ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 березня 2025 року Черкаси справа №925/1255/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. розглянувши заяву Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про заміну сторони виконавчого провадження у справі

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»

до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Смілянська міська рада,

про стягнення 14 883 439,30 грн,

за участю представників:

від заявника Лук`яненко Г.О., адвокат,

від стягувача Беленкова В.В., адвокат,

від АТ Укратрансгаз» Решитова Е.В., (приймає участь у режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.02.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021, у справі повністю задоволено позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» та стягнуто на його користь з Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» 14 883 439,30 грн заборгованості та 223 251,59 грн судового збору.

20.07.2021 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 08.02.2021 видано наказ.

19.02.2025 до суду надійшла заява Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про заміну сторони виконавчого провадження, у якій заявник просить суд замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» на Акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» у виконавчому провадженні №66386344 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 20.07.2021 у справі №925/1255/20 та у наказі Господарського суду Черкаської області від 20.07.2021 у справі №925/1255/20 про стягнення 14 883 439,30 грн основного боргу та 223 251,59 грн судового збору. Заява мотивована тим, що на час ухвалення рішення Господарським судом Черкаської області від 08.02.2021 у справі №925/1255/20 вимогами діючого на той час законодавства, сплата компенсації вартості обсягів природного газу, які були відібрані споживачем - Комунальним підприємством «Смілакомунтеплоенерго» на користь ПАТ «Черкасигаз», а останній мав право вимагати оплати такої компенсації вартості відібраних споживачем обсягів природного газу у листопаді 2018 року. І в свою чергу законодавство встановлювало обов`язок ПАТ «Черкасигаз» сплатити АТ «Укртрансгаз» вартість обсягів природного газу, що відібрані споживачем (Комунальним підприємством «Смілакомунтеплоенерго») у складі вартості послуг балансування. Зобов`язання КП «Смілакомунтеплоенерго» зі сплати коштів за відібраний у листопаді 2018 року природний газ виникло на підставі акту відшкодування послуг балансування, цивільного законодавства та одностороннього правочину. Заявник звертає увагу суду, що саме Акціонерне товариство «Укртрансгаз» до 31.12.2019 виконував функції Оператора газотранспортної системи відповідно до ліцензії НКРЕКП серії АЕ №194511 від 28.02.2013.

Заявник зазначає, що за приписами частини 2 статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-VIII (далі Закон №1730) встановлено особу нового кредитора і особу нового боржника у зобов`язанні із оплати (компенсації) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно, вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, відповідно до якого кредитором у вказаному зобов`язанні починаючи з 1 жовтня 2021 року стало Акціонерне товариство «Укртрансгаз», а боржником Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго». Оскільки з 01.10.2021 у заявника виникло зобов`язання по компенсації відібраних без номінацій обсягів природного газу на користь третьої особи (АТ «Укртрансгаз»), тому починаючи з 01.10.2021 зобов`язання з компенсації вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу перед кредитором (АТ «Черкасигаз») припинилося з підстав передбачених законом (стаття 8 Закону №1730) та відповідно до положень частини 1 статті 598, 607 Цивільного кодексу України, у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає (ні Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго», ні Акціонерне товариство «Черкасигаз», ні Акціонерне товариство «Укртрансгаз»). Враховуючи викладене, заявник і звернувся до суду із заявою про заміну сторону у виконавчому провадженні.

У своїх запереченнях на заяву про заміну сторони виконавчого провадження, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» заяву вважає безпідставною та необґрунтованою, виходячи з наступного. У цій справі Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго» просить здійснити заміну стягувача Акціонерне товариство «Черкасигаз», на користь якого відбулося стягнення коштів за рішенням суду, поза волею самого стягувача на іншу особу Акціонерне товариство «Укртрансгаз». Вирішення цього питання впливатиме на дотримання принципу остаточності законного рішення суду та буде втручанням у право Акціонерного товариства «Черкасигаз» на мирне володіння його майном (коштів, стягнутих з боржника на користь стягувача вищевказаним рішенням суду та несплачених на цей час). Строк оплати боржником стягувачу компенсації вартості обсягів несанкціонованого відбору боржником природного газу з ГРМ за листопад 2018 настав до 01.10.2021 на підставі положень пункту 4 глави 5 розділу VІ Кодексу ГРМ та умов договору розподілу, оскільки рішенням суду заборгованість, як компенсація вартості обсягів несанкціонованого відбору боржником природного газу з ГРМ стягнуто із Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» за листопад 2018 року. Наведене в силу положень частини 1 статті 58 Конституції України, статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції, статті 5 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 8 Закону №1730 виключає застосування до спірних правовідносин положень статті 8 Закону №1730, а також позбавляє Акціонерне товариство «Черкасигаз» гарантованого йому права домогтися виконання рішення суду і отримання коштів з боржника. Крім того, стягувачем, державним виконавцем або Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (зацікавленою особою) у цій справі не ініціювалося вирішення питання про заміну стягувача Акціонерного товариства «Черкасигаз», на користь якого відбулося стягнення коштів за рішенням суду, на іншу особу Акціонерне товариство «Укртрансгаз», що відповідало б положенням частини 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України, частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належності ініціатора вирішення цього питання. Отже, враховуючи викладене, відсутні правові підстави для задоволення заяви Комуналього підприємства «Смілакомунтеплоенерго» щодо заміни стягувача в цій справі поза волею останнього на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» та позбавлення Акціонерного товариства «Черкасигаз» гарантованого правовими нормами права домогтися виконання в повному обсязі рішення суду, яке є кінцевим і обов`язковим до виконання.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.02.2025 заяву Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» прийнято до розгляду та призначено судове засідання о 12 год 30 хв 04.03.2025.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 04.03.2025 розгляд заяви відкладено до 14 год 00 хв 19.03.2025.

Представниця боржника у судовому засіданні 19.03.2025 заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити.

Представниця стягувача у судовому засіданні 19.03.2025 проти задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні заперечила та просила суд відмовити у її задоволенні.

Представниця третьої особи у судовому засіданні 19.03.2025 підтримала позицію представниці боржника та просила суд задовольнити заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Розглянувши заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні та заслухавши позицію представників стягувача, боржника та третьої особи, суд враховує таке.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1).

Згідно з положеннями статей 18, 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно із статтею 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Частиною другою, п`ятою статті 15 цього Закону встановлено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідне підтвердження факту вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.02.2021, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2021 стягнуто з Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» 14 883 439,30 грн заборгованості та 223 251,59 грн судового збору.

У своєму рішенні суд вказав, що підставою для стягнення з боржника на користь стягувача частини компенсації вартості обсягів несанкціонованого відбору боржником природного газу з газорозподільної мережі (ГРМ) за листопад 2018 року є положення пункту 4 глави 5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем (були чинними на момент виникнення спірних правовідносин) і умови договору розподілу природного газу від 01.02.2018.

30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» №1730-VIII (далі - Закон №1730), який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до статті 1 Закону №1730 заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є, зокрема кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором ГТС та особою, що виконувала функції оператора ГТС до 31.12.2019 включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення (стаття 2 Закону №1730).

Законом «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (набрав чинності 29.08.2021) внесено зміни до Закону №1730, зокрема, доповнено статтю 8 частиною 2.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №1730 підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, які протягом періоду з 01.12.2015 до 31.12.2019 здійснювали відбір природного газу з ГТС без поданих номінацій, зобов`язані протягом 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами компенсувати особі, що здійснювала функції оператора ГТС до 31.12.2019 включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами КМУ на виконання статті 11 Закону «Про ринок природного газу», чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Судом у справі було встановлено, що позивач є Оператором ГРМ, який здійснював діяльність з розподілу природного газу на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (НКРЕКП) ліцензії.

І згідно з чинними на час розгляду справи положеннями пункту 4 глави 5 розділу VІ Кодексу ГРМ, відповідач зобов`язаний був компенсувати позивачу вартість спожитого відповідачем природного газу, який віднесений на небаланс позивача Оператором ГТС - АТ «Укртрансгаз».

Заявник обґрунтував свою заяву про заміну стягувача наведеними вище положеннями Закону оскільки, на його думку, є підстави для заміни позивача на нового кредитора у зобов`язанні із оплати (компенсації) вартості відібраного газу, відповідно до якого кредитором у вказаному зобов`язанні починаючи з 1 жовтня 2021 року стало Акціонерне товариство «Укртрансгаз». Крім того, заявник вважає що положення Закону №1730 можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки учасниками процедури врегулювання заборгованості є підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та особа, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31.12.2019 включно; заборгованість складається з вартості об`ємів природного газу, відбір якого відбувався без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів; період заборгованості - відбір природного газу відбувся упродовж 01.12.2015-31.12.2019.

Рішенням суду було стягнуто з заявника на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» 14 883 439,30 грн заборгованості, як компенсацію вартості обсягів несанкціонованого відбору боржником природного газу за листопад 2018 року, рішення набрало чинності 06.08.2021.

Конституційний Суд України у рішенні №1-зп/1997 від 13.05.1997 зазначив, що стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Статтею 5 Цивільного кодексу України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, наведене вище виключає застосування до спірних правовідносин положень статті 8 Закону №1730, а також позбавлення стягувача позивача у справі гарантованого йому права домогтися виконання в повному обсязі рішення суду і отримати стягнуті з боржника кошти.

Суд також констатує, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» та Акціонерне товариство «Укртрансгаз» є різними юридичними особами, кожна з яких має свої права та самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Акціонерне товариство «Укртрансгаз» не є правонаступником Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» у цій справі у розумінні статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України і перехід прав та обов`язків Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» за наказом від 20.07.2021 про стягнення з Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» 14 883 439,30 грн заборгованості та 223 251,59 грн судового збору не підтверджується жодними доказами.

Крім того, стягувачем, державним виконавцем або Акціонерним товариством «Укртрансгаз», яке боржник вважає правонаступником, не ініціювалося питання про заміну стягувача на користь якого відбулося стягнення коштів за рішенням суду, на іншу особу Акціонерне товариство «Укртрансгаз», що відповідало б положенням частини 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України, частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» щодо належності ініціатора вирішення цього питання.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що для заявника немає вирішального значення на чию користь йому необхідно виконати рішення суду, оскільки заміна сторони виконавчого провадження не вплине на об`єм зобов`язання останнього.

Водночас, суд дійшов висновку, що визначальним у ініціюванні заявником питання заміни кредитора є не факт зміни однієї юридичної особи на іншу, а питання визначення вартості відібраного у листопаді 2019 року газу, оскільки змінами, які набрали чинності до Закону №1730 з 29.08.2021, було змінено не тільки особу, яка має право на компенсацію вартості несанкціонованого відбору газу, а і інший порядок визначення вартості цього газу.

Так, судом у рішенні у цій справі було встановлено, що відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу вартість спожитого газу, який віднесений на небаланс позивача. Вартість спожитого газу у такому випадку визначається за формулою: В=(Vф-Vп)хЦхК, де В - вартість природного газу, який компенсується Оператору ГРМ; Vф - об`єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період 1075,384 тис. м; Vп - об`єм (обсяг) природного газу, фактично поставлений споживачу його постачальником (постачальниками) за відповідний розрахунковий період за даними Оператора ГТС = 0,00 тис. м; Ц - ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат газу в ГРМ.

У листопаді 2018 року вартість закупівлі газу становила 14400,00 грн за 1000 куб.м. К - коефіцієнт компенсації, який визначається на рівні 2 та правомірно застосовний позивачем з огляду не те, що неврегульований небаланс виник внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу. Оскільки відповідач не виконав письмову вимогу Акціонерного товариства «Черкасигаз» від 20.11.2018 і самостійно не припинив споживання природного газу, позивач застосував такий коефіцієнт компенсації.

Разом з тим, Закон №1730 визначає, що вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу визначається за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, які визначені положенням про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановами КМУ на виконання статті 11 Закону «Про ринок природного газу», чинних протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Отже, враховуючи принцип обов`язковості судового рішення, наявність наведених обставин та заперечень позивача, як кредитора, проти припинення щодо нього зобов`язання та заміни кредитора, вказує на відсутність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження у порядку статті 334 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що заява Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про зміну сторони виконавчого провадження від 19.02.2025 не підлягає до задоволення

На підставі викладеного, керуючись статтями 52, 233-235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про заміну сторони виконавчого провадження від 19.02.2025 залишити без задоволення:

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 27.03.2025.

Суддя О.І.Кучеренко