як вказав представник у судовому засіданні. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази існування правовідносин між сторонами у справі, з яких можна було би встановити правомірність нарахування плати за користування вагонами, зокрема, докази як передачі вагонів, так і їх повернення, а також інших документів, які би підтверджували таку господарську операцію.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 86, 129, 236-238, 240-241 Господарсько процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з АТ "Укрспецтрансгаз" (, вул. Промислова, буд.3, м. Долина, Долинський р-н, Івано-Франківська обл., 77503) на користь ТОВ "Агрохімічна компанія Бастіон" (, вул. Кульчицької О, буд.1, кв.1, м. Тернопіль (з), Тернопільська обл., 46001) - 4 095 942,48 грн (чотири мільйони дев`яносто п`ять тисяч дев`ятсот сорок дві гривні сорок вісім копійок) та 61 439,14 грн (шістдесят одна тисяча чотириста тридцять дев`ять гривень чотирнадцять копійок) - судових витрат.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 20.03.2025.

Суддя І. М. Скапровська