ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2025м. ДніпроСправа № 922/4011/24

за позовом Фізичної особи - підприємця Кривич Костянтина Володимировича, м. Кременчук Полтавської області

до Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича, смт Хорошеве Харківської області Харківського району

про зобов`язання припинити порушення майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та стягнення збитків, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Григорчук М.І.

Представники:

від позивача: Жаворонков П.Є., ордер ВІ № 1265872 від 17.12.2024, адвокат

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович через систему "Електронний суд" звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Фабрис Владислава Миколайовича, в якій просить:

- звільнити позивача від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір";

- заборонити відповідачу, використовувати для магазинів/кафетеріїв позначення "ОПТОВИЧ@К", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року);

- припинити порушення прав Фізичної особи - підприємеця Кривич Костянтина Володимировича, як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року, шляхом зобов`язання відповідача ФОП Фабрис Владислав Миколайович демонтувати вивіски і рекламні матеріали магазину/кафетерію " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 13;

- стягнути з Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича на користь ФОП Кривич Костянтин Володимирович 43500,00 грн. - збитків (упущеної вигоди).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.11.2024 позовну заяву Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича направлено за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2024 позовну заяву залишено без руху, постановлено позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: вказати повну назву позивача (вказати позов подано Фізичною особою - підприємцем Кривич Костянтин Володимирович чи Фізичною особою Кривич Костянтин Володимирович); вказати про наявність / відсутність електронного кабінету сторін.

16.12.2024 року від представника відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про призначення експертизи в якому просить суд призначити у справі судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Чи є використовуване відповідачем позначення, вивіска магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 13, схожим до ступеня змішування, тотожним чи однорідним, у тому числі за графічними елементами, зображенням та візуальним сприйняттям, з торговельною маркою, знаком для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № 129905 від 11.10.2010 та свідоцтво на торговельну марку № 333013 від 17.05.2023) позивача, чи вказані позначення, вивіска відповідача та торговельна марка, знак для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " позивача є двома абсолютно різними об`єктами?

2) Чи відтворено в позначенні відповідача, вивісці магазину, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 13, торговельну марку, знак для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17.05.2023) позивача?

3) Чи є позначення відповідача, вивіска магазину, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 13, тотожним, однорідним чи схожим, у тому числі за графічними елементами, зображенням та візуальним сприйняттям, із торговельною маркою, знаком для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17.05.2023) позивача, настільки, що їх можна сплутати, та таким, що може ввести в оману споживача?

4) Чи є використання відповідачем позначення, вивіски магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , способом використання торговельної марки, знаку для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та свідоцтво на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17.05.2023) позивача?

В обґрунтування зазначеного клопотання зазначає, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме: відсутності факту використання відповідачем в порушення вимог закону своєї вивіски, яка не є схожою і тотожною зі знаком для товарів і послуг, торговельною маркою позивача, необхідні спеціальні знання у сфері судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, тобто сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а також відсутність відповідного висновку експерта, вважає необхідним звернутися до суду з клопотанням про призначення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Зроблений за результатами експертного дослідження висновок, ймовірно, дозволить підтвердити відсутність факту використання відповідачем в порушення вимог закону своєї вивіски, яка не є схожою і тотожною зі знаком для товарів і послуг, торговельною маркою позивача, що забезпечить досягнення мети всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, у зв`язку з чим буде підтверджено і доведено безпідставність заявлених позивачем вимог, внаслідок чого вони не підлягатимуть задоволенню.

17.12.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доказами їх усунення, в якій, зокрема, позивач вказав, що позивачем у справі є Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.01.2025.

23.12.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи, в якому просить суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про призначення експертизи. В обґрунтування заперечень проти призначення судової експертизи позивач посилається на те, що у цьому випадку необхідність у застосуванні саме спеціальних знань відсутня, оскільки вирішення порушеного питання належить до компетенції звичайного пересічного споживача відповідних послуг. Щодо тверджень Відповідача про посилання на висновок експерта в іншій справі, то такі твердження є надуманими, оскільки як вбачається із самого рішення Суду першої інстанції (додається), з відкритих джерел ЄДРСР судом досліджено рішення Господарського суду Харківської області та постанову Східного апеляційного господарського суду у справі №922/2764/21. Позивачем у справі № 922/2764/21 був Фізична особа-підприємець Кривич Костянтин Володимирович, такий самий, як і у справі № 922/3742/23. Рішенням Господарського суду Харківської області та постановою Східного апеляційного господарського суду у справі №922/2764/21 було встановлено дії відповідача щодо використання у своїй діяльності позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (зі смайликом замість четвертої букви) схожими до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010 року, власником якого є позивач, задоволено позовні вимоги щодо заборони використовувати для магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010 року) та припинення порушення прав фізичної особи - підприємця Кривич Костянтина Володимировича, як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) 129905 від 11.10.2010 року, шляхом зобов`язання відповідача демонтувати вивіски і рекламні матеріали двох магазинів " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Встановлення схожості позначень має ґрунтуватися на комплексному, всебічному аналізі порівнюваних позначень, а саме на сприйнятті домінуючих і другорядних графічних елементів, співставленні звукового складу, асоціативного ряду, ступеня семантичної близькості. Під час встановлення схожості позначення, що порівнюються, повинні розглядатися в цілому, без поділення на окремі елементи. При цьому головним є перше зорове сприйняття позначень. Саме перше зорове сприйняття будь-якого об`єкта має вплив на свідомість людини, аналогічним чином у свідомості споживача запам`ятовується і позначення. Розбіжність в окремих елементах не повинна грати визначальної ролі, оскільки варто враховувати, що споживач, як правило, не має можливості порівняти два знаки, а керується загальними, часто нечіткими враженнями про знаки, які він сприймав раніше. При цьому в пам`яті залишаються, як правило, відмітні елементи знака. У спірних випадках, коли розрізняльні елементи також мають певну схожість, збіг неохороноздатних елементів підсилює схожість порівнюваних позначень в цілому і тим самим може призвести до сплутування таких позначень споживачами.

З огляду на велику зацікавленість відповідача на знак для товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " позивача намагається шляхом незаконних дій без значних зусиль та витрат вийти на ринок, за рахунок раніше зареєстрованої торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яка давно зареєстрована, користується високою популярністю у споживачів.

23.12.2024 від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.01.2025, господарським судом оголошено перерву до 29.01.2025.

16.01.2024 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

22.01.2024 від представника відповідача надійшло повторне клопотання про призначення експертизи.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.01.2025, господарським судом оголошено перерву до 11.02.2025.

29.01.2024 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

У судовому засіданні, яке відбулося 11.02.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Фабрис Владислава Миколайовича про призначення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче провадження у справі на 26.02.2025.

У судове засідання 26.02.2025 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в засіданні на 26.03.2025.

У судове засідання, яке відбулось 26.03.2025, з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Фізична особа - підприємець Фабрис Владислав Миколайович відзиву на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2024 у справі №922/4011/24 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2024 у справі №922/4011/24, яка була направлена на адресу Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича, яка вказана у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась на адресу Господарського суду Дніпропетровської області із відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився, від відповідача відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до господарського суду не надходило.

Про розгляд справи №922/4011/24 Господарським судом Дніпропетровської області Фізична особа - підприємець Фабрис Владислав Миколайович обізнаний, що підтверджується поданням клопотань про призначення експертизи.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.03.2025, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 26.03.2025 оголошені вступна та резолютивні частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 129905 від 11.10.2010 року, виданого на підставі рішення Державної служби інтелектуальної власності України, Рішення Державної служби інтелектуальної власності України від 02 грудня 2015 року про передачу права власності на знак для послуг класу 35, на які зареєстровано знак та виписки з Державного реєстру патентів України на промислові зразки (Продовження строку дії патенту) Кривич Костянтин Володимирович набув права власності на торговельну марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " для товарів і послуг та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року ОСОБА_1 набув права власності на торговельну марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " для товарів і послуг.

Як зазначає позивач, 07.10.2024 Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович дізнався, що Фізична особа - підприємець Фабрис Владислав Миколайович в своїй господарській діяльності незаконно використовує знак для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Використання здійснюється шляхом розміщення вивіски з зображенням знака для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на фасаді магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За твердженням позивача, в даному магазині за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 13, позивачем було придбано товар на суму 95,00 гривень, що підтверджується фіскальним чеком ПН 94 ФН від 07.10.2024 на купівлю "Сигарети Chesterfield Compact Orange, 1" на суму 95,00 гривень.

В даному документі вказано, що оплата здійснювалась на рахунок Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича, також вказано місце здійснення господарської діяльності кафетерій АДРЕСА_1 .

10.10.2024 Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович звернувся до Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича з претензією про неправомірне використання торгової марки, в якому вимагав у семиденний строк з моменту одержання цієї претензії здійснити демонтаж вивісок, табличок, написів " ІНФОРМАЦІЯ_1 " тощо.

Претензію було направлено на адресу: АДРЕСА_2 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.12.2023 у справі №922/3742/23 заборонено Фізичній особі-підприємцю Фабрису Владиславу Миколайовичу використовувати для магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою ОПТОВИЧОК (свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 11.10.2010): ухвалено припинити порушення прав Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтина Володимировича, як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010, шляхом зобов`язання відповідача - Фізичну особу-підприємця Фабрис Владислава Миколайовича демонтувати вивіски і рекламні матеріали магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович зазначає, що Фізична особа-підприємець Фабрис Владислав Миколайович в подальшому змінив вивіску магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на "ОПТОВИЧ@К".

За твердженнями позивача, позначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке використовує у своїй діяльності відповідач, і торгівельна марка " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом України № 129905 є тотожними за двома критеріями, а саме: вони тотожні по звучанню (фонетиці) і мають тотожне смислове навантаження (симетрична тотожність).

Відповідно до пункту 17 розділу 8 Правил складання, подання заявки на торговельну марку, заявки на міжнародну реєстрацію торговельної марки та проведення експертизи заявки на торговельну марку, міжнародної реєстрації торговельної марки з поширенням на Україну схожість словесних позначень обумовлюється звуковою (фонетичною), графічною (візуальною) та смисловою (семантичною) схожістю.

Відповідно до пункту 14 розділу II Правил складання, подання заявки на торговельну марку, заявки на міжнародну реєстрацію торговельної марки та проведення експертизи заявки на торговельну марку, міжнародної реєстрації торговельної марки з поширенням на Україну позначення вважається тотожним із торговельною маркою, якщо воно відтворює без будь-яких змін чи доповнень усі елементи торговельної марки або якщо в цілому відмінність в окремих несуттєвих елементах є настільки незначною, що може бути непомічена пересічним споживачем.

Тому, на думку позивача, відповідач при здійсненні своєї діяльності у магазині продовольчих товарів " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( АДРЕСА_1 ), використовує позначення, схоже до ступеня змішування із зареєстрованою для таких самих послуг торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" по свідоцтву України №129905, права на яку належать позивачу, з огляду на те, що позначення вважається тотожним з іншим позначенням, якщо воно збігається з ним у всіх елементах; позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати із іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним у цілому, незважаючи на окрему різницю елементів.

Позивач зауважує на завданні шкоди його діловій репутації через незаконне використання відповідачем позначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 " для ідентичних послуг, яке призводить до змішування з діяльністю позивача і може бути розцінене, як використання заслуженої репутації мережі магазинів " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович зазначає, що Фізичній особі-підприємцю Фабрису Владиславу Миколайовичу було достеменно відомо про необхідність укладення з позивачем ліцензійного договору та виплату позивачу коштів за використання торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 "; використання торговельної марки "ОПТОВИЧ@К" здійснено Відповідачем з прямим умислом, з метою уникнення фінансових зобов`язань та ухилення від сплати роялті за використання торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Позивач зазначає, що з 2015 року заключає ліцензійні договори, відповідно до яких право використання знака за свідоцтвом України №№ 129905, 159080 та промислових зразків по патентам України №№ 19938, НОМЕР_3 Ліцензіат сплачує Ліцензіару ліцензійну винагороду у вигляді роялті в розмірі 5000/9000 грн. за квартал (три місяці) використання, у наступному порядку: шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Ліцензіара в сумі 5000,00/9000,00 грн щокварталу, але не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним кварталом.

За твердженнями позивача, у випадку підписання договору та надання дозволу на використання у своїй господарській діяльності Відповідача відповідно до пункту 3.1 ліцензійного/ліцензійних договору/договорів починаючи з дати, коли позивач дізнався про незаконне використання у своїй господарській діяльності позначення для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - 28.07.2023 по 12.11.2024 щокварталу але не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, ліцензіат сплачує Ліцензіару ліцензійну винагороду у вигляді роялті в розмірі 43 500,00 грн.; розмір роялті визначається за період використання торговельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Позивач зазначає, що використання відповідачем при здійсненні своєї діяльності у магазині продовольчих товарів/кафетерій " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ( АДРЕСА_1 ) позначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що є схожим до ступеня змішування із зареєстрованою для таких самих послуг торгівельною маркою "ОПТОВИЧОК" по свідоцтву України №129905 та свідоцтву України №333013 без отримання відповідної згоди власника об`єкта інтелектуальної власності на його використання є порушенням його прав інтелектуальної власності, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є: заборона відповідачу, використовувати для магазинів/кафетеріїв позначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року); припинення порушення прав Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтина Володимировича, як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року, шляхом зобов`язання відповідача Фізичної особи-підприємця Фабрис Владислав Миколайович демонтувати вивіски і рекламні матеріали магазину/кафетерію " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 13; стягнення з Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича на користь Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтин Володимирович збитків (упущеної вигоди) у сумі 43 500,00 грн.

Предметом доказування у справі є обставини наявності у позивача права власності на торговельну марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " для товарів і послуг відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року та відповідно до свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 129905 від 11.10.2010, наявність / відсутність факту порушення відповідачем права власності на торговельну марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", наявність / відсутність підстав для стягнення збитків (упущеної вигоди).

Відповідно до частини1 статті 15 та частини1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з статтею 154 Господарського кодексу України відносини, пов`язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються цим Кодексом та іншими законами, зокрема Законом України "Про авторське право і суміжні права", Законом України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг". До цих відносин застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими нормативними актами.

Відповідно до статті 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 420 Цивільного кодексу України до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: літературні та художні твори; комп`ютерні програми; компіляції даних (бази даних); виконання; фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення; наукові відкриття; винаходи, корисні моделі, промислові зразки; компонування напівпровідникових виробів; раціоналізаторські пропозиції; сорти рослин, породи тварин; комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення; комерційні таємниці.

Відповідно до статті 492 Цивільного кодексу України одним з об`єктів права інтелектуальної власності є торговельна марка (знак для товарів і послуг). Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Для того, щоб порівняти зазначені об`єкти права інтелектуальної власності, потрібно проаналізувати сферу їх застосування.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом, як це визначено в статті 494 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знаку та переліком товарів і послуг, внесеними до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг. Свідоцтво дає його власнику право використання торговельної марки, а саме: право нанесення її на будь-який товар, для якого її зареєстровано, упаковку, яка містить такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет; право зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування його для продажу; право пропонування його для продажу, продажу, мпорту (ввезення) та експорту (вивезення); право застосування знаку під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої його зареєстровано; застосування його в діловій документації чи рекламі та в мережі Інтернет.

Відповідно до приписів частин 2,4,5 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг": свідоцтво України на знак для товарів і послуг надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Використанням торговельної марки визнається, зокрема, нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, а також пропонування його для продажу, продаж. Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки. Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про авторське право і суміжні права" Суб`єкт авторського права має право використовувати твір будь-яким способом (способами), а також виключне право дозволяти або забороняти використання твору іншими особами. Воно охоплює, зокрема, право здійснювати, дозволяти або забороняти відтворення твору, розповсюдження примірників твору, імпорт примірників твору, здавання в найм або в позичку примірників твору, публічне виконання, публічний показ, публічне демонстрування, публічне сповіщення, інтерактивне надання доступу публіці та інші способи доведення до загального відома публіки.

З огляду на вищевикладене нормативно-правове обґрунтування вбачається, що основною сферою використання знаку для товарів і послуг є господарська діяльність, оскільки він виконує функцію вирізнення товарів та послуг одного виробника від товарів та послуг іншого виробника, а основною функцією об`єктів авторського права, у свою чергу є естетичне задоволення, адже їх не використовують для позначення відповідних товарів і послуг у господарській діяльності.

Обсяг правової охорони торговельної марки визначається її зображенням та переліком товарів і послуг, наведеними у свідоцтві. Власник відповідного свідоцтва може використовувати його лише для позначення тих класів товарів та послуг, перелік яких наведений у свідоцтві. Свідоцтво дає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати торгівельну марку без його згоди, якщо інше не передбачене Законом, позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати.

Виключне право на використання твору належить до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право). Водночас відповідно до частин 1, 2 статті 13 Цивільного кодексу України особа здійснює цивільні права в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Таким чином, якщо особа, яка володіє об`єктом авторського права, маркує таким позначенням відповідні товари і послуги, перелік яких відображений у свідоцтві на знак для товарів і послуг, такі дії розцінюються як посягання на права власника свідоцтва, передбачені ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", у тому числі як вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, і, в свою чергу, є порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. На вимогу власника свідоцтва таке порушення має бути припинене, а порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знаку або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знаку або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати. Вимагати поновлення порушених прав власника свідоцтва може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію.

Частина 2 статті 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачає, що об`єктом торговельної марки може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень.

Крім того, загальні підходи до встановлення схожості чи тотожності позначень визначені в Правилах складання, подання заявки на торговельну марку, заявки на міжнародну реєстрацію торговельної марки та проведення експертизи заявки на торговельну марку, міжнародної реєстрації торговельної марки з поширенням на Україну, затверджених наказом Міністерства Економіки України №19889 від 06.08.2024.

Відповідно до пункту 14 розділу II Правил складання, подання заявки на торговельну марку, заявки на міжнародну реєстрацію торговельної марки та проведення експертизи заявки на торговельну марку, міжнародної реєстрації торговельної марки з поширенням на Україну позначення вважається тотожним із торговельною маркою, якщо воно відтворює без будь-яких змін чи доповнень усі елементи торговельної марки або якщо в цілому відмінність в окремих несуттєвих елементах є настільки незначною, що може бути непомічена пересічним споживачем.

Незначною відмінністю для словесних торговельних марок є різні види стандартних шрифтів, нахил, насиченість кольору, накреслення, розмір, а також відмінність у виконанні заголовними або рядковими літерами.

Позначення, заявлене на реєстрацію у чорному та білому та/або сірому кольорі, не вважається тотожним із торговельною маркою в іншому кольорі, за винятком випадків, коли відмінність у кольорі або відтінках сірого кольору є настільки незначною, що вона може бути непомічена пересічним споживачем.

Пересічним споживачем вважається споживач відповідних товарів і/або послуг, який є достатньо поінформованим, спостережливим та обачним. Ступінь уваги пересічного споживача залежить, зокрема, від його знань і досвіду, характеру відповідних товарів і/або послуг та способу їх придбання (отримання).

Відповідно до пункту 15 розділу II Правил складання, подання заявки на торговельну марку, заявки на міжнародну реєстрацію торговельної марки та проведення експертизи заявки на торговельну марку, міжнародної реєстрації торговельної марки з поширенням на Україну позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати з торговельною маркою, якщо воно асоціюється з нею в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. Сплутування позначень відбувається, коли споживач може помилково сприйняти одне позначення за інше.

Відповідно до пункту 16 розділу 2 Правил складання, подання заявки на торговельну марку, заявки на міжнародну реєстрацію торговельної марки та проведення експертизи заявки на торговельну марку, міжнародної реєстрації торговельної марки з поширенням на Україну позначення вважається таким, що асоціюється у споживача з іншим позначенням, якщо наявний усталений зв`язок між цими позначеннями, унаслідок чого споживач може припустити, що товари і/або послуги із такими позначеннями походять з єдиного джерела, тобто належать одній особі або пов`язаним особам (імовірність асоціації).

Відповідно до пункту 17 розділу 8 Правил складання, подання заявки на торговельну марку, заявки на міжнародну реєстрацію торговельної марки та проведення експертизи заявки на торговельну марку, міжнародної реєстрації торговельної марки з поширенням на Україну схожість словесних позначень обумовлюється звуковою (фонетичною), графічною (візуальною) та смисловою (семантичною) схожістю.

На виникнення звукової схожості словесних позначень впливає наявність у них таких ознак: близькість і збіг звуків, розташування близьких звуків і звукосполучень відносно одних до інших, збіг складів та їхнє розташування, кількість звуків і складів, місце та розташування співпадаючих звукосполучень, близькість складу голосних і приголосних; характер співпадаючих частин позначень; наголос; кількість і послідовність їх складів; спільний ритм та інтонація позначень.

Графічна (візуальна) схожість позначень обумовлюється наявністю таких ознак: загальне зорове враження, вид шрифту, графічне написання з урахуванням характеру букв (друковані чи прописні, заголовні чи рядкові), стилізоване виконання словесних елементів і ступінь стилізації, розташування літер відносно одна до одної, алфавіт, літерами якого написане слово, колір чи комбінація кольорів. Під час визначення графічної схожості до уваги не беруться такі ознаки як різні види стандартних шрифтів, різний розмір та накреслення літер, насиченість кольору, нахил, виконання позначень заголовними або рядковими літерами.

Смислова (семантична) схожість позначень обумовлюється наявністю таких ознак: подібність закладених у позначеннях понять та ідей, збіг змісту позначень різними мовами; збіг одного з елементів позначень, на який падає логічний наголос і який має самостійне значення, що є основою закладеної в позначенні ідеї.

Якщо одне з порівнюваних позначень або жодне з них не має смислового значення, порівняння за смисловими (семантичними) ознаками неможливе та не впливає на оцінку схожості позначень.

Статтею 21 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" передбачений судовий порядок для захисту прав на знак для товарів і послуг.

Стаття 495 Цивільного кодексу України також відносить до майнових прав інтелектуальної власності на торговельну марку: право на використання торговельної марки, виключне право дозволяти використання торговельної марки і виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання.

Відповідно до частини 3 статті 426 Цивільного кодексу України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 431 Цивільного кодексу України порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником на знак для послуг класу 35, на які зареєстровано знак - торгівельну марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " відповідно до свідоцтва України №129905 на знак для товарів і послуг. Цей факт також підтверджується рішенням Державної служби інтелектуальної власності України від 02.12.2015 про опублікування в офіційному бюлетені Промислова власність та внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про передачу права власності на знак, відповідно до якого, право власності на знак для послуг класу 35, на які зареєстровано знак, свідоцтво України 129905 передається Кривичу К.В. Відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року Кривич Костянтин Володимирович набув права власності на торговельну марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " для товарів і послуг.

29.05.2019 було продовжено строк дії свідоцтва НОМЕР_1 на знак для товарів і послуг до 25.08.2029, що підтверджується випискою з Державного реєстру свідоцтв України. Відповідні дані були опубліковані у бюлетені № 12 від 25.06.2019 Міністерства економіки розвитку і торгівлі України.

07.10.2024 Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович виявив факт використання Фізичною особою - підприємцем Фабрисом Владиславом Миколайовичем в своїй господарській діяльності знаку для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " шляхом розміщення вивіски з зображенням знака для товарів та послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 " на фасаді магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.12.2023 у справі №922/3742/23 заборонено Фізичній особі-підприємцю Фабрису Владиславу Миколайовичу використовувати для магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою ОПТОВИЧОК (свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 11.10.2010): ухвалено припинити порушення прав Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтина Володимировича, як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010, шляхом зобов`язання відповідача - Фізичну особу-підприємця Фабрис Владислава Миколайовича демонтувати вивіски і рекламні матеріали магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріалами справи підтверджується, що позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке використовував у своїй діяльності відповідач (яке було предметом розгляду у справі №922/3742/23), мало синій та жовтий кольори, на відміну від кольорів вказаних у свідоцтві на торгівельну марку № НОМЕР_2 від 17.05.202023 - червоний, чорний.

Господарський суд Харківської області у рішенні від 05.12.2023 у справі №922/3742/23 дійшов до висновку, що дії відповідача щодо використання у своїй діяльності позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 " схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010 та свідоцтва на торгівельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року, власником якого є позивач.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Матеріалами справи підтверджується, що позначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке використовує у своїй діяльності відповідач (яке є предметом розгляду у цій справі), має синій та жовтий кольори, повністю ідентичний кольором у вивісці ОПТОВИЧОК", яке використовував у своїй діяльності відповідач (яке було предметом розгляду у справі №922/3742/23).

Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович зазначає, що Фізична особа-підприємець Фабрис Владислав Миколайович в подальшому змінив вивіску магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на "ОПТОВИЧ@К", з дотриманням тих кольорів, та заміною 3 (третьої) букви "О" на значок "@".

Водночас, рішенням Господарського суду Харківської області та постановою Східного апеляційного господарського суду у справі №922/2764/21 було встановлено дії відповідача щодо використання у своїй діяльності позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (зі смайликом замість четвертої букви) схожими до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010, власником якого є позивач, задоволено позовні вимоги щодо заборони використовувати для магазинів позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010 року) та припинення порушення прав фізичної особи - підприємця Кривич Костянтина Володимировича, як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) 129905 від 11.10.2010, шляхом зобов`язання відповідача демонтувати вивіски і рекламні матеріали двох магазинів " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Фізична особа - підприємець Фабрис Владислав Миколайович здійснює господарську діяльність у сфері: надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у., інших видів роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., рекламні агентства, дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Фізична особа - підприємець Кривич Костянтин Володимирович здійснює господарську діяльність у сфері: монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, інші будівельно-монтажні роботи, надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у., надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації, дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, рекламні агентства, надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, надання в оренду вантажних автомобілів, вантажний автомобільний транспорт, надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.

Позивач зауважує на завданій шкоді його діловій репутації через незаконне використання відповідачем позначення " ІНФОРМАЦІЯ_1 " для ідентичних послуг, яке призводить до змішування з діяльністю позивача і може бути розцінене, як використання заслуженої репутації мережі магазинів " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Відповідно до вимог частини 1 статті 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідачем не було надано до суду доказів щодо наявності у нього свідоцтва або права використання щодо торгівельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Доказів на підтвердження своїх заперечень щодо наданих позивачем фотографій фасаду магазину, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене та наявні у матеріалах справи докази, суд визнає дії відповідача щодо використання у своїй діяльності позначення "ОПТОВИЧ@К" схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за свідоцтвом на знак для товарів і послуг 129905 від 11.10.2010 та свідоцтва на торгівельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року, власником якого є позивач.

Щодо позовних вимог про заборону Фізичній особі-підприємцю Фабрису Владиславу Миколайовичу використовувати для магазинів/кафетеріїв позначення "ОПТОВИЧ@К", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року), суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом, зокрема позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; або позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

Частиною 2 статті 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" зокрема визначено, що на вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено.

Частиною 3 статті 157 Господарського кодексу України визначено, що свідоцтво надає право його власнику забороняти іншим особам використовувати зареєстровану торговельну марку без його дозволу, крім випадків, передбачених законом.

З аналізу вищевикладених норм, та наявних у матеріалах справи документів, вбачається, що власник свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) має виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстровану торговельну марку.

Щодо позовних вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайович на користь Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтин Володимирович 43500,00 грн. - збитків (упущеної вигоди).

Позивач зазначає, що з 2015 року заключає ліцензійні договори предметом яких є:

1.1. Ліцензіар надає Ліцензіату на строк дії цього Договору і за винагороду - (згідно Податкового кодексу України п. 14.1.225. роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальноїї власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау), - що сплачується Ліцензіатом, невиключну ліцензію на право використання (без передачі права продажу або здійснення відчуження Ліцензіатом) знака за свідоцтвами України №№ 129905, 159080 на знак для товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", та промислових зразків по патентам України № 19938 на промисловий зразок "Комплект рекламно-інформаційних вивісок" та № 22451 на промисловий зразок "Рекламноінформаційна вивіска" на всій території України.

1.2. Ліцензіату надається право використовувати знак за свідоцтвами України №№ 129905, 159080 для позначення таких послуг:

Клас 35 Міжнародної класифікації товарів і послуг (МКТП):

Влаштовування виставок та ярмарків на комерційні або рекламні потреби; демонстрування та рекламування товарів; влаштовування презентацій і дегустацій; розповсюджування зразків; розповсюджування рекламних матеріалів; наймання (орендування) місця на рекламу; сприяння продажеві та просуванню товарів, включаючи системи заохочення покупців, у тому числі: влаштовування дисконтних систем, проведення конкурсів, розіграшів, аукціонів та виставок-продажів; рекламування; розміщування в одному місці, на користь іншим особам, асортименту харчових продуктів, алкогольних і безалкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, супутніх товарів для забезпечування покупцям зручного огляду, вибору та придбання цих товарів у закладах оптової та роздрібної торгівлі; допомога покупцям у виборі та придбанні товарів.

1.3. Ліцензіату надається право використовувати рекламно-інформаційні матеріали із застосуванням промислових зразків по патентам України №№ 19938, 22451.

1.4. Ліцензіар надає Ліцензіату право використання комерційного досвіду та ділової репутації магазинів "ОПТОВИЧОК" в частині організації роздрібного продажу продуктів харчування та супутніх товарів.

1.5. Строк ліцензії складає два роки.

1.6. Територія: Україна.

3.1. За надане цим Договором право використання знака за свідоцтвом України №N0 129905, 159080 та промислових зразків по патентам України №№ 19938, 22451 Ліцензіат сплачує Ліцензіару ліцензійну винагороду у вигляді роялті в розмірі 5000/9000 грн. за квартал (три місяці) використання, у наступному порядку: шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Ліцензіара в сумі 5000,00/9000,00 грн щокварталу, але не пізніше 10-го числа місяця, слідуючого за звітним кварталом.

3.2. Операціі з виплат роялті згідно статті 196. ПКУ, п. 196.1, п.п. 196.1.6- це операції, що не є об`єктом оподаткування.

Отже, за твердженнями позивача, у випадку підписання договору та надання дозволу на використання у своїй господарській діяльності Відповідача відповідно до пункту 3.1 ліцензійного/ліцензійних договору/договорів починаючи з дати, коли позивач дізнався про незаконне використання у своїй господарській діяльності позначення для товарів та послуг "ОПТОВИЧОК" - 28.07.2023 року по 12.11.2024 щокварталу але не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, ліцензіат сплачує Ліцензіару ліцензійну винагороду у вигляді роялті в розмірі 43 500,00 грн.; розмір роялті визначається за період використання торговельної марки "ОПТОВИЧОК".

Так, в період з 28.07.2023 року по 12.11.2024 рік розмір роялті складав 43 500,00 грн.

На підтвердження своїх доводів позивачем надано копію такого договору та підтвердження оплати (а.с. 27-29, том 1).

За використання торгівельної марки "ОПТОВИЧОК" без правових підстав, Позивач нарахував відповідачу збитки (упущену вигоду) за період з 28.07.2023 по 12.11.2024 в розмірі 43 500 грн. 00 коп. Вартість використання у господарській діяльності торгової марки "ОПТОВИЧОК" складає 9 000,00 грн. в квартал (п. 3.1. аналогічного договору - щокварталу але не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним кварталом); розмір роялті визначається за період використання торговельної марки "ОПТОВИЧОК" шляхом сплати суми роялті за квартал - 3 липня 2023 року по вересень 2023 року (третій квартал) - 9000,00 грн.; 3 жовтня 2023 року по грудень 2023 року (четвертий квартал) - 9000,00 грн.; 3 січня 2024 року по березень 2024 року (перший квартал) - 9000,00 грн.; 3 квітня 2024 року по червень 2024 року (другий квартал) - 9000,00 грн.; З липня 2024 року по вересень 2024 року (третій квартал) - 9000,00 грн.; 3 жовтня 2024 року по грудень 2024 року (четвертий квартал) - 9000,00 грн. Але враховуючи, що третій квартал 2023 року та четвертий квартал 2024 року не повні, то сума роялті склала 3000,00 грн. та 4500,00 грн. відповідно (9000,00 + 9000,00 + 9000,00+9000,00 + 3000,00+4500,00 = 43500,00). Всього збитки (упущена вигода) становлять - 43500,00 грн.

Згідно з частиною 3 статті 426 Цивільного кодексу України використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Отже, з огляду на вище викладене нормативно правове обґрунтування вбачається, що свідоцтво надає його власнику право використовувати Торговий знак (зареєстрований стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг) надавати його в користування, а також забороняти іншим особам використовувати без його згоди.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1107 Цивільного кодексу України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі ліцензійного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Згідно з частин 1-3 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Частиною другою статті 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" також передбачено, що порушник зобов`язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Таким чином, у визначенні розміру збитків в частині упущеної вигоди господарським судам слід виходити з показників, які звичайно характеризують доходи суб`єкта авторського права та/або суміжних прав.

Такими показниками можуть бути: роздрібна ринкова ціна оригінального товару/ліцензійного примірника твору та об`єктів суміжних прав; плата за відповідні види використання творів та об`єктів суміжних прав, яка звичайно застосовується; інші подібні показники. При цьому, як правило, не слід зважати на систему знижок чи пільг, яка застосовується суб`єктом авторського права та/або суміжних прав у залежності від кількості придбаних примірників творів і об`єктів суміжних прав, ціни договору про розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності на твір та/або об`єкт суміжних прав, інших критеріїв.

Відповідно до частин 3-4 статті 1109 Цивільного кодексу України у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Оскільки позивач є власником на знак для послуг класу 35, на які зареєстровано знак - торгівельну марку "ОПТОВИЧОК" відповідно до свідоцтва України 129905 на знак для товарів і послуг та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № 333013 від 17 травня 2023 року. Цей факт також підтверджується рішенням Державної служби інтелектуальної власності України від 02.12.2015 про опублікування в офіційному бюлетені Промислова власність та внесення до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про передачу права власності на знак, відповідно до якого, право власності на знак для послуг класу 35, на які зареєстровано знак, свідоцтво України 129905 передається Кривичу Костянтину Володимировичу, останній має право заключати ліцензійні договори на використання його торгової марки з іншими суб`єктами господарювання та отримувати з кожного укладеного договору з таким суб`єктом господарювання дохід.

Таким чином, у випадку, якщо б права позивача не були порушені, за звичайних обставин він міг би реально одержати з кожного укладеного договору з таким суб`єктом господарювання 43 500,00 грн доходу. На підтвердження тому позивач надав укладений договір у споріднених правовідносинах з іншим суб`єктом господарювання.

При цьому, позивач не надавав відповідачу у будь-якому віданні або користуванні якого знаходиться крамниця, дозволу на використання знаку для товарів та послуг - " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Таким чином, в порушення вимог чинного законодавства, не уклавши відповідного ліцензійного договору з власником знаку, відповідач незаконно використовував його за місцем здійснення господарської діяльності.

За таких обставин, права позивача щодо виключного права використання Торгового знаку (зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг) - відповідачем порушені.

Позивачем надано до суду укладений між Фізичною особою-підприємцем Кривичем Костянтином Володимировичем та Фізичною особою-підприємцем Бутенко Анною Дмитрівною ліцензійний договір №31/30/23 від 30.06.2023, відповідно до п. 1.1. якого Ліцензіар надає Ліцензіату на строк дії цього Договору і за винагороду - (згідно Податкового кодексу України п.14.1.225. роялті - будь-який платіж, отриманий як винагорода за використання або за надання права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, а саме на будь-які літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп`ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо- чи телевізійного мовлення, передачі (програми) організацій мовлення, інші аудіовізуальні твори, будь-які права, які охороняються патентом, будь-які зареєстровані торговельні марки (знаки на товари і послуги), права інтелектуальної власності на дизайн, секретне креслення, модель, формулу, процес, права інтелектуальної власності на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау),- що сплачується Ліцензіатом, невиключну ліцензію на право використання (без передачі права продажу або здійснення відчуження Ліцензіатом) знака за свідоцтвами України №№ 129905, 159080 на знак для товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", та промислових зразків по патентам України № 19938 на промисловий зразок «Комплект рекламно-інформаційних вивісок» та № 22451 на промисловий зразок «Рекламно-інформаційна вивіска» на всій території України.

Відповідно до п. 3.1. ліцензійного договору та №31/30/23 від 30.06.2023, яким, за надане цим Договором право використання знака за свідоцтвом України №№ 129905, 159080 та промислових зразків по патентам України №№ 19938, 22451 Ліцензіат сплачує Ліцензіару ліцензійну винагороду у вигляді роялті в розмірі 9000 грн. За квартал (три місяці) використання, у наступному порядку: шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Ліцензіара в сумі 9 000,00 грн, 00коп. щокварталу, але не пізніше 10-го числа місяця, слідуючого за звітним кварталом.

Отже, ціна позову визначена позивачем, виходячи з ціни ліцензійного договору №31/30/23 від 30.06.2023, укладеного між позивачем та Фізичною особою-підприємцем Бутенко Анною Дмитрівною.

При цьому, факт сплати чи несплати винагороди Фізичною особою-підприємцем Бутенко Анною Дмитрівною позивачу не має суттєвого значення для даної справи. Однак, сплата такої винагороди відбулася, про що свідчать платіжні доручення, досліджені в судовому засіданні, які наявні в матеріалах справи, та засвідчені належним чином (а.с.29-30).

Вартість використання у господарській діяльності торгової марки "ОПТОВИЧОК" складає 9000,00 грн. в квартал (п. 3.1. аналогічного договору - щокварталу але не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним кварталом); розмір роялті визначається за період використання торговельної марки "ОПТОВИЧОК" шляхом сплати суми роялті за квартал - 3 липня 2023 року по вересень 2023 року (третій квартал) - 9000,00 грн.; 3 жовтня 2023 року по грудень 2023 року (четвертий квартал) - 9000,00 грн.; 3 січня 2024 року по березень 2024 року (перший квартал) - 9000,00 грн.; 3 квітня 2024 року по червень 2024 року (другий квартал) - 9000,00 грн.; З липня 2024 року по вересень 2024 року (третій квартал) - 9000,00 грн.; 3 жовтня 2024 року по грудень 2024 року (четвертий квартал) - 9000,00 грн. Але враховуючи, що третій квартал 2023 року та четвертий квартал 2024 року не повні, то сума роялті склала 3000,00 грн. та 4500,00 грн. відповідно (9000,00 + 9000,00 + 9000,00+9000,00 + 3000,00+4500,00 = 43500,00). Всього збитки (упущена вигода) становлять - 43500,00 грн.

Відповідач, використовуючи товарний знак без згоди власника - позивача, позбавив його права одержати дохід у вигляді ліцензійного платежу, який він міг би отримувати, якби його право надавати згоду на використання товарного знаку не було порушено.

Таким чином, у випадку, якщо б права позивача не були порушені, за звичайних обставин позивач міг би одержати від відповідача 43 500,00 грн за період з 28.07.2023 по 12.11.2024 доходу, про що свідчать ліцензійний договір укладений у споріднених правовідносинах з іншим суб`єктом господарювання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/1779/24 від 23.07.2024 за позовом Фізичної особи - підприємця Кривич Костянтина Володимировича до Фізичної особи - підприємця Фабрис Владислава Миколайовича про стягення 30 000,00 грн було стягнуто з Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича на користь Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтина Володимировича збитки (упущену вигоду) у розмірі 30 000,00 грн. за використання відповідачем торгівельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з 28.07.2023 по 22.05.2024.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича збитки (упущену вигоду) у розмірі 43 500,00 грн за використання торгівельної марки " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у період з 28.07.2023 по 12.11.2024.

Разом з тим Рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/1779/24 від 23.07.2024 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича на користь Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтина Володимировича збитки (упущену вигоду) у розмірі 30 000,00 грн за використання торгівельної марки "Оптовичок" у період з 28.07.2023 року по 22.05.2024.

Таким чином, враховуючи наявність рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/1779/24 від 23.07.2024, яке набрало законної сили, яким стягнуто з Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича на користь Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтина Володимировича збитки (упущену вигоду) у розмірі 30000,00 грн за використання торгівельної марки "Оптовичок" у період з 28.07.2023 по 22.05.2024 господарський суд закриває провадження у справі в частині стягнення збитків (упущеної вигоди) у розмірі 30 000,00 грн у зв`язку з наявністю рішення, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, оскільки відповідач використовував торгівельну марку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з 23.05.2024 по 12.11.2024, і по день ухвалення у справі №922/4011/24 рішення не припинив використання, вимога позивача щодо стягнення збитків у розмірі 13 500,00 грн (43 500,00 грн. - 30 000,00 грн.) є законною та обґрунтованою.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича на користь Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтина Володимировича збитки (упущену вигоду) у розмірі 13 500,00 грн є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими вірогідними доказами та такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростованими належним чином у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині:

- заборони Фізичній особі - підприємцю Фабрису Владиславу Миколайовичу, РНОКПП НОМЕР_4 , використовувати для магазинів/кафетеріїв позначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року);

- припинення порушення прав Фізичної особи - підприємця Кривич Костянтина Володимировича, як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року, шляхом зобов`язання відповідача Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича демонтувати вивіски і рекламні матеріали магазину/кафетерію " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 13.

- стягнення з Фізичної особи-підприємця Фабриса Владислава Миколайовича на користь Фізичної особи-підприємця Кривич Костянтина Володимировича 13 500,00 грн. - збитків (упущеної вигоди).

Позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича на користь Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича 30 000,00 грн. збитків (упущеної вигоди) підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського кодексу України.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується положеннями п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Віджповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (частина 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;.

Кривич Костянтин Володимирович має ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК №191305 та, відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України і судовий збір за подання позову покладаються на відповідача у сумі 5 596,58 грн. (дві вимоги немайнового характеру та часткове задоволення позовної заяви майнового характеру із застосуванням коефіцієнту 0,8, оскільки позов поданий через систему "Електронний суд").

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича до Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича про зобов`язання припинити порушення майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг та стягнення збитків задовольнити частково.

Заборонити Фізичній особі - підприємцю Фабрису Владиславу Миколайовичу ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) використовувати для магазинів/кафетеріїв позначення " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке є схожим до ступеня змішування із торгівельною маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № НОМЕР_2 від 17 травня 2023 року).

Припинити порушення прав Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) як власника свідоцтва на знак для товарів та послуг (торгівельну марку) № НОМЕР_1 від 11.10.2010 та відповідно до свідоцтва на торговельну марку № 333013 від 17 травня 2023 року, шляхом зобов`язання Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) демонтувати вивіски і рекламні матеріали магазину/кафетерію "ОПТОВИЧ@К", розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 13.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) 13 500,00 грн. збитків (упущеної вигоди).

Закрити провадження у справі в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Фізичної особи - підприємця Кривича Костянтина Володимировича ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) 30 000,00 грн. збитків (упущеної вигоди).

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Фабриса Владислава Миколайовича ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5 596,58 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.03.2025

Суддя Ю.А. Бажанова